Справа №:755/544/25
Провадження №: 2/755/1394/25
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"16" січня 2025 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П., вивчивши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Міжнародного благодійного фонду «Родовід» про усунення перешкод у здійснення права власності, -

В С Т А Н О В И В :

До Дніпровського районного суду м. Києва 07.01.2025 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Міжнародного благодійного фонду «Родовід» про усунення перешкод у здійснення права власності, яка 14.01.2025 була передана у провадження судді Катющенко В.П. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Як убачається із заявлених позовних вимог, позивач просить суд: усунути перешкоди у здійсненні права власності, а саме перешкоди для проходу та проїзду на належний йому на праві власності плавзасіб, надання проходу та проїзду до належного йому на праві власності судна «Валерія» працівниками міжнародного благодійного фонду «Родовід» через орендовану ним земельну ділянку до берегової смуги де розташовані плавзасоби.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в 1993 році він придбав причальні понтони для причалювання суден, та за домовленістю з ДП «Геодезія», земельна ділянка № :66:178:0078 якого розташовувалася за адресою АДРЕСА_1 розмістив їх на воді коло берега в межах земельної ділянки :66:178:0087. З цього часу вони використовувалися для швартування належних йому на праві власності плавзасобів. Починаючи з 2006 року і по теперішній час вони використовуються для швартування належного йому на праві власності судна «Валерія». Починаючі з 2015 року орендарем зазначеної земельної ділянки № :66:178:0078 став «міжнародний благодійний фонд «Родовід», який користується на праві оренди нею і потеперішній час. З 2016 по 2021 рік його причальні понтони використовувалися по домовленості з керівництвом відповідача для стоянки їхнього судна «Старт». Увесь цей період аж до жовтня 2024 року він мав вільний доступ до належного йому на праві власності судна «Валерія» шляхом проходу через ворота забору, яким огороджені земельні ділянки, встановлені відповідачем. В жовтні 2024 року керівництвом відповідача, саме ОСОБА_2 було змінено замки на вхідних воротах забору, яким огороджені обидві земельні ділянки, чим унеможливлено його доступ до належного йому на праві власності плавзасобу. Одночасно було порушено трап для проходу на причальний понтон, чим заподіяне навмисне пошкодження його майна та огороджено колючим дротом місце проходу. На письмове звернення відповіді від відповідача не отримав. Оскільки земельна ділянка огороджена забором, вільного доступу до води немає, він не має можливості потрапити та технічно обслуговувати належний йому на праві власності плавзасіб, що може призвести до екологічної катастрофи.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви на предмет дотримання цивільного процесуального законодавства під час звернення з даною заявою до суду, суддя дійшов наступного.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У разі порушення права власності й необхідності звертатися до суду за захистом порушеного права передусім потрібно встановити, яких з указаних правомочностей власник позбавлений, задля вибору належного й ефективного способу захисту права.

Усунення перешкод застосовується коли виникає конфлікт між власником майна та сторонами, які порушують його речові права.

З метою усунення перешкод у користуванні майном, його законний власник має звернутися до відповідної особи, що здійснює такі перешкоди з вимогами про припинення здійснення неправомірних дій. При цьому особа, що здійснює перешкоди у користуванні власністю, може і не визнати неправомірний характер своїх дій або відмовитись добровільно припинити здійснення таких дій. У разі безрезультатності добровільного порядку вирішення спірної ситуації - позасудового способу, необхідно застосувати судовий спосіб.

Стаття 16 Цивільного процесуального кодексу України зобов`язує сторони вживати заходів для досудового врегулювання спору.

Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач зазначив про те, що звертався до відповідача із письмовим звернення, відповіді на який не отримав.

В той же час, до матеріалів позовної заяви позивачем не долучено відповідного звернення позивача до відповідача спрямованого на досудове врегулювання спору.

Суддя звертає увагу позивача, що в жодному разі його право звернення до суду із вимогами про усунення перешкод у користуванні майном не обмежується, однак заявляючи такі вимоги, позивач має подати докази які свідчать про наявність застосування такого способу захисту його прав як зобов`язання іншої сторони вчини дії спрямовані на відновлення прав та інтересів позивача, в даному випадку на зобов`язання усунути перешкоди у користування власністю способом, який визначив позивач у позові.

У Рекомендації № R(86) Комітету міністрів державам-членам Ради Європи від 16 вересня 1986 року стосовно заходів із недопущення і скорочення надмірного робочого навантаження на суди пропонується сприяти примиренню сторін як поза судовою системою, так і до або під час судового розгляду (передбачати, разом із відповідними стимулами, процедури примирення до судового провадження або інші способи врегулювання спорів поза рамками судового провадження), а також визначити органи поза судовою системою, до яких сторони зможуть звертатися для розв`язання позовних спорів на невеликі суми і в питаннях деяких конкретних галузей права.

Виходячи з аналізу викладених норм, досудове врегулювання спору - це вчинення сукупності дій, за допомогою яких юридичний конфлікт вирішується без звернення до суду шляхом досягнення угоди між сторонами або відмови однієї або обох сторін від взаємних претензій. Застосування або незастосування інституту досудового врегулювання спорів є виключним правом особи, за винятком встановлених у законі випадків.

Убачається, що у матеріалах позовної заяви відсутні будь-які докази щодо звернення позивача до відповідача з метою врегулювання спору у досудовому порядку у межах заявлених позовних вимог, тобто відсутні докази досудового врегулювання спору, оскільки за предметом спору у даній справі такі заходи досудового врегулювання спору є обов`язковими, відтак звернення до суду із цією позовною заявою є передчасним.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України заява повертається у випадках, коли: до заяви не додано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Аналізуючи вищевикладені обставини, суддя приходить до висновку про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Міжнародного благодійного фонду «Родовід» про усунення перешкод у здійснення права власності.

Згідно із ч. 7 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 185, 353, 354 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Міжнародного благодійного фонду «Родовід» про усунення перешкод у здійснення права власності - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені ст. 354 ЦПК України.

Суддя: