Справа № 135/296/24
Провадження № 2/135/4/25
РІШЕННЯ

іменем України

09.01.2025 м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді Нікандрової С.О., секретар судового засідання Гончарова К.Ю., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Бодачевської М.В., відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача - адвоката Слізяк М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Бодачевська Мирослава Володимирівна, до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, стягнення аліментів, визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, та зустрічним позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник - адвокат Слізяк Мар`яна Миколаївна, до ОСОБА_1 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача за первісним позовом та зустрічним позовом.

1. Виклад позиції позивача.

У березні 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Бодачевська М.В., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, стягнення аліментів, визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивований тим, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 13.06.2008 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 27.06.2014 у справі №135/239/14-ц. Під час перебування у шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після одруження ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_5 .

Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 24.03.2017 у справі №135/28/17, зміненим ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 24.03.2017, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 13.01.2017 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 03.08.2021 у справі №135/534/21 ОСОБА_2 звільнено від сплати аліментів та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно з 25.05.2021 і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного рішення 10.09.2021 видано виконавчий лист, за яким 29.09.2021 відкрито виконавче провадження НОМЕР_4.

Одразу після звернення виконавчого листа до виконання з жовтня 2021 року дочка сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знову перейшла жити до свого батька ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває на його утриманні.

У зв`язку з викладеним, позивач ОСОБА_1 просить звільнити його з 01.11.2021 від сплати та стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, до виповнення дитиною повноліття та визнати виконавчий лист №135/354/21, виданий Ладижинським міським судом Вінницької області 10.09.2021 таким, що не підлягає подальшому виконанню; стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача судові витрати.

2. Виклад позиції відповідача.

2.1. Відзив на позов.

11.04.2024 через систему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Слізяк М.М. надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення позову про звільнення від сплати аліментів, стягнення аліментів, визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, з огляду на наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася донька ОСОБА_4 . Шлюб між сторонами розірвано рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 27.06.2014. Після розірвання шлюбу до 2016 року донька сторін ОСОБА_4 проживала разом із матір`ю ОСОБА_2 . Після ухвалення судом рішень про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів з 02.11.2017 ОСОБА_4 проживала з батьком ОСОБА_1 . З березня 2021 року по цей час ОСОБА_4 проживає із матір`ю ОСОБА_2 . Мати дитини не обмежує її в спілкуванні з батьком. Досить часто ОСОБА_4 відвідує батька, може залишатися у нього на ночівлю, а також періодично гостює у батьків відповідача - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та може залишатися у них на ніч за адресою: АДРЕСА_2 . Разом із тим, усі речі ОСОБА_4 знаходяться в квартирі матері, будь-які питання щодо навчання, забезпечення необхідним одягом, взуттям, канцелярією, фінансуванням дозвілля чи лікування вирішує матір самостійно. Водночас, при найменшому непорозумінні ОСОБА_4 залишає квартиру матері і тимчасово ночує у батька або дідуся з бабусею, а згодом повертається до матері. Така поведінка дитини не може свідчити про зміну її місця проживання. Отже, відсутні підстави для звільнення позивача від сплати аліментів з 01.11.2021. Доказами проживання дитини із відповідачем є довідка про реєстрацію місця проживання від 14.05.2021, довідкою КП «Ладижинський ККП» від 02.04.2024 №332, з якої вбачається, що відповідачка оплачує комунальні послуги за вивіз сміття за трьох осіб, які проживають у квартирі, довідкою директора ліцею №4 Ладижинської міської ради Вінницької області від 08.04.2024, з якої вбачається, що саме матір дитини за період з 2021 по теперішній час подавала заяву від 09.06.2023 на здобуття повної загальної середньої освіти (навчання в 10-11 класах). В свою чергу відповідач вважає, що позивач не підтвердив належними та допустимими доказами проживання ОСОБА_4 з 01.11.2021 до цього часу проживає разом із батьком за адресою: АДРЕСА_1 , а додані до матеріалів справи довідки, пояснення та відповідь сімейного лікаря не є належними доказами у справі. Враховуючи відсутність доказів про те, що ОСОБА_4 проживає із батьком, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Крім того, враховуючи те, що ОСОБА_4 досягла 14 років та в силу вимог закону може самостійно обирати місце проживання, вона може звернутися до суду із позовом до обох батьків про стягнення аліментів на своє утримання, якщо вважатиме, що її право порушене.

2.2. Зустрічна позовна заява.

11.04.2024 через систему «Електронний суд» від адвоката Слізяк М.М., яка є представником відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 , до суду подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів. Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що сторони у справі є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 03.08.2021 у справі №135/534/21 ОСОБА_2 звільнено від сплати аліментів з 01.04.2021 та стягнуто з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 25.05.2021 до досягнення дитиною повноліття. Постановою головного державного виконавця Ладижинської ВДВС у Гайсинському районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м.Київ) Зайко Т.В. від 29.09.2021 на підставі виконавчого листа №135/534/21 від 10.09.2021, виданого Ладижинським міським судом Вінницької області, відкрито виконавче провадження НОМЕР_4. Згідно із розрахунком заборгованості, складеним державним виконавцем, станом на 05.01.2024 ОСОБА_1 має заборгованість за аліментами у розмірі 107 716,00 грн, який виник через винну поведінку відповідача, який ухиляється від виконання судового рішення. На підставі ст.196 СК України позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з червня 2021 по квітень 2024 року в сумі 107 716,00 грн, та стягнути витрати, пов`язані із розглядом даної справи у розмірі 7000 грн.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 відзив на зустрічний позов із викладенням своїх заперечень до суду не надав.

ІІ. Процесуальні дії суду у справі.

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 11.03.2024 відкрито провадження у цивільній справі, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.71).

Ухвалою суду від 09.04.2024, здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, стягнення аліментів, визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконання, та замінено розгляд справи по суті підготовчим судовим засіданням (а.с.86).

Ухвалою суду від 26.04.2024 зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів (справа №135/296/24, провадження №2/135/197/24) прийнято до спільного розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, стягнення аліментів, визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (справа №135/296/24, провадження №2/135/155/24). Об`єднаній цивільній справі присвоєний номер справи 135/296/24, номер провадження 2/135/155/24. Ухвалено розгляд об`єднаної цивільної справи проводити за правилами загального позовного провадження, та у об`єднаній цивільній справі призначено підготовче судове засідання (а.с.128-129).

Ухвалою суду від 12.06.2024 закрито підготовче провадження та цивільну справу призначено до судового розгляду по суті. Задоволені клопотання представника позивача - адвоката Бодачевської М.В. про виклик свідків, клопотання представника відповідача - адвоката Слізяк М.М. про виклик свідків, клопотання представника відповідача - адвоката Слізяк М.М. про визнання поважними причин пропуску та поновлення строку на подання доказів та долучення до матеріалів справи доказів від 25.04.2024, 10.06.2024 (а.с.147-148).

ІІІ. Позиція сторін в ході судового розгляду справи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Бодачевська М.В. заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, зустрічні вимоги ОСОБА_2 не визнали, просили відмовити у задоволенні зустрічного позову про стягнення пені.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник - адвокат Слізяк М.М. в судовому засіданні підтримали зустрічний позов та просили відмовити у позові ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів, стягнення аліментів, визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

ІV. Встановлені фактичні обставини справи та досліджені судом докази.

Судом встановлено, що з 13.06.2008 сторони у справі - позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 та відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 27.06.2014 у справі №135/239/14-ц було розірвано (т.1 а.с.15).

Під час перебування у шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с.9).

Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 06.03.2014 у справі №135/298/14-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з 21.02.2014 до досягнення дитиною повноліття (т.1 а.с.14).

Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 15.12.2016 у справі №135/1850/16-ц припинено стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 06.03.2014 у справі №135/298/14-ц (т.1 а.с.28).

Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 24.03.2017 у справі №135/28/17, зі змінами, внесеними рішенням апеляційного суду Вінницької області від 01.06.2017, стягнуто з ОСОБА_2 на користь відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі, у розмірі 800 грн, щомісячно, починаючи з 13.01.2017 і до досягнення дитиною повноліття (т.1 а.с. 17, 19-21).

Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 02.11.2017 у справі №135/1112/16-ц затверджено мирову угоду між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , за якою визначено місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , та визначений порядок і спосіб участі матері ОСОБА_2 у вихованні неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення часу зустрічей і спілкування кожної неділі та на час шкільних канікул за місцем проживання матері (т.1 а.с.27).

Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 03.08.2021 у справі №135/534/21 ОСОБА_2 звільнено від сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.04.2021, в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн щомісячно до повноліття дитини, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25.05.2021 і до досягнення дитиною повноліття (т.1 а.с.22-26).

На підставі виконавчого листа №135/534/21, виданого 10.09.2021 Ладижинським міським судом Вінницької області, відкрито виконавче провадження НОМЕР_4 (т.2 а.с.58-59).

Згідно Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеним головним державним виконавцем Ладижинського ВДВС у Гайсинському районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м.Київ) Зайко Т.В., станом на 05.01.2024 ОСОБА_1 має заборгованість по аліментам за період з червня 2021 по грудень 2023 року в сумі 107 716,00 грн (т.1 а.с.96, т.2 а.с.5). Згідно Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеним головним державним виконавцем Ладижинського ВДВС у Гайсинському районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м.Київ) Зайко Т.В., станом на 16.04.2024 ОСОБА_1 має заборгованість по аліментам за період з червня 2021 по березень 2024 року в сумі 118 300 грн (т.1 а.с.121).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади від 14.05.2021 за №23-15-915 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 03.03.2008 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 (т.1 а.с.95). З відповіді на запит адвоката Слізяк М.М. виконавчого комітету Ладижинської міської ради від 09.04.2024 №2.1-09/970 вбачається, що в квартирі АДРЕСА_4 зареєстровано троє осіб: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 18.12.2007; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 03.03.2008; ОСОБА_11 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 18.10.2016 (т.1 а.с.119).

З відповіді на адвокатський запит КП «Ладижинським міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області від 06.02.2024 №108 вбачається, що Контракт із сімейним лікарем в інтересах ОСОБА_4 укладений матір`ю дитини ОСОБА_2 ; при відвідуванні медичного закладу супроводження Ріофрфо Софії Ізабелли здійснює Ріофріо Карріон ОСОБА_1 (т.1 а.с.31).

Згідно довідки Ліцею №4 Ладижинської міської ради Вінницької області від 02.04.2024 №01-39/148 відповідно до інформації класного керівника 10-А класу ОСОБА_13 про участь мами учениці 10-А класу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, у шкільному житті дитини повідомлено, що учениця 10-А класу ОСОБА_4 регулярно відвідує заняття в ліцеї. Мати дитини спілкується з педагогами, які навчають доньку, цікавиться шкільним життям дитини, бере участь в батьківських зборах (т.1 а.с.97).

З довідки про забезпеченість житлово-комунальними послугами КП «Ладижинський ККП» від 02.04.2024 №332 вбачається, що наймач житла ОСОБА_2 сплачує за надання послуг за вивіз сміття за адресою: АДРЕСА_4 , за період з січня по березень 2024 з розрахунку на 3 осіб (т.1 а.с.98).

Згідно декларації №0001-603Х-2Е00 про вибір лікаря який надає первинну медичну допомогу, укладеної 10.10.2018 року з КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Ладижинської міської ради, міститься інформація про уповноваженого представника пацієнта ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_2 .

Згідно відповіді Ліцею №4 Ладижинської міської ради Вінницької області від 08.04.2024 №01-39/173 на запит адвоката Слізяк М.М. за період з 2021 року в ліцей було подано заяву від 09.06.2023 на здобуття повної загальної середньої освіти (навчання в 10-11 класах) від імені матері ОСОБА_2 , де зазначено адресу проживання: АДРЕСА_4 (т.1 а.с.103).

Згідно відповіді Ліцею №4 Ладижинської міської ради Вінницької області від 10.04.2024 №01-39/175 на запит адвоката Слізяк М.М. надано документи про пояснення причин відсутності Ріофріо Софії Ізабелли на навчальних заняттях за 2023/2024 навчальний рік (т.1 а.с.117). З пояснювальних записок за період 2023-2024 роки, наданих на запит адвоката, вбачається, що вони складені матір`ю дитини ОСОБА_2 , батьком дитини ОСОБА_1 та бабою дитини ОСОБА_8 (т.1 а.с.117-118).

З серпня 2018 року позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається з договору купівлі-продажу житлового будинку від 02.12.2018 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т.1 а.с.50-54).

06.01.2024 ОСОБА_2 у зв`язку із несплатою аліментів ОСОБА_1 зверталася до ВП №3 Гайсинського РУП у Вінницькій області із заявою про кримінальне правопорушення. В ході розгляду звернення було встановлено, що із вересня 2021 року ОСОБА_14 проживає разом із батьком ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , який забезпечує необхідні умови для життя, навчання та виховання доньки та ОСОБА_14 має намір проживати із батьком (т.1 а.с.34-44).

Неповнолітній свідок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, повідомила суду, що проживала разом з батьком в селі Лукашівка з 2019 року. У 2021 році перейшла жити до мами, з якою проживала два - три місяці, після чого не змогла з нею проживати через постійні крики і сварки без причин, що змусило її піти від матері спочатку до бабусі ОСОБА_8 або до батька, а потім восени 2021 року остаточно перейшла жити до батька. Навчається в м. Ладижин, навчається добре. Кожного дня їздить на навчання на шкільному автобусі, іноді батько забирає її зі шкоди на автомобілі. В судове засідання також приїхала разом із батьком. З осені 2021 року постійно проживає з батьком, який не перешкоджає її спілкуванню з матір`ю. Раніше вона часто приходила до мами в гості, іноді залишалася у неї, в квартирі мами є її особисті речі. Проте вона постійно проживає з батьком, який повністю її утримує, готує їсти, купує їй одяг, косметику, дає їй кишенькові гроші. Батько завжди присутній на батьківських зборах в школі, мати також один раз була на батьківських зборах. Зараз до лікаря вона ходить сама, а раніше до лікаря її постійно супроводжував батько. Прийняла категоричне рішення, що буде проживати з батьком, з матір`ю жити не бажає. З мамою жити не змогла, оскільки та постійно сварилася на неї без причини, обзивала неприємними словами. Своєю домівкою називає будинок, у якому живе з батьком. Зараз коли вона приїжджає до м. Ладижин на вихідні погуляти з друзями, вона залишається на ніч у бабусі та дідуся. Тато не перешкоджає спілкуванню з матір`ю, але та телефонує рідко, раз в тиждень. Весною 2024 року разом з батьком вона ходила в поліцію, де вона надавала письмові аналогічні пояснення з приводу того, що проживає з батьком.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що раніше він працював фельдшером відділення невідкладних станів Ладижинської міської лікарні. Точно не пам`ятає, приблизно в травні 2021 року до лікарні за наданням медичної допомоги зверталася ОСОБА_4 у зв`язку з пошкодженням зв`язок правого гомілково-ступневого суглобу. Всіх пацієнтів, які колись зверталися за медичною допомогою він не пам`ятає. Йому здається, що дівчинка була в супроводі матері ОСОБА_2 , оскільки батька він ніколи не бачив.

Свідок ОСОБА_16 повідомив, що знайомий з ОСОБА_2 приблизно останні три роки, його донька дружить з сином ОСОБА_2 . Неодноразово був за місцем проживання ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 . Декілька раз бачив в квартирі ОСОБА_2 її доньку ОСОБА_4 . Бачив в кімнаті дитячі речі. Один раз бачив доньку ОСОБА_2 коли був запрошений на день народження її сина, де також була присутня її дочка ОСОБА_4 . Недавно в один з днів на прохання ОСОБА_2 він приходив підключити холодильник, в той день в квартирі був присутній її син, але доньки він не бачив. Не пам`ятає коли саме він відвідував квартиру ОСОБА_2 , де бачив її доньку. При цьому, показав, що після повномаштабного вторгнення рф, він бував у ОСОБА_2 приблизно 3-4 рази, але дочки у квартирі не бачив, бачив лише її речі.

Свідок ОСОБА_18 повідомила суду, що проживає в с. Лукашівка, позивач ОСОБА_1 є її односельцем. ОСОБА_1 тривалий час, приблизно шість років проживає зі своєю дочкою ОСОБА_4 в с. Лукашівка. Крім дочки з ним ніхто не проживає. Донька ОСОБА_4 навчається в 11 класі, вона на тижні часто бачить ОСОБА_4 в той час, коли та йде на шкільний автобус, коли вони приїжджають разом з батьком зі школи на автомобілі, коли вони разом заходять до неї в магазин. Магазин, де вона працює розташований в АДРЕСА_1 , поруч з домоволодінням, де проживає ОСОБА_1 . Часто дитина сама заходить до магазину робити покупки. В будинку ОСОБА_1 була лише один раз у 2023 році, але дитини там не бачила.

Свідок ОСОБА_8 повідомила суду, що вона доводиться матір`ю відповідача ОСОБА_20 . ЇЇ онучка ОСОБА_4 часто буває в неї з п`ятниці по неділю, з березня 2024 року ОСОБА_4 проживає з батьком, але інколи ночує в матері. Коли ОСОБА_4 було 13 років, вона посварилася з батьком і зателефонувала їй. Вона її забрала зі школи і привела до матері. Пізніше в цей день ОСОБА_1 забрав її додому. Потім через деякий час приблизно в березні 2021 року ОСОБА_4 переїхала жити до мами і проживала з нею три роки, а тоді не знає що сталося, але вона знов переїхала до батька. В цей період коли ОСОБА_4 проживала з мамою, остання не забороняла їй спілкуватися із батьком. Батько в цей час не утримував дитину.

V. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

1. Щодо звільнення від сплати аліментів суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений частиною другою статті 51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Такий обов`язок також передбачений статтею 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках - і своїх повнолітніх дітей.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно частин 1-3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з частинами першою, другою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Отже, статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей.

При вирішенні цього спору, суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.09.2019 у справі №711/8561/16-ц (провадження №61-21318св18), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Нормами Сімейного кодексу України не передбачено припинення стягнення аліментів з батьків на утримання неповнолітніх дітей.

Статтями 192 та 197 СК України передбачено спеціальні способи захисту прав платників аліментів, які застосовуються у разі зміни обставин, які мають значення для визначення розміру аліментів, і такими способами є зміна розміру аліментів або звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Разом з тим, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У частині першій статті 10 СК України зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).

Сімейне законодавство України не містить підстав для звільнення від аліментів, за рішенням суду, яке набрало законної сили, однак за аналогією права для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми частини четвертої статті 273 ЦПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Як наголосив Верховний Суд у постанові від 15.05.2019 у справі №511/219/18 за своєю суттю зазначена норма права є нормою матеріального права, оскільки містить право особи на зміну правовідносин, визначених рішенням суду та умови і підстави такої зміни. Той факт, що вона міститься у процесуальному Законі суті цієї норми не змінює.

При цьому, зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь-які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів.

Судом встановлено, що місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на той час не досягла 10 років, за місцем проживання батька ОСОБА_1 , було визначено ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 02.11.2017 у справі №135/1112/16-ц.

Інших рішень з питань визначення місця проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судом не виносилося.

В березні 2021 року дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перейшла жити до мами, яка в травні 2021 звернулася до Ладижинського міського суду Вінницької області, який рішенням від 03.08.2021 у справі №135/534/21 звільнив ОСОБА_2 з 01.04.2021 від сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одночасно стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25.05.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Разом з тим, в судовому засіданні дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи повідомленою про дачу завідомо неправдивих показань як особа, яка досягла 16 років, стверджувала, що в 2021 році прожила із мамою в АДРЕСА_4 лише два - три місяці, після чого не змогла знайти з нею спільної мови через постійні сварки, та пішла від неї і спочатку жила то у бабусі ОСОБА_8 , то у батька, а потім восени 2021 року остаточно перейшла жити до батька ОСОБА_1 , з яким проживає до сьогодні за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, батько ОСОБА_1 повністю її утримує, забезпечує необхідні умови для її життя та навчання. У подальшому має намір проживати із батьком.

Суд враховує, що відповідно до частин другої, четвертої статті 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Отже, ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 досягла 14 років, тобто вона мала право самостійно визначати своє місце проживання, що вона і зробила, обравши місцем проживання місце проживання батька.

Факт проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_18 , яка у своїх показаннях повідомила, що позивач ОСОБА_1 тривалий час, приблизно шість років проживає зі своєю дочкою ОСОБА_4 в с. Лукашівка, щотижня часто бачить ОСОБА_4 або окремо коли вона йде з дому на шкільний автобус та повертається додому, або з разом батьком коли вони заходять до магазину, де вона працює.

З досліджених в судовому засіданні відповідей КП «Центр ПМСД», які були надані на запити представників сторін, вбачається, що контракт із сімейним лікарем укладений матір`ю дитини ОСОБА_2 10.10.2018, що знаходиться поза межами періоду, який є предметом судового розгляду. При відвідуванні медичного закладу супроводження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснює її батько ОСОБА_1 . Свідок ОСОБА_15 підтвердив, що в травні 2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зверталася за медичною допомогою до лікарні і не виключає, що вона могла бути у супроводі матері ОСОБА_2 , проте у травні 2021 дитина проживала з матір`ю, що ніким зі сторін не оспорюється.

Довідки про реєстрацію дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю з 2008 року, а також довідка КП Ладижинського КПП» щодо сплати за надання послуг із вивозу сміття з розрахунку на 3 осіб, не є належними доказами фактичного проживання дитини.

В ході опрацювання ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області звернення ОСОБА_2 від 06.01.2024 щодо несплати аліментів також було встановлено, що з вересня 2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає в АДРЕСА_1 , разом із батьком ОСОБА_1 , який забезпечує необхідні умови для життя, навчання та виховання доньки, про що було складено відповідну довідку про результати перевірки інформації, письмово повідомлено ОСОБА_2 про відсутність підстав для внесення звернення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та роз`яснено право оскарження прийнятого за результатами її звернення рішення. Проте, зазначене рішення відповідачем ОСОБА_2 не було оскаржене.

Надані представником відповідача докази щодо участі відповідача ОСОБА_2 у шкільному житті дитини шляхом спілкування з педагогами, участі у батьківських зборах, а також заява ОСОБА_2 на здобуття повної загальної освіти (навчання в 10-11 класах), в якій вона вказала власне місце проживання, не є належними доказами проживання дитини, а лише підтверджують належне виконання ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків щодо дитини, передбачених ст.150 СК України.

Показання свідка ОСОБА_16 не спростовують встановлені судом обставини справи, оскільки свідок не зміг повідомити коли саме під час його відвідувань квартири ОСОБА_2 він бачив у ній її доньку ОСОБА_4 , але повідомив, що після повномасштабного вторгнення рф коли він був у квартирі ОСОБА_2 доньки він там не бачив. Також за показаннями свідка, донька ОСОБА_4 була присутня в квартирі ОСОБА_2 під час святкування Дня народження її сина, але це факт не доводить, що донька проживає разом із матір`ю.

Оцінюючи показання свідка ОСОБА_8 суд враховує, що вона є матір`ю відповідача ОСОБА_21 , а відповідно зацікавлена у вирішенні спору на її користь, її показання суперечать іншим дослідженим матеріалам справи, а головне суперечать показанням дитини, яка стверджує, що останні три роки проживає із батьком, а тому ставиться до її показань критично.

Отже, суд вважає встановленим, що з листопада 2021 року дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з батьком ОСОБА_1 , з якого стягнуто на користь матері дитини ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини.

Враховуючи правову природу аліментів, їх цільовий характер, а також передбачені законом підстави їх стягнення на користь того з батьків, з ким проживає дитина, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, при вирішенні цього спору підлягає оцінці наявність підстав для стягнення аліментів з позивача, з яким за встановленими обставинами справи з 01 листопада 2021 року проживає дитина.

Стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за умови, що ця дитина проживає з ним та перебуває на його утриманні суперечить положенням статті 181 СК України за якою аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 СК України може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд в постанові від 29.06.2022 у справі №596/826/21-ц, яка згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Таким чином, судом встановлено, що змінилися обставини, які були підставою для стягнення аліментів з позивача на користь відповідача за рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 03.08.2021 у справі №135/534/21, тобто після винесення рішення з листопада 2021 року змінилося місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому подальше стягнення аліментів із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідчить про порушення майнових прав та інтересів позивача, оскільки саме він має право розпоряджатися аліментами, які стягуються на утримання дитини, що проживає разом з ним. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача в даному випадку є звільнення ОСОБА_1 від сплати на користь ОСОБА_2 нарахованих аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, до повнолітня дитини, які стягуються на підставі рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 03.08.2021 у справі №135/534/21.

2. Щодо стягнення на користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

У позові ОСОБА_1 ставить вимогу про стягнення аліментів з відповідачки ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, до повнолітня дитини, оскільки на даний час дитина знаходиться на утриманні позивача.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з вимогами частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина .

Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів,виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Приймаючи до уваги обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення повноліття, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з батьком, який повністю утримує її, відповідач ОСОБА_2 є здоровою, працездатною особою та може надавати матеріальну допомогу, має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, на яку за рішенням суду отримує аліменти, а отже зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов`язок батьків по її утриманню, встановлені судом обставини, що мають значення в їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача ОСОБА_1 та стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Частиною 1 ст. 191 СК України, встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - з дня подання такої заяви.

З позовом до суду позивач ОСОБА_1 звернувся 06.03.2024, а тому аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати.

3. Щодо зустрічних вимог про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів.

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) просить стягнути з ОСОБА_1 на її користь пеню за несвоєчасну сплату нарахованих аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з червня 2021 року по квітень 2024 року в сумі 107 716 грн.

Судом встановлено, що рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 03.08.2021 у справі №135/534/21 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25.05.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Виданий на підставі зазначеного рішення виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні Ладижинського ВДВС у Гайсинському районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м.Київ).

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеним головним державним виконавцем Ладижинського ВДВС у Гайсинському районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м.Київ) Зайко Т.В., станом на 05.01.2024 ОСОБА_1 має заборгованість по аліментам за період з червня 2021 по грудень 2023 року в сумі 107 716,00 грн.

Разом із тим, при розгляді даної справи судом встановлено, що дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з батьком ОСОБА_1 , у зв`язку з чим судом прийняте рішення про його звільнення з 01.11.2021 від сплати на користь ОСОБА_2 нарахованих аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 03.08.2021 у справі №135/534/21, що виключає стягнення пені за прострочку сплати аліментів, нарахованих після цієї дати.

Отже, встановлено, що відповідач за зустрічним позовомОСОБА_1 на час розгляду справи має заборгованість зі сплати аліментів за червень 2021 - жовтень 2021 в сумі 16 633, 75 грн, які нараховані за період проживання дитини з матір`ю.

Перевіривши наданий позивачем за зустрічним позовом розрахунок неустойки (пені) на предмет дотримання положень про те, що аліменти призначаються та повинні сплачуватися щомісяця, а неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення, судом приймається даний розрахунок до уваги.

У суду не виникає сумніву щодо правильності доданого до позовної заяви розрахунку позивача, та його відповідність правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25.04.2018 у справі №572/1762/15-ц (провадження №14-37цс18) та від 03.04.2019 у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18), Верховного Суду у постанові від 17.11.2021 року у справі №569/14819/19 (провадження №61-1586св20).

Відповідач не надав суду жодних пояснень та доказів, не навів будь-яких аргументів того, що заборгованість по сплаті нарахованих аліментів за червень 2021 - жовтень 2021 виникла з незалежних від нього причин.

Враховуючи, що з вини відповідача за зустрічним позовом виникла заборгованість по аліментам за червень 2021 - жовтень 2021 в сумі 16 633, 75 грн., обмеження розміру нарахованої пені розмір сукупним розміром заборгованості, на яку вона нараховується, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суми пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 16663,75 грн.

VІ. Розподіл судових витрат.

1. Судовий збір.

У відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 задоволені в повному обсязі, розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 в повному обсязі в сумі 1211,20 грн. Одночасно з тим, оскільки позивачОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, з відповідача ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Враховуючи, що позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, а зустрічний позов задоволений частково, з відповідача ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, (розмір заявлених вимог 107716 грн (100%), розмір вимог, що підлягають задоволенню 16 633,75 грн(15,44%), розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача складає 187 грн, а інша частина підлягає компенсації за рахунок держави.

2. Судові витрати на правничу допомогу.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підтвердження понесених позивачем ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу надано наступні документи: договір про надання правничої допомоги №б/н від 22.02.2024 між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Бодачевською М.В. (а.с.т.1 а.с.63-64); ордер на надання правничої (правової) допомоги від 04.03.2024 (т.1 а.с.62); свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката (т.1 а.с.60-61); акт приймання-передачі виконаних робіт від 05.03.2024 за Договором про надання правничої допомоги від 22.03.2024 (т.1 а.с.65), розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу (т.1 а.с.66); квитанція до прибуткового касового ордеру №б/н від 22.02.2024 про оплату за надання правничої допомоги за договором в сумі 8000 грн (т.1 а.с.67).

На підтвердження понесених відповідачем - позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 судових витрат на правничу допомогу надано наступні документи: договір №М-132 про надання правничої допомоги від 02.04.2024, укладений між ОСОБА_2 та адвокатом Слізяк М.М. (т.1 а.с.205-206), ордер на надання правничої допомоги від 04.11.2024 (т.1 а.с.204); акт приймання-передачі наданих послуг за договором №М-132 про надання правничої допомоги від 02.04.2024 від 04.11.2024 на суму 15 000 грн (т.1 а.с.207-208); платіжну інструкцію від 03.04.2024 про сплату ОСОБА_2 правничої допомоги адвокату Слізяк М.М. в сумі 15 000 грн (т.1 а.с.203).

Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень ст.ст.77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) сторонами витрат на професійну правничу допомогу.

Проаналізувавши обсяг та склад робіт, виконаних адвокатом, складність справи, яка розглянута судом за правилами загального позовного провадження, тривалість судового розгляду, враховуючи співмірність розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу з обсягом виконаних адвокатом робіт, суд приходить до висновку, що понесені позивачем ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 гривень є обґрунтованими та на підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 .

Одночасно з цим, оскільки первинний позов задоволений в повному обсязі, на підставі п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України витрати відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу, пов`язані з підготовкою та поданням відзиву на позовну заяву в сумі 6000 грн покладаються на відповідача (позивача за зустрічним позовом). Враховуючи, що зустрічний позов ОСОБА_2 задоволений частково, на підставі п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з підготовкою та поданням до суду зустрічної позовної заяви в сумі 5000 грн, а також участю в судових засіданнях адвоката в сумі 4000 грн., підлягають стягненню з позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 частково, пропорційно розміру задоволених позовних вимог (15,44%) на суму 1389,60 грн.

Керуючись ст.ст. 258-259, 263-264, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, стягнення аліментів, визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Звільнити з 01.11.2021 року ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) від сплати на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ) нарахованих аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, до повнолітня дитини, які стягуються на підставі рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 03.08.2021 у справі №135/534/21 (провадження №2/135/204/21).

Виконавчий лист №135/534/21, виданий 10.09.2021 Ладижинським міським судом Вінницької області, вважати таким, що не підлягає подальшому виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 06.03.2024 до досягнення дитиною повноліття.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ) пеню за несвоєчасну сплату нарахованих аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з червня 2021 року по квітень 2024 року в сумі 16 633 (шістнадцять тисяч шістсот тридцять три) гривні 75 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати на оплату судового збору в сумі 1211,20 грн, витрати за надання правничої допомоги в сумі 8000 грн, а всього - 9 211 (дев`ять тисяч двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ) витрати за надання правничої допомоги в сумі 1389,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ) на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 187 (сто вісімдесят сім) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 20.01.2025.

Суддя Ладижинського міського суду

Вінницької області С.О.Нікандрова