КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 369/4153/21 Головуючий у 1 інстанції: Волчко А.Я.
Провадження № 22-ц/824/3385/2025 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Кафідової О.В.,

секретар Ткаченко В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 травня 2024 року про скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пірієва Олена Сергіївна, про визнання договору дарування недійсним,-

в с т а н о в и в:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пірієва О.С., про визнання недійсним договору дарування квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який укладений між ним та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірієвою О.С. 20 грудня 2019 за реєстровим № 2556.

У ході розгляду справи ОСОБА_1 порушив питання про забезпечення його позову шляхом накладення арешту на вказану квартиру. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 квітня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову було відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 вересня 2021 року скасовано ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 квітня 2021 року та ухвалено нове судове рішення. Задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 38,8 кв.м, яка належала ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком О.А. 21 листопада 2018 року, реєстровий № 8062, на час подання позову про визнання договору дарування недійсним належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого 20 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірієвою О.С., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зареєстровано в реєстрі № 2556.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 червня 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 31 січня 2024 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пірієва О.С., про визнання договору дарування недійсним, відмовлено.

23 лютого 2024 року ОСОБА_2 подала заяву про скасування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі постанови Київського апеляційного суду від 08 вересня 2021 року.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 травня 2024 року клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову задоволено. Скасовано вжиті на підставі постанови Київського апеляційного суду від 08 вересня 2021 року заходи забезпечення позову у цивільній справі № 369/4153/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пірієва О.С., про визнання договору дарування недійсним, а саме, арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 38,8 кв.м, яка належала ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком О.А. 21.11.2018, реєстровий № 8062, на час подання позову про визнання договору дарування недійсним належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого 20.12.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірієвою О.С., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зареєстровано в реєстрі № 2556.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову. Посилається на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Суд розглянув клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову за його відсутності, чим позбавив його можливості надати свої заперечення. Він має намір оскаржити рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 31 січня 2024 року в касаційному порядку.

Представник ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

В судове засідання сторони та їх представники не з`явилися, будучи повідомленими про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення .

Задовольняючи клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі постанови Київського апеляційного суду від 08 вересня 2021 року, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 червня 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 31 січня 2024 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов може бути забезпечено, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч.ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_2 та скасування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі постанови Київського апеляційного суду від 08 вересня 2021 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був обізнаним про подання клопотання про скасування заходів забезпечення позову, не скористався правом на подання заперечень щодо заявленого клопотання. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також не навів обставин, які виключали можливість скасування судом першої інстанції заходів забезпечення позову, вжитих на підставі постанови Київського апеляційного суду від 08 вересня 2021 року.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Кафідова О.В.