Справа №173/869/24
Провадження №2-о/173/7/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді - Петрюк Т.М.

При секретареві - Рудовій Л.В

За участю: заявниці - ОСОБА_1

Представника заявниці - адвоката Машошиної А.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами окремого провадження в місті Верхньодніпровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України і ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

15.03.2024 року до суду звернулася заявниця, ОСОБА_1 ,представник заявниці, адвокат Машошина А.О., із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, заінтересовані особи: Міністерство оборони України і ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.03.2024 року подана заява залишена без руху в зв`язку з виявленими недоліками та заявниці наданий строк для усунення виявлених недоліків.

25.03.3034 року заявницею усунені виявлені недоліки.

Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2024 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами окремого провадження з викликом учасників розгляду справи на 17 травня 2024 року.

17.06.2024 року проведений перерозподіл цивільної справи іншому складові суду. Справа призначена до розгляду на 22.10.2024 року.

22.10.2024 року розгляд справи відкладений на 07.01.2025 року для виклику свідків.

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки відповідно до 43, 44, 49 ЦПК України.

07.01.2025 року в судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Згідно заявлених вимог заявник просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю, без реєстрації шлюбу та наявності фактичних шлюбних відносин заявниці і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування заявлених вимог заявниця посилається на наступне: 15 серпня 2022 року під час участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і стримування збройної агресії Російської Федерації загинув її чоловік, ОСОБА_2 , 1969 року народження, з яким вона проживала без реєстрації шлюбу спільно, однією сім`єю, вела з ним спільне господарство та побут з 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто по день смерті.

Згідно з актом про спільне проживання від 25 серпня 2022 року ОСОБА_1 , і ОСОБА_2 , вели спільне господарство, мешкали за однією адресою: АДРЕСА_1 з 2000 року, здійснювали спільні покупки, що свідчить про їх фактичне перебування в цивільному шлюбі без реєстрації в органах РАЦС. Зазначений акт підписаний депутатом Верхньодніпровської міської ради в присутності чотирьох свідків.

Встановлення зазначеного факту потрібно заявниці з метою подальшого подання заяви про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю чоловіка, з яким вона проживала однією сім`єю з 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 , що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні заявниця і представник заявниці заявлені вимоги підтримали за підставами, викладеними в заяві. Також заявниця пояснила, що з 2000 року вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , спільно вони прожили 22 роки. Спочатку вони жили в будинку ОСОБА_2 , по АДРЕСА_2 . Потім померла її мати і вони разом перейшли жити в будинок матері. В будинку вони провели ремонтні роботи, налагодили побут та проживали як сім`я, але шлюб не реєстрували. В 2022 році після початку збройної агресії Російської Федерації її чоловік був призваний до лав ЗСУ, а в серпні 2022 року загинув. Сповіщення про загибель ОСОБА_2 , прийшло до неї, як до дружини. Поховання ОСОБА_2 , проведене з її двору. В подальшому їй був вручений орден її покійного чоловіка.

Заінтересовані особи, представники Міністерства оборони України і ІНФОРМАЦІЯ_4 , в судове засідання не з`явилися, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову (заяви) є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом (заяви), права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених чи невизнаних прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, заслухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, свідків, з`ясувавши зміст заявленої вимоги, вивчивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України визначений перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України - Суд розглядає справи про встановлення факту: проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

Як передбачено п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року № 5 з наступними змінами.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно із законом факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не встановлено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений документ який посвідчує факт, що має юридичне значення.

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 під час у часті в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і стримування збройної агресії Російської Федерації загинув ОСОБА_2 , 1969 року народження, що підтверджується копією сповіщення про загибель, копією довідки про причини смерті, копією свідоцтва про смерть, копією витягу з протоколу засідання 18 Регіональної військово-лікарської комісії про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв.

Заявниця обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що вона проживала з ОСОБА_2 , без реєстрації шлюбу спільно, однією сім`єю, вела з ним спільне господарство та побут з 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто по день смерті.

Відповідно до ч.1. 2 ст. 25 СК України - Жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі.

Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 СК України -Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Факт спільного проживання заявниці із ОСОБА_2 , однією сім`єю як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу підтверджується показаннями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Так. свідок ОСОБА_3 , в судовому засіданні пояснила, що вона проживає із заявницею та її померлим чоловіком по сусідству. Знає цю сім`ю з 2000 року. Сім`я хороша, добрі сусіди. Кожного дня вона бачила ОСОБА_2 , на подвір`ї, який робив всі необхідні роботи по господарству. Бачила його і в шортах, і у зимовому одязі, святково одягненим. З заявницею він проживав добре. Був хорошим чоловіком та доброю людиною. За необхідності надавав допомогу сусідам та їй особисто. Потім він був призваний до лав ЗСУ та загинув під час військових дій. Поховання ОСОБА_2 , відбулося із будинку заявниці.

Свідок ОСОБА_4 , в судовому засіданні пояснила, що вона є подругою заявниці. В 2000 році саме вона познайомила заявницю із ОСОБА_2 . Між заявницею і ОСОБА_2 , виникли стосунки, та невдовзі вони почали проживати як одна сім`я. Вони дружили сім`ями. Спочатку заявниця і ОСОБА_2 , проживали в його будинку. А після смерті матері ОСОБА_1 переїхали до будинку матері ОСОБА_1 . В будинку вони зробили ремонт, поставили паркан. Разом купували багато спільного майна: меблів, побутової техніки, тощо. Так як вони дружили, то часто були одне в одного в гостях, зустрічали свята та відмічали інші значні для їх сімей події, допомагали одне одному. Заявниця і ОСОБА_2 , мали спільний побут, вели спільне господарство.

Свідок ОСОБА_5 , в судовому засіданні пояснила, що проживає із заявницею та її покійним чоловіком по сусідству. Заявниця і ОСОБА_2 , проживали однією сім`єю спільно господарювали в будинку та в садибі. Були гарними сусідами. ОСОБА_2 , часто допомагав і їй по господарству. Потім ОСОБА_2 , був призваний до ЗСУ, приймав участь у військових діях та загинув. Звістка про загибель прийшла ОСОБА_1 , вона здійснила його поховання, а вона як сусідка була присутня на похованні ОСОБА_2 .

Відповідно до копії сповіщення сім`ї № 60 від 18.08.2022 року про загибель старшого сержанта ОСОБА_2 , судом встановлено, що це сповіщення направлене ОСОБА_1 , тобто особі яку ОСОБА_2 , визначив, як таку, якій потрібно повідомити про його долю. В сповіщенні зазначається, що загинув цивільний чоловік ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Відповідно до акту депутата Верхньодніпровської міської ради від 25 серпня 2022 року , встановлено, що ОСОБА_1 , і ОСОБА_2 , вели спільне господарство, мешкали за однією адресою: АДРЕСА_1 , з 2000 року, здійснювали спільні покупки, що свідчить про їх фактичне перебування в цивільному шлюбі без реєстрації в органах РАЦС, що підтверджується копією акту .

Відповідно до виписки про надходження по картці по банківському рахунку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_1 , судом встановлено, що ОСОБА_2 , здійснювався переказ грошових коштів на картку заявниці. Тобто ОСОБА_2 , перераховував грошові кошти в спільний бюджет сім`ї.

Згідно оглянутих в судовому засіданні фотознімків вбачається, що на них зображена заявниця разом із ОСОБА_2 , в будинку, на повір`ї домоволодіння, на природі, під час сімейних святкувань, тощо. Фотознімки зроблені в різні періоди та підтверджують, що заявниця і ОСОБА_2 , становлять родину, а не є чужими одне одному людьми.

Відповідно до ч.1, 2, 4 ст. 3 СК України - Сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до п. 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних обов`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Виходячи з вищевикладеного, суд у відповідності з обраним заявницею способом захисту прав, та враховуючи, що ні заявниця , ні ОСОБА_2 , не перебували в іншому зареєстрованому шлюбі, вважає за можливе задовольнити вимоги в частині встановлення факту спільного їх проживання, як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу з 2000 року по 15 серпня 2022 року, оскільки вони проживали разом, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом та взаємними правами і обов`язками.

Вимоги про встановлення факту наявності фактичних шлюбних відносин, не підлягають задоволенню, оскільки встановлення факту спільного проживання заявниці і ОСОБА_2 , як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу включає в себе і наявність фактичних шлюбних відносин між ними і додаткового встановлення не потребує. Крім того ч. 1 ст, 315 ЦПК України не передбачено встановлення такого факту.

Встановлення факту спільного проживання потрібно заявниці для подання заяви про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю чоловіка , тобто має наслідком виникнення правовідносин з соціальних виплат, надання пільг .

Відповідно до п. 7 ст. 294 ЦПК України понесені заявником судові витрати по сплаті судового збору в сумі 605,60 грн., заявниці не відшкодовуються та покладаються на заявницю.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 293-294, 315-316 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Вимоги за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України , юридична адреса: 03168 пр. Повітрофлотський, 6 м. Київ, і ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , юридична адреса: АДРЕСА_4 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу - задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_5 в період з 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В задоволенні решти заявлених вимог - відмовити

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 605 грн. 60 коп. покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 17.01.2025 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 17.01.2025 року

Дата набрання законної сили: 18.02.2025 року