Провадження № 2-р/522/1/25
У Х В А Л А

16 січня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судових засідань Тетькової В.М.,

розглянувши матеріали справи за заявою представника ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення,

встановив:

27 грудня 2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» в особі Відділення «Одеське №9» Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа на боці відповідача без самостійних вимог Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту.

В обґрунтування зазначено, що рішення суду є не зовсім зрозумілим в частині, що стосується «Заборони на відчуження майна», оскільки 28 листопада 2024 року під час відчуження майна, а саме власного ТЗ стало відомо, що Заявнику заборонено відчужувати власне майно з підстав того, що в Єдиному державному реєстрі боржників містяться відомості, які були внесені Малиновським відділом державної виконавчої служби в м. Одеса на підставі виконавчого листа № 2604-3112-2012 відного 31.05.2012 року Дніпровським районним судом м. Київ. Після звернення до Відділу державної виконавчої служби, Заявником отримано відповідь з якої вбачається, що останньому необхідно звернутись до суду.

За результатами автоматичного розподілу заява передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Чернявській Л.М..

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Тлумачення положень вказаної статті дозволяє дійти висновку, що рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Тобто, роз`яснення рішення суду це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Так, рішенням Приморського районного суду м. Одеси (головуючий суддя Суворова О.В.) від 08 грудня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» в особі Відділення «Одеське №9» Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа на боці відповідача без самостійних вимог Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту задоволено.

Знято арешт з рухомого та нерухомого майна та заборону на відчуження майна в тому числі рахунків в банківських установах, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), накладений Першим Малиновським відділом державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) під час примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва по справі №2604/3112/2012, виданого 31.05.2012 року про стягнення на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту №2006/670/131 від 01.11.2006 року в розмірі 497 398,65 грн.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2021 року набрало законної сили.

04 грудня 2024 року Малиновським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі за № 217802 надано відповідь представнику ОСОБА_1 , з якої вбачається, що виключення відомостей відносно ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників можливо на підставі судового рішення, в якому має бути передбачено саме виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників.

За змістом ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Державні органи, органи місцевого самоврядування, нотаріуси, інші суб`єкти при здійсненні ними владних управлінських функцій відповідно до законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, у разі звернення особи за вчиненням певної дії щодо майна, що належить боржнику, який внесений до Єдиного реєстру боржників, зобов`язані не пізніше наступного робочого дня повідомити про це зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця із зазначенням відомостей про майно, щодо якого звернулася така особа.

Укладення протягом строку, зазначеного в частині третій цієї статті, правочину щодо майна боржника, який призвів до неможливості задовольнити вимоги стягувача за рахунок такого майна, є підставою для визнання такого правочину недійсним, крім випадків продажу у процесі приватизації майна, яке входить до складу єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства, внесеного до Єдиного реєстру боржників.

Відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1,3,11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Згідно з п. 23 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5, за виконавчим провадженням, виконавчий документ за яким повернуто стягувачу, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників без винесення постанови про відновлення виконавчого провадження на підставі постанови про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем, яким виконавчий документ повернуто стягувачу, за заявою боржника у разі, якщо:

при повторному пред`явленні такого виконавчого документа до примусового виконання виконавче провадження за таким виконавчим документом закінчено на підставі частини першої статті 39 Закону, а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена);

після повернення виконавчого документа стягувачу на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця надійшла сума коштів для задоволення вимог стягувача, виконання постанов про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та за умови, що такий виконавчий документ повторно на виконання не пред`явлено;

після повернення виконавчого документа стягувачу наявні обставини, визначенічастиною першоюстатті 39Закону (крім випадків, коли виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні), а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена), та виконавчого збору, який підлягав стягненню у цьому виконавчому провадженні (крім випадків, коли відповідно до статті 27 Закону виконавчий збір стягненню не підлягає);

відомості про боржника підлягають виключенню з Єдиного реєстру боржників на підставі судового рішення.

При цьому судом враховується, що виконавче провадження з виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 2604/3112/2012, що виданий 31.05.2012 р. про стягнення на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту №2006/670/131 від 01.11.2006 р., в розмірі 497 398,65 грн., постановою державного виконавця від 07.12.2017 р. було завершене, а виконавчий лист був повернутий ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, судом враховано ту обставину, що листом AT «Укрсоцбанк» від 02.11.2018р. за № б/н, останнє повідомило, шо претензій до ОСОБА_1 за договором кредиту № 2006/670/131 від 01.11.2006 р. банк не має, оскільки заборгованість за кредитним договором погашена за рахунок предмета іпотеки, на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку», банк скористався своїм правом та задовольнив свої вимоги шляхом набуття права власності на предмет іпотеки - квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором № 2006/670/131 від 01.11.2006 р.

З огляду на вищезазначене, оскільки виконавчий лист був повернутий стягувача та останній не має претензій до ОСОБА_1 , відповідно неможливо виключити з Єдиного реєстру боржників відомості про ОСОБА_1 на підставі постанови виконавця про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників за заявою боржника, а відтак вирішення цього питання віднесено до компетенції суду.

Оскільки позивач не має невиконаних зобов`язань перед стягувачем згідно з виконавчими документами за якими щодо нього внесено відомості до Єдиного реєстру боржників, інформація про нього в цьому реєстрі порушує його права, а тому враховуючи встановленні судом обставини, він має право на виключення відомостей відносно нього з Єдиного реєстру боржників.

Відповідно до ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9).

Частиною 4 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує виконання остаточних, обов`язкових судових рішень (на відміну від виконання рішень, що можуть оскаржуватись у судах вищої інстанції) (Ouzounis and Others v. Greece, (Узуніс проти Греції), § 21).

Право на виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною «права на суд» (Hornsby v. Greece (Горнсбі проти Греції), § 40; Scordino v. Italy (Скордіно проти Італії) (no. 1) [ВП], § 196). У іншому випадку, положення статті 6 § 1 будуть позбавлені ефекту корисної дії (Burdov v. Russia (Бурдов проти Росії), §§ 34 і 37).

Ефективний захист сторони у справі, а отже і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (Hornsby v. Greece (Горнсбі проти Греції), § 41; Kyrtatos v. Greece (Кіртатос проти Греції), §§ 31-32).

Виконання рішення повинно бути повним та вичерпним, а не частковим (Matheus v. France (Матецс проти Франції), § 58; Sabin Popescu v. Romania (Sabin Popescu проти Франції), §§ 68-76), і рішення не може не виконуватись, бути позбавлено юридичної сили, або незаконно відкладено (Immobiliare Saffi v. Italy (Іммобільяре Саффі проти Італії) [ВП], § 74).

Дії, прийняті національними органами влади для забезпечення виконання рішень мають бути ефективними та співрозмірними зі своїм основним завданням (Ruianu v. Romania (Руйану проти Румунії), § 66), зважаючи на їх зобов`язання у забезпеченні виконання рішень, оскільки саме вони є представниками влади (там же, §§ 72-73).

З огляду на вищевикладене, заяву представника ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення слід задовольнити.

Керуючись ст. 271 ЦПК України, суд,

постановив:

Заяву представника ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2021 року - задовольнити.

Роз`яснити рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2021 року по цивільній справі №522/18373/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» в особі Відділення «Одеське №9» Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа на боці відповідача без самостійних вимог Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2021 року по цивільній справі №522/18373/21 є підставою для виключення відомостей відносно ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до суду Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Л.М. Чернявська