РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1398/24

2/609/25/2025

20 січня 2025 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Катерняк О.М.

з участю секретаря судового засідання Мацишиної Г.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ під час підготовчого розгляду цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , вимоги позивача: про визнання права власності на спадкове майно за законом,

учасники справи - не з`явилися,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 06 листопада 2024 року ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (далі відповідачі) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті матері ОСОБА_4 .

2. Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивачки ОСОБА_4 і після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із: - права власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Людвищенської сільської ради Кременецького району Тернопільської області в розмірі 0,28га, кадастровий номер :01:001:1141, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства; - права власності на житловий будинок з господарськими будівлями у АДРЕСА_1 . Як зазначає позивачка, спадщину після смерті матері вона прийняла у відповідності до ст. 1268 ЦК України, оскільки на день її смерті проживала з нею в одному господарстві. Позивачка зверталась в нотаріальну контору по питанню успадкування зазначеного майна, однак їй було відмовлено, оскільки нею не подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме не представлено доказів родинних відносин. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на житловий будинок та земельну ділянку.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою суду від 08 листопада 2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого розгляду на 27 листопада 2024 року.

4. Ухвалою суду від 27 листопада 2024 року підготовчий розгляд справи відкладено на 06 січня 2025 року, за неявкою сторін.

5. Ухвалою суду від 06 січня 2025 року підготовчий розгляд справи відкладено на 20 січня 2025 року, за клопотанням позивачки.

6. Сторони в підготовче судове засідання не з`явилися, подали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності з повним підтриманням та визнанням позовних вимог.

Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

7. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

8. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

9. Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Дубенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції підтверджується, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дубно, Дубенського району Рівненської області.

10. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВМ №614416, виданого 11 липня 2000 року Шумською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за №1185 вбачається, що ОСОБА_4 є спадкоємцем майна своєї матері, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

11. Відповідно до довідки №327 від 28.10.2024, виданої Комунальним підприємством «Шумське бюро технічної інвентаризації» про технічні показники об`єкта нерухомого майна, наявність (відсутність) нового будівництва, реконструкції, капітального ремонту, перепланування вбачається, що станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 зареєстровано в бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за реєстровим №18 за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Шумською державною нотаріальною конторою р.№1185 від 11.07.2000.

12. Згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №779404 від 26.08.2005 слідує, що ОСОБА_4 на підставі розпорядження Шумської районної держадміністрації від 19.04.2005 №190 є власником земельної ділянки площею 0,28га, кадастровий номер 010011141 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Людвищенської сільської ради Шумського району Тернопільської області.

13. Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-024 від 30.10.2024 та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №401549598 від 30.10.2024 підтверджується, що право власності на земельну ділянку площею 0,2819га кадастровий номер :01:001:1141, яка розташована на території Людвищенської сільської ради Шумського району Тернопільської області, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №779404, виданого згідно із розпорядженням голови Шумської районної державної адміністрації від 26.08.2005, зареєстровано за ОСОБА_6 .

14. Згідно із Довідкою №100 від 26.07.2024, виданою старостою Людвищенського старостинського округу Шумської міської ради Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею проживали та були зареєстровані: дочка ОСОБА_1 , онук ОСОБА_7 , онука ОСОБА_8 , онука ОСОБА_9 , син ОСОБА_2 .

15. Своєю Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.10.2024 державний нотаріус Кременецької державної нотаріальної контори Віталій Остапчук відмовив позивачці ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке належить ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки не подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме: не представлено доказів родинних відносин, а також зазначено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заведена.

16. На підтвердження факту родинних відносин із померлою ОСОБА_4 , позивачкою подано та судом досліджено наступні документи:

- копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , відповідно до якого слідує, що ОСОБА_10 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Людвище Шумського району Тернопільської області, її батьками є ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ;

- копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , відповідно до якого слідує, що 18 травня 2007 року Людвищенською сільською радою Шумського району Тернопільської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_14 »;

- копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , відповідно до якого слідує, що ОСОБА_15 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Тетильківці, Великодедеркальського району Тернопільської області, її батьками є ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ;

- копію свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 , відповідно до якого слідує, що 16 травня 1969 року Чернихівською сільською радою Збаразького району Тернопільської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_18 та ОСОБА_15 , прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_19 ».

17. Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 вбачається, що ОСОБА_20 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Людвище Шумського району Тернопільської області, її батьками є ОСОБА_11 та ОСОБА_4 .

Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_7 підтверджується, що 27 жовтня 2006 року відділом РАЦС Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_22 ».

18. Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 вбачається, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Тернопіль Тернопільської області, його батьками є ОСОБА_18 та ОСОБА_4 .

19. В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 , складена в присутності свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , підписи яких 08 серпня 2024 року засвідчено старостою Людвищенського старостинського округу Кременецького району Тернопільської області про те, що ОСОБА_4 згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1 і ОСОБА_12 , як у свідоцтві про народження НОМЕР_2 , одна і та ж сама особа.

ІV. Оцінка Суду.

20. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами, відповідач позов визнала, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права.

21. Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

22. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

23. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

24. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

25. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

26. Як передбачено ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

27. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України , або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

28. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

29. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

30. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

31. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України.

Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

32. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

33. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

34. Згідно із ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

35. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

36. У відповідності до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Так, позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки є її дочкою та у відповідності до ст. 1268 ЦПК України, як така, що на день смерті постійно проживала із спадкодавцем в одному господарстві.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є також спадкоємцями першої черги на майно своєї матері ОСОБА_4 , не заперечують, щоб за ОСОБА_1 було визнано право власності на спадкове майно житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, після смерті їх матері ОСОБА_4 .

Відтак, як позивачкою, так і відповідачами не спростовано того факту, що померла ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

37. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають той з подружжя, який пережив, діти спадкодавця та батьки.

38. За вимогами ст. 328 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону.

39. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

40. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, як це визначено в ст. 81 ч.1 п. Г Земельного кодексу України.

41. Відповідно до абз.3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

В даний час у позивачки виникла необхідність оформити право власності на спадкове майно, а саме, на земельну ділянку та житловий будинок, як спадкове майно, після смерті матері ОСОБА_4 , а неправильне написання прізвища та імені матері у свідоцтві про народження « ОСОБА_12 », замість « ОСОБА_4 », перешкоджає позивачці у здійсненні свого права на спадкування.

42. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

43. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом визнання за позивачкою права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 .

44. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити неможливо, а набуття позивачкою права на спадкове майно не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

45. Позивачкою при подачі позову було сплачено 1211,20 грн судового збору, які вона у разі задоволення позову просили не стягувати з відповідачів.

Керуючись статтями 15, 16, 328, 392, 1216, 1218, 1219, 1220, 1222, 1223, 1225, 1233, 1235, 1258, 1268, 1261, 1270 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 76, 77, 81, 82, 89, 14, 200 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за законом задовольнити повністю.

2.Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_9 , РНОКПП НОМЕР_10 ) право власності на спадкове майно за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається із: - права власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Людвищенської сільської ради Кременецького району Тернопільської області в розмірі 0,2819га, кадастровий номер :01:001:1141, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства; - права власності на житловий будинок з господарськими будівлями у АДРЕСА_1 .

3.Не застосовувати до відповідачів вимоги статті 141 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 20 січня 2025 року.

Суддя: Оксана КАТЕРНЯК