Провадження № 2/635/849/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя О.М. Пілюгіна

секретар судового засідання Головінов С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої та малолітньої дочок,

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2024 року позивач подала до суду позовну заяву та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі по 3196,00 гривень на кожну дитину, а всього 6392,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що проживала спільно з відповідачем, який є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З травня 2022 року вони з відповідачем припинили спільні фактичні шлюбні відносини, мешкають окремо і з цього часу діти проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні. Відповідач участі в утриманні дітей не приймає, матеріальної допомоги не надає, проте має таку можливість, оскільки є працездатним, інших утриманців не має. За вказаних обставин позивач змушена звернутися до суду з позовом.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 грудня 2024 року відкрито провадження по справі.

Позивач у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, свої заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував та пояснив, що від утримання дочок не ухиляється, а допомагає в межах своїх можливостей, оскільки втратив роботу і зараз не працює. Після 24 лютого 2022 року вони спільно проживали у місті Львові. З травня 2022 року позивач з дочками проживала у Королівстві Іспанія та отримувала допомогу, діти навчались у школі. Позивач самостійно прийняла рішення про повернення у квітні 2023 року в Україну і вони проживають в Івано-Франківській області. Зазначив, що коли було треба купував дочкам одяг, взуття, туристичне знаряддя, пересилав грошові кошти.

Суд, заслухавши відповідача, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що позивач є матір`ю, відповідач є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про її народження Серії НОМЕР_1 , що видано 21 травня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2278 від 21.05.2010.

Також, позивач є матір`ю, відповідач є батьком малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить копія свідоцтва про її народження Серії НОМЕР_2 , що видано 05 січня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 34 від 05.01.2012.

Також суду надані: копія паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_3 , на ім`я ОСОБА_1 , картки переселенця на ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , довідка з місця проживання ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до частин 1-3 статті 181 Сімейного Кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України враховує наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для дитини віком від 06 років до 18 років на один місяць в період з 1 січня 2025 року встановлений в розмірі 3196 гривень.

Враховуючи, що відповідач є батьком неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і зобов`язаний їх утримувати, але матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх спільних дочок ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення кожною дитиною повноліття.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини, дочки проживають з матір`ю і вона несе основний тягар їх утримання.

Виходячи з того, що 50% прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років складає 1598,00 гривень (3196,00:2=1598,00), аліменти стягуються на двох дітей, тому суд визначив розмір аліментів дещо більшим ніж частина встановленого державою прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і стягненню підлягають аліменти у розмірі по 2000,00 гривень на кожну дитину, при цьому суд також враховує, що позивач не надала суду доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 6392,00 гривень на місяць та що її витрати на дітей щомісячно складають таку суму.

Також, суд розцінює критично і не приймає до уваги заперечення відповідача на позов, оскільки у судовому засіданні він не надав доказів, що добровільно, регулярно сплачує аліменти на утримання дітей, як не надав доказів, що він придбавав дочкам одяг, туристичне приладдя, а участь батька в утриманні дочок «допомагаю в межах своїх можливостей» не є утриманням дитини в розумінні положень Сімейного кодексу.

Таким чином, суд частково задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 75, 77-80, 84, 141, 180-182, 191

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої та малолітньої дочок задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 коп. та малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 коп., а всього 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок, щомісячно, починаючи з 16 грудня 2024 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт громадянина України НОМЕР_4 , виданий 14 червня 2001 року Фрунзенським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 16 січня 2025 року.

Суддя О.М. Пілюгіна