Справа №274/374/25
Провадження № 2/0274/728/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"20" січня 2025 р. м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Хуторна І. Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

15.01.2025 ОСОБА_1 через представника адвоката Березовенка В. П., звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що зареєстрований 25.07.2017 у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1582.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

На порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивачка не вказано номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти позивачки, відомості про наявність або відсутність у неї електронного кабінету.

Також у позовній заяві про відповідача не вказано: місце проживання, індекс, також реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору (ч. 6 ст. 175 ЦПК України).

Частиною 5 статті 177 ЦПК України унормовано, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 2 статті 28 ЦПК України визначено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи) (ч. 9 ст. 28 ЦПК України).

Позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні (ч. 10 ст. 28 ЦПК України).

Виходячи зі змісту позовної заяв, у якій не наведено обґрунтування правових підстав для розгляду даного позову судом за зареєстрованим місцем проживання позивачки, доходжу висновку, що дана справа не підсудна Бердичівському міськрайонному суду Житомисрької області.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За змістом ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Тобто, процесуальний закон визначає, що якщо справа не підсудна цьому суду, суд не відкриваючи провадження у справі, зобов`язаний позовну заяву направити на розгляд до суду, якому територіально підсудний даний спір.

Проте у матеріалах позовної заяви немає відомостей необхідних для вирішення того, до якого суду має бути направлена на розгляд дана справає

Крім того, зі змісту позовної заяви та копії свідоцтва про шлюб вбачається, що відповідач є підданим Королівства Швеції.

Оскільки відповідач є громадянином іншої держави, процесуальні питання пов`язані з вирішення даного спору регулюються Законом України «Про міжнародне приватне право».

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 497 ЦПК України визначено, що підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право», особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є. Під час відкриття провадження у справі з іноземним елементом обов`язком суду є з`ясування дотримання позивачкою вимог цього Закону.

Згідно зі ст. 63 Законом України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право», правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання, або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання.

Вибір права згідно з частиною другою цієї статті обмежений лише правом особистого закону одного з подружжя без застосування частини другої статті 16 цього Закону. Угода про вибір права припиняється, якщо особистий закон подружжя стає спільним.

Таким чином, до позову мають бути долучені докази, на підтвердження того чи закони України є спільним законом подружжя сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 28, 31, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, залишити без руху.

Надати позивачці строк - 7 днів, з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, про які зазначено в ухвалі.

Позивачці належить подати позовну заяву в якій вказати:

- номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти позивачки, відомості про наявність або відсутність у неї електронного кабінету.

- місце проживання, індекс, також реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету відповідача.

- надати докази на підтвердження того якому суду підсудний цей спір та який закон є спільним законом подружжя сторін.

Роз`яснити позивачці, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається їй.

Копію ухвали надіслати позивачці.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Ю. Хуторна