16 січня 2025 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Філатової О.О.,
розглянувши у відкритому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що 12.02.2022 між Позивачем та Відповідачем укладено шлюб, який був зареєстрований Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №20, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .
В своєму позові Позивач вказує, що протягом останнього року її стосунки з Відповідачем поступово погіршувались, в результаті чого між ними зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби в свій час примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у неї з Відповідачем різні погляди на сімейне життя та обов`язки.
Позивач стверджує, що подальше збереження шлюбу е неможливим та суперечить її інтересам. Вважає за необхідне розірвати шлюб між нею та Відповідачем.
Зазначає, що обставини передбачені ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, а саме вагітність Позивача чи недосягнення дитиною одного року, після її народження, які б перешкоджали Позивачу звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу відсутні. Від шлюбу Позивач з Відповідачем не мають дітей.
Також Позивач вважає, що відсутні підстави для застосування заходів примирення, як це передбачено ст. 111 СК України, оскільки сімейні стосунки між нею та Відповідачем повністю припинені, а ix відновлення е неможливим.
Спір з приводу майна, набутого за час перебування у шлюбі, яке належить Позивачу з Відповідачем на праві спільної сумісної власності - відсутній.
На підставі викладеного, Позивач просить суд розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який було зареєстровано 12.02.2022 Вознесенським відділом державної реєстрації актів цівільного стану у м. Запоріжжі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №20, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .
Ухвалою суду від 01.11.2024, у справі за вказаним позовом відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.
Сторони в судові засідання на розгляд справи двічі не з`являлися, хоча про дати, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Позивач надала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач причини неявки до суду не повідомив. Жодних клопотань та заперечень до суду Відповідач не надав.
Враховуючи вимоги частини 1 статті 223 ЦПК України та надані учасниками справи заяви, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 12.02.2022 між Позивачем та Відповідачем укладено шлюб, який був зареєстрований Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №20, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.
Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки Позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Аналогічні положення містить і Європейська конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. (Конвенцію ратифіковано Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997). Так, відповідно до ст. 12 зазначеної Конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права. Крім того, ст. 5 Протоколу № 7 зазначеної конвенції встановлено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
В позовній заяві Позивач вказує, що протягом останнього року її стосунки з Відповідачем поступово погіршувались, в результаті чого між ними зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби в свій час примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у неї з Відповідачем різні погляди на сімейне життя та обов`язки.
Позивач стверджує, що подальше збереження шлюбу е неможливим та суперечить її інтересам. Вважає за необхідне розірвати шлюб між нею та Відповідачем.
Зазначає, що обставини передбачені ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, а саме вагітність Позивача чи недосягнення дитиною одного року, після її народження, які б перешкоджали Позивачу звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу відсутні. Від шлюбу Позивач з Відповідачем не мають дітей.
Позивач вважає, також, що відсутні підстави для застосування заходів примирення, як це передбачено ст. 111 СК України, оскільки сімейні стосунки між нею та Відповідачем повністю припинені, а ix відновлення е неможливим.
Спір з приводу майна, набутого за час перебування у шлюбі, яке належить Позивачу з Відповідачем на праві спільної сумісної власності - відсутній.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення Позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких Позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони наміру не мають.
Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах СК України.
Таким чином, приймаючи до уваги ті обставини, які зазначені в позовній заяві, що сім`я Позивача та Відповідача розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам Позивача, суд приходить до висновку про задоволення позову і розірвання шлюбу.
Згідно частини 2 статті 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з частини 3 статті 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 89, 259, 263-265, 274, 280-282, 289 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який було зареєстровано 12.02.2022 Вознесенським відділом державної реєстрації актів цівільного стану у м. Запоріжжі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №20, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 - розірвати.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мае право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, до Запорозького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силi за результати апеляційного розгляду справи.
Суддя В.О. Макаров