Справа № 638/1/25
Провадження № 2/638/1/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

20 січня 2025 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Рибальченко Л.М., розглянувши питання можливості відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить: визнати недійсним договір дарування квартири по АДРЕСА_1 від 01 серпня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визнати за ОСОБА_1 право власності на вказану квартиру; визнати недійсною реєстрацію права вланості за ОСОБА_2 на квартиру по АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали позовної заяви встановлено, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

ОСОБА_1 в позовній заяві просить надати відстрочку або звільнити його від сплати судового збору оскільки у нього відсутні необхідні кошти на його сплату. Зазначає, що у 2023 року він отримав дохід у сумі 20400 грн.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

В свою чергу, ОСОБА_1 не надано суду жодних доказів його скрутного матеріального становища, які підтвердили неможливість сплатити суму судового збору за подання цієї позовної заяви.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували наявність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору суду не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання про відстрочення або звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ст.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Так, однією з позовних вимог ОСОБА_1 є визнання права власності на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_2 , а відтак має бути зазначена дійсна ціна позову, оскільки такий позов підлягає грошовій оцінці.

Так, згідно п.2 та п.9 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Ціна позову - це грошовий вираз майнових вимог позивача.

У позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю цього майна. При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач. В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані договори купівлі-продажу цього майна, відомості про його залишкову балансову вартість, звіт про оцінку майна, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно. У позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна. Дійсна вартість майна підтверджується висновком суб`єкта оціночної діяльності. Зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обов`язковою вимогою до змісту позовної заяви. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається.

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення державного мита та інших обов`язкових платежів, визначений постановою Кабінету Міністрів України "Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства" від 21 серпня 2014 року № 358.

Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні").

Частиною 2 ст. 176 ЦПК України встановлено, що якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Позивачем у позовній заяви зазначена ціна позову 14000 грн., що вочевидь не може відповідати дійсності. Крім того, позивач у позовній заяві взагалі не обґрунтовує, з чого саме склалась така сума.

Враховуючи наведене, позивачу необхідно надати звіт про оцінку майна відповідно до ЗУ "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", що містить висновки про вартість спірного майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору, а також кваліфікаційне свідоцтво оцінювача, вказати дійсну ціну позову щодо вимог майнового характеру та сплатити судовий збір відповідно до ціни позову за вимогу про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_2 , виходячи з вартості майна зазначеному у звіті.

Також, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачеві, що вартість станом на час звернення до суду, яка буде визначена за результатами проведення експертної грошової оцінки нерухомого майна становитиме ціну позову.

Крім того, частиною третьою статті 6 ЗУ «Про судовий збір» визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

За подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір оплачується за ставкою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1211,20 грн. (п.2 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір»).

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відповідно до абз. 2 ч. 3ст. 6 ЗУ "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, позивачу також необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1937,92 грн. (з урахуванням положень ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за дві вимоги немайнового характеру, а саме: визнання недійсним договір дарування квартири по АДРЕСА_1 від 01 серпня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; визнання недійсною реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на квартиру по АДРЕСА_1 , та надати докази такої сплати суду.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом через «Електронний суд».

В супереч вимогам ч. 1 ст. 177 ЦПК України доказів надіслання позовної заяви відповідачу ОСОБА_1 до позовної заяви не долучено.

Також, відповідно до ч. 5, 6 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). До заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребовування.

Всупереч вказаним положенням, позивачем не долучено до позовної заяви жодного доказу, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Також не долучено копію чи оригіналу договору дарування від 01 серпня 2012 року, який позивач просить визнати недійсним. Клопотань щодо витребування такого договору, позивачем не заявлено.

Відповідно до вищевикладеного та вимог ч. 1 ст. 185 ЦПК України позовна заява має бути залишена без руху.

Згідно ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.185 ЦПК України, суд,-

постановив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення або звільнення його від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності - залишити без руху.

Надати позивачу строк 5 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному вебпорталі судової влади України.

Ухвала в частині визначення судового збору може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Л.М. Рибальченко