Справа № 442/5159/24 Головуючий у 1 інстанції: Гарасимків Л.І.
Провадження № 22-ц/811/2700/24 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

розглянувши у місті Львові у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31.07.2024 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передано за підсудністю до Деснянського районного суду міста Києва.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що вона є внутрішньо переміщеною особою та на даний час проживає у м. Дрогобичі, тому справа підсудна Дрогобицькому міськрайонному суду Львівської області. Просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Згідно ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду таким вимогам відповідає.

Згідно з частиною 1 статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них (частина 2 статті 28 ЦПК України).

Встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.06.2024 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано позивачці протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, а саме, надати докази її фактичного проживання у м. Дрогобичі, оскільки місцем її реєстрації є: АДРЕСА_1 .

26.07.2024 на адресу суду надійшла письмова відповідь від ОСОБА_1 на ухвалу від 26.06.2024, в якій позивачка зазначила, що нею надано усі докази на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві.

Отримавши відповідь ОСОБА_1 , суд першої інстанції на виконання вимог ст. 187 ЦПК України сформував запит у Єдиному державному демографічному реєстрі з метою отримання інформації щодо реєстрації місця проживання відповідача ОСОБА_2 .

Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 709579 від 29.07.2024 ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

З огляду на вказане та на підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд першої інстанції обґрунтовано передав справу для розгляду за підсудністю до Деснянського районного суду м. Києва на підставі п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України.

До апеляційної скарги ОСОБА_1 долучено довідки № 1302- від 28.03.2022 та № 1302-500590241 від 28.03.2022 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, з яких вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеними особами, фактичним місцем проживання яких є м. Дрогобич.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що учасники справи зобов`язані, серед іншого, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази (п.4 ч.2 ст. 43 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України).

Незважаючи на надану судом першої інстанції можливість усунути недоліки позовної заяви та надати докази на підтвердження місця проживання, позивачкою не надано вказані довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи суду першої інстанції, як і не надано докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від неї.

З огляду на вказане, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 липня 2024 рокузалишити без задоволення.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 липня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 17.01.2025

Головуючий

Судді