Провадження № 2-з/679/1/2025
Справа № 679/1056/24
У Х В А Л А

про забезпечення позову

16 січня 2025 року місто Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Грибанова Л.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Оліферук Ж.А. про забезпечення позову позовної заяви про поділ майна подружжя, визнання прав власності на частку в спільному нерухомому майні,

встановив:

23 грудня 2024 року до Нетішинського міського суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Оліферук Ж.А. про забезпечення позову позовної заяви про поділ майна подружжя, визнання прав власності на частку в спільному нерухомому майні.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову адвокатом Оліферук Ж.А. зазначено:

24 червня 2024 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Оліферук Ж.А., звернулася до Нетішинського міського суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, визнання прав власності на частку в спільному нерухомому майні,

право власності на майно відповідача ОСОБА_2 підтверджено Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 08 листопада 2019 року та від 19 червня 2024 року,

за наявністю інформації про смерть відповідача ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок поранень, несумісних з життям, отриманих в результаті мінометного обстрілу в Харківській області, що, крім того, підтверджено копією свідоцтва про смерть, долученої до матеріалів справи сином останнього ОСОБА_3 , у позивача ОСОБА_1 , у зв`язку з реальними побоюваннями в захисті своїх прав, так як спадкоємці можуть вчинити дії, спрямовані на відчуження належної їй частки в квартирі, оскільки, шестимісячний строк прийняття спадщини добігає кінця 06 лютого 2025 року, виникла необхідність вжиття заходів попередження можливих незаконних дій, шляхом забезпечення позову накладенням арешту на спірну квартиру та застосуванням заборони вчиняти реєстраційні дії щодо відчуження майна, що надасть можливість уникнути ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду в майбутньому та сприятиме ефективному захисту порушених і оспорюваних прав позивача ОСОБА_1 , за захистом яких наявне звернення до суду.

У судове засідання сторони не викликались, у відповідності до приписів ст.153 ч.1 ЦПК України, згідно яких заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з її надходження без повідомлення учасників справи.

Так, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом, дотримуючись завдань та основних засад цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, і судовий захист є однією з гарантій забезпечення прав і свобод учасників судового процесу.

Під час здійснення судочинства національні суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод №ETS N 005 від 04 листопада 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у Рішенні від 29 червня 2006 року (Справа «Пантелеєнко проти України») зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Згідно приписів ст.1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах ВС (ст.263 ч.4 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст.4 ЦПК України), що, окрім того, закріплено у ст.16 ЦК України, за приписами якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Тож, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених ЦПК України випадках, і учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, при цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, при цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст. 12, 81 ЦПК України).

У ст.2 ч.3 п.5 ЦПК України вказано, що однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність, отже, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ст.12 ч.2 ЦПК України), якими розпоряджаються на власний розсуд.

За правовим висновком, викладеним у рішенні Конституційного Суду України №4-рп/2011 від 31 травня 2011 року, з метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову, що є елементом права на судовий захист, спрямованим на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права, який віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема, в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя, і забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в судочинстві, а також, однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для особи рішення, оскільки, забезпечення позову спрямоване на недопущення ситуацій, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ст.149 ч.2 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.149 ч.1 ЦПК України суд, за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову, що повністю узгоджується з Постановою Пленуму ВС України №9 від 22 грудня 2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», відповідно до положень якої особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову (п.6), суд (суддя) розглядаючи заяву про забезпечення позову, має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.4).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову, і про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих, в тому числі, і на ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, при цьому, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, про що зазначається у Правовій позиції ВС у Постанові від 17 жовтня 2018 року (справа №183/5864/17-ц (провадження №61-38692св18).

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, та які є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Отже, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову зумовлює конкретні обмеження щодо вчинення певних дій чи, навпаки, обов`язок вчинити дії учасниками справи або третіми особами, що мають строковий характер, та діють до моменту скасування таких заходів судом, який їх вжив, чи судом вищої інстанції у разі скасування ухвали про вжиття спірних заходів забезпечення за їх безпідставністю.

Тож, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника), що діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (ст.154 ЦПК України).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Позов забезпечується, в тому числі, і методом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п.1) забороною вчиняти певні дії (п.2), що визначено положеннями ст.150 ч.1 п.1), 2) ЦПК України.

Водночас, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ст.150 ч.3 ЦПК України).

У судовому засіданні встановлено, що:

24 червня 2024 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Оліферук Ж.А., звернулася до Нетішинського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, визнання прав власності на частку в спільному нерухомому майні (а.с.2-3),

згідно копії Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області від 28 вересня 2014 року (а.с.5), сторони у справі 28 вересня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області зареєстрували шлюб, про що 28 вересня 2014 року складено відповідний актовий запис за №216 від 28 вересня 2014 року,

згідно копії Свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого Нетішинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький) від 20 липня 2021 року (а.с.7), сторони у справі 20 липня 2021 року у Нетішинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький) зареєстрували розірвання шлюбу, про що 20 липня 2021 року складено відповідний актовий запис за №20 від 20 липня 2021 року,

відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №383468625 від 19 червня 2024 року (а.с.8) власником квартири, загальною площею 38 кв.м., житлова площа 20 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 ,

відповідно до договору купівлі-продажу від 08 листопада 2020 року (а.с.10-11) квартира, загальною площею 38 кв.м., житлова площа 20 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на підставі права власності ОСОБА_2 ,

відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Острозьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.35), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 49 років, у селі Стариця Чугуївського району Харківської області, про що складено відповідний актовий запис за №424 від 12 серпня 2024 року.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд, дослідивши подану заяву про забезпечення позову та безпосередньо позовну заяву у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Оліферук Ж.А., до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, визнання прав власності на частку в спільному нерухомому майні, а також, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника адвоката Оліферук Ж.А., що є представником позивача ОСОБА_1 , щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, з урахуванням засад розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, в тому числі, спроможності заходів, яких заявник рахує необхідним вжити у порядку забезпечення позову, фактичного виконання судового рішення, в разі задоволення позову, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду, в разі невжиття таких заходів, вважає за доцільне задовольнити зазначені вимоги заявника адвоката Оліферук Ж.А., що діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , застосувавши такий вид забезпечення позову, як накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , та заборонити вчиняти реєстраційні дії щодо відчуження квартири АДРЕСА_2 (ст.150 ч.1 п.1, п.2 ЦПК України), що, на думку суду, буде спроможним забезпечити ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача під час розгляду вказаного в заяві позову позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, визнання прав власності на частку в спільному нерухомому майні, і зазначений вид забезпечення позову, на переконання суду, є співмірним із заявленими позивачем вимогами та достатнім для відновлення порушених прав та законних інтересів позивача, за захистом яких останній звертається до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153, ст.ст.157, ст.ст.258-261, ст.263, ст.353 ЦПК України, суд,

постановив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Оліферук Ж.А. про забезпечення позову позовної заяви про поділ майна подружжя, визнання прав власності на частку в спільному нерухомому майні, задовольнити повністю.

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Оліферук Ж.А., до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, визнання прав власності на частку в спільному нерухомому майні, забезпечити накладенням арешту на нерухоме майно, а саме, на квартиру АДРЕСА_2 , та застосуванням заборони вчиняти певні дій, а саме, реєстраційні дії щодо відчуження квартири АДРЕСА_2 .

Копію ухвали про забезпечення позову направити для виконання: Нетішинському відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ (адреса місцезнаходження: 30100, місто Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, проспект Незалежності, 31) та Державним реєстраторам Хмельницької області.

Копію ухвали направити представнику позивача ОСОБА_1 адвокату Оліферук Ж.А. для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

У відповідності до положень ст.157 ч.4 ЦПК України, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також, не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: