Справа № 438/1954/24
Номер провадження 2-н/438/1/2025
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

16 січня 2025 року суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т., перевіривши виконання вимог ст.ст.161-164 ЦПК України та розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Промінь-20» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника: ОСОБА_1 заборгованості із сплати коштів на утримання будинку та прибудинкової території, надані споживачу за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Промінь-20» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про солідарне стягнення з боржника: ОСОБА_1 заборгованість із сплати коштів на утримання будинку та прибудинкової території будинку АДРЕСА_2 за період із грудня 2020 року по вересень 2024 року.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, приходжу до переконання про необхідність відмовити у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Зі змісту заяви про видачу судового наказу та розрахунку заборгованості, доданого до заяви, вбачається, що заборгованість, яку заявник просить стягнути з боржника утворилася за період із грудня 2020 року по вересень 2024 року, заява про видачу судового наказу подана до суду 30 жовтня 2024 року, тобто станом на час звернення до суду вимога щодо стягнення боргу за період з грудня 2020 року по вересень 2024 року перебуває поза межами позовної давності.

Отже, із заяви та доданих документів вбачається, що заявник просить суд стягнути з боржника заборгованість, яка виникла понад три роки до дати звернення до суду з цією заявою, тобто з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу (ч. 2 ст. 167 ЦПК України).

За таких обставин, суддя приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3, 6 частини 1 статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою, тобто заявник не позбавлений можливості звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу за період який не перевищує строк позовної давності або має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 165, ст. 260 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

відмовити у видачі судового наказу за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Промінь-20» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника: ОСОБА_1 заборгованості із сплати коштів на утримання будинку та прибудинкової території.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Андрій СЛИШ