Справа № 355/1980/24
Провадження № 2-з/355/2/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року селище Баришівка

Суддя Баришівського районного суду Київської області Чехов С.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Вак Ольги Володимирівни про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся представник позивача ОСОБА_1 адвокат Вак О.О. з заявою у якій просить зобов`язати відповідача ОСОБА_2 надавати позивачу ОСОБА_1 можливість безперешкодного побачення, спілкування та спільного проведення часу з малолітнім сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 кожної суботи з 10 до 17 годин за місцем проживання батька, без присутності матері, до набрання чинності рішення суду у даній справі.

Заяву обґрунтовано тим, що в провадженні Баришівського районного суду Київської області перебуває справа №355/1980/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору служба у справах дітей та сім`ї Баришівської селищної ради Броварського району Київської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкування з нею.

Представник позивача ОСОБА_4 вважає, що відсутність спілкування дитини з батьком може негативно вплинути на психічне здоров`я дитини та подальше сприйняття дитиною батька, в тому числі налагодженню емоційних стосунків між батьком та сином, вважає, за необхідне вжити заходів забезпечення позову у вигляді можливості безперешкодного побачення позивачем ОСОБА_1 спілкування та спільного проведення з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кожної суботи без присутності матері з 10 годин до 17 годин.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України слід, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

За п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України слід, що заява про забезпечення позову подається: одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову, оцінивши доводи представника позивача про необхідність забезпечення позову, не вирішуючи питання обґрунтованості позовних вимог по суті, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову. При цьому, вказана стаття не встановлює для заявника обов`язку надавати докази на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує заяву про забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який просить позивач вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимогі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

З позовних вимог, які були надані до суду представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Костенко О.М. слід, що сторона позивача просила зобов`язати відповідача ОСОБА_2 не перешкоджати позивачу ОСОБА_1 у спілкуванні та виховані ситна ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити спосіб участі позивача ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином за графіком.

У заяві про забезпеченні позову представник позивача ОСОБА_5 адвокат Вак О.О. також просить зобов`язати відповідача ОСОБА_2 надати позивачу ОСОБА_1 можливість безперешкодного побачення, спілкування та спільного проведення часу з малолітнім сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 кожної суботи з 10 до 17 годин за місцем проживання батька, без присутності матері, до набрання чинності рішення суду у даній справі

Як слід з ч.10 ст.150 ЦПК України , що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

З наведено вбачається , що вимоги представників позивача є тотожними і спір ще не вирішений по суті.

Аналогічна думка мається і упостанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року справа № 754/16432/20 (провадження№ 61-11597св21) де був наведений приклад вирішення зави про забезпечення позову, так у грудні 2020 року позивачі звернулися до суду з позовом про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з онуком. Одночасно з позовом позивачі подали заяву про забезпечення позову шляхом визначення часу спілкування онука з бабою та дідом: щомісяця, перший, третій та, за наявності, п`ятий тиждень, з п`ятниці до понеділка проводити час з дитиною за місцем свого проживання за місцем її знаходження та за місцем проживання заявників; зобов`язання мати дитини передавати онука заявникам відповідно до визначеного судом часу спілкування. Верховним Судом скасовано постанову апеляційного суду та залишено в силі ухвалу суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки предметом позову є усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з онуком, а способом забезпечення позову позивачі визначили встановлення часу спілкування онука, тобто обраний позивачами вид забезпечення позову є тотожним позовним вимогам.

З таких підстав у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Вак Ольги Володимирівни про зобов`язання відповідача ОСОБА_2 надавати позивачу ОСОБА_1 можливість безперешкодного побачення, спілкування та спільного проведення часу з малолітнім сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 кожної суботи з 10 до 17 годин за місцем проживання батька, без присутності матері, до набрання чинності рішення суду у даній справі, відмовити.

Копії ухвали направити учасникам справи для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Баришівського районного суду С. І. Чехов