Номер провадження 2/754/6239/24
РІШЕННЯ

Іменем України

20 січня 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Інни Коваленко

за участю секретаря судового засідання Вадима Івченка

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та залишення проживання дитини з матір`ю, -

У С Т А Н О В И В:

Позовна заява мотивована тим, що 30.09.2017 Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Київ було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Від шлюбу подружжя має сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на життя та сімейні цінності.

Позивачка та її представник подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, просить розглядати справу у його відсутності.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30.09.2017 Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Київ, а/з 2601.

Від шлюбу подружжя має сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частини першої статті 24 СК України).

Згідно з частиною третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З огляду на зазначене, суд виснував, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Суд, ухвалюючи рішення про розірвання шлюбу, одночасно вирішив, що дитина продовжуватиме проживати з матір`ю. Таке рішення прийнято, враховуючи фактичні обставини справи, а саме: після припинення фактичних шлюбних відносин дитина залишилася проживати разом з матір`ю, а батько не оспорював такого стану речей.

Водночас, суд вважає за необхідне роз`яснити, що залишення дитини проживати разом із матір`ю не свідчить, що суд вирішив позов про визначення місця проживання дитини. Сторони не позбавлені права врегулювати питання про визначення місце проживання дітей, про зміну їхнього місця проживання, про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні дітей тощо за домовленістю між собою, а в разі недосягнення згоди - у судовому порядку шляхом пред`явлення відповідного позову.

Цей висновок узгоджується з усталеною судовою практикою Верховного Суду, який розглядаючи питання щодо можливості вирішення питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу, зробив такі висновки:

-за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини (постанова від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19));

- зазначення у резолютивній частині рішення суду про те, щоб малолітнього сина залишити на проживання з матір`ю, не свідчить, що суд вирішив позов про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, оскільки суд лише констатував, з ким залишається проживати дитина після розірвання шлюбу, не змінюючи при цьому її місце проживання (постанова від 22 грудня 2021 року у справі № 339/143/20 (провадження № 61-6809св21));

- судове рішення про залишення проживання дитини разом із матір`ю не перешкоджає розгляду спору про визначення місця проживання дитини та не носить преюдиційного характер (постанова від 18 липня 2022 року у справі № 405/4659/21 (провадження № 61-5775св22).

Відповідно до статей 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та повертає позивачці 50 відсотків судового збору з державного бюджету.

Керуючись статтями 76-83, 141, 223, 258, 259 ЦПК України, статтями 24, 56, 112 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання ВПО: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу та залишення проживання дитини з матір`ю - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 30 вересня 2017 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Київ, актовий запис № 2601, - розірвати.

Дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати із матір`ю - ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання ВПО: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 605.60 грн.

Повернути ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання ВПО: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з державного бюджету частину судового збору, що становить 605,60 грн, сплаченого згідно з платіжною інструкцією № 0.0..1 від 12.09.2024.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано.

Суддя Інна КОВАЛЕНКО