Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/8554/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., за участю секретаря судового засідання Савко М.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Хемишинець Едіта Ігорівна, до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Хемишинець Едіта Ігорівна, звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача - ОСОБА_3 .Чоловік спападкодавиці - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На день смерті спадкодавця відкрилася спадщина на земельні ділянки площею 0.45 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовані на території Боржавської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області.

За запитом позивача в архіві Відділу у Виноградівському ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області віднайдено копію державного акту приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 036694 від 10.12.2002 року, який підтверджує належність на праві власності спадкодавцю земельних ділянок.

Позивач зазначає, що прийняв спадщину, оскільки на момент смерті проживав разом зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкоємцем за законом є дочка спадкодавця ОСОБА_2 та онук ОСОБА_1 .

Інших спадкоємців передбачених ст.1241 ЦК України немає.

У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове нерухоме майно оформити спадкові права у встановленому порядку позивач не може, з тих підстав що після смерті віднайти оригінал державного акту на право приватної власності на землю не вдалося. У той же час через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлений можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку.

Сторони по справі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак у позові зазначив про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просить задоволити.

Відповідач у судове засідання не з"явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги не заперечує та визнає.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві.

Вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши наявні у справі письмові докази, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вирішив наступне.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача- ОСОБА_3 . Чоловік спападкодавиці - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6-13).

На день смерті спадкодавця відкрилася спадщина на земельні ділянки площею 0.45 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовані на території Боржавської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області (копія державного акту приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 036694 від 10.12.2002 року), (а.с.18).

Суд встановив, що позивач після смерті спадкодавця прийняв спадщину в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на момент смерті проживав разом із спадкодавцем за адресою АДРЕСА_1 (а.с.14).

Спадкоємцем за законом є дочка спадкодавця ОСОБА_2 та онук ОСОБА_1 (а.с.6-17).

ОСОБА_2 (відповідач по справі) проти задоволення позовної вимоги не заперечує, що стверджується її заявою (а.с.26-28).

Інших спадкоємців передбачених ст.1241 ЦК України немає.

У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове нерухоме майно оформити спадкові права у встановленому порядку позивач не може, з тих підстав що після смерті віднайти оригінал державного акту на право приватної власності на землю не вдалося. У той же час через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлений можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку.

Згідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Для отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку позивач звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори.

З матеріалів справи встановлено, що оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно - державний акт приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 036694 від 10.12.2002 року втрачено, у позивача наявна тільки його копія (а.с.18).

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Належність спадкодавцю спадкового майна доведено належними та допустимими доказами.

Таким чином, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог, суд приймає рішення про задоволення заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 43, 49, 200, 211, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку загальною площею 0.45 га, розташовану на території Боржавської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 10.12.2002 серії ІІІ-ЗК № 036694.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду складено 21.01.2025 року.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк