УХВАЛА

17 січня 2025 року

м. Київ

справа № 756/170/21

провадження № 61-17322ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ситнік О. М. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Білас Любові Вікторівни на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва

від 14 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 листопада 2024 року в справі за позовом за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 липня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Білас Л. В. подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва

від 14 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 листопада

2024 року, в якій просить її задовольнити в межах наведених в ній вимог.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У пункту 4 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що в касаційній скарзі зазначається рішення (ухвала), що оскаржується.

У прохальній частині касаційної скарги заявниця просить скасувати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 14 березня 2024 року.

З інформації Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що в справі № 756/170/12 Оболонським районним судом м. Києва не постановлялася ухвала

14 березня 2024 року.

Отже, заявниці необхідно уточнити дату постановлення оскаржуваної ухвали Оболонського районного суду м. Києва, яку вона оскаржує в межах цивільної справи № 756/170/21.

У пункті 3 частини четвертої статті 392 ЦПК Українипередбачено, що до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Заявницею подано клопотання про зменшення розміру судового збору, яке вона обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 перебуває в скрутному матеріальному становищі, має на утриманні двох синів.

Клопотання не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно із частинами першою, третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» (далі - Закон).

Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 8 Закону, частини першої статті 136 ЦПК України, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Пунктом 3 частини першої статті 8 Закону передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови що предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

За правилами частини другої статті 8 Закону та частини третьої статті 136 ЦПК України суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цих статей.

Згідно з частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (§ 44 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року в справі

«Kniat v. Poland»; § 63, 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року в справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

З аналізу статті 8 Закону чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5 вказаного Закону, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду, навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Заявницею до касаційної скарги додано копії свідоцтв про народження у

ОСОБА_1 дітей, також долучено копію довідку про доходи ОСОБА_1 за 2024 рік в Товаристві з обмеженою відповідальністю «ІРФА» в розмірі

94 474,12 грн.

З огляду на те, що з касаційною скаргою представник ОСОБА_3 - адвокат Білас Л. В. звернулася у грудні 2024 року, для вирішення питання щодо звільнення від сплати судового збору їй необхідно було надати докази майнового стану ОСОБА_3 за 2023 рік, однак таких доказів заявницею не надано.

Зі змісту наданих копій свідоцтв про народження дітей вбачається, що один із синів

ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день звернення з касаційною скаргою є повнолітнім. Доказів того, що він є студентом та перебуває на утриманні батька суду, не надано.

Аналіз клопотання про зменшення судового збору свідчить, що вказані заявницею обставини про те, ОСОБА_1 у силу наявності в нього на утриманні двох дітей та незадовільного майнового стану не може сплатити судовий збір, не є достатньою підставою для зменшення судового збору.

Суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про зменшення судового збору, що підлягає сплаті за подання касаційної скарги на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 14 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 листопада 2024 року, оскільки заявницею не надано доказів майнового стану ОСОБА_3 за 2023 рік.

На підтвердження незадовільного майнового стану можуть бути надані, наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

У зв`язку з наведеним заявниці потрібно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною першою статті 3 Закону визначено, що судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

Відповідно до частини першою статті 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір ставки судового збору за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01 січня

2024 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розмірі 3 028,00 грн.

За подання касаційної скарги в 2024 році особа, яка подала касаційну скаргу має cплатити 605,60 грн судового збору (3 028,00 грн х 0,2).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача (стандарт ІВАN) - UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», призначення платежу (вказати номер справи та інші необхідні відомості).

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку

і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як свідчить аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, в порушення пункту 6 частини другої статті 392 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, не зазначила її клопотання (прохальну частину касаційноїскарги) з урахуванням положень статті 406 ЦПК України, за наслідками розгляду його касаційної скарги.

Згідно зі статтею 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу; скарги на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції чи постанови суду апеляційної інстанції, включаються до касаційної скарги на відповідне рішення чи постанову, у разі подання касаційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення чи постанови суду, суд повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції, у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність судових рішень у межах доводів та вимог касаційної скарги.

Особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно: 1) уточнити дату постановлення оскаржуваної ухвали Оболонського районного суду м. Києва, яку вона оскаржує в межах цивільної справи № 756/170/21; 2) надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; 3) уточнити вимоги касаційної скарги, зокрема її прохальну частину (з урахуванням повноважень суду касаційної інстанції, передбачених статтею 406 ЦПК України);

4) подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 ЦПК України; 5) надати копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи.

Касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявниці строк для усунення цих недоліків.

Суд роз`яснює, що в разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Білас Любові Вікторівни про зменшення судового збору за подачу касаційної скарги на на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва

від 14 лютого та постанову Київського апеляційного суду від 13 листопада

2024 року.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Білас Любові Вікторівни на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва

від 14 лютого та постанову Київського апеляційного суду від 13 листопада 2024 року залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Ситнік