Справа № 285/4794/23
провадження у справі № 2/0285/53/25
16 січня 2025 року м. Звягель
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді……………..…..Літвин О. О.,
секретаря………….........................Клечковської М. М.,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 ,
поданим її представником адвокатом Бєліковою Анастасією Вячеславівною,
ІІІ особи, які не заявляють самостійних вимог:
Бердичівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану
у Бердичівському районі Житомирської області
Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),
Міністерство Оборони України
про встановлення факту батьківства,
У серпні 2023 року представник позивача звернулась до суду з позовом, в якому просить встановити факт батьківства ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та внести відповідні зміни в актовий запис про народження ОСОБА_4 .
Вимоги обґрунтовує тим, що з 2003 по 2018 роки її мати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживали у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, під час якого у них народилась вона. Відомості про її батька записані зі слів матері. За життя батька він не встиг подати заяву про визнання її своєю донькою.
Встановлення факту батьківства необхідне для отримання спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , та визнання (підтвердження) за нею певного соціально-правового статусу для отримання державної допомоги, як родичу загиблого військовослужбовця.
Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду від 06.09.2023 справу було передано за підсудністю до Баранівського районного суду (а.с.37), звідки вона повернулась назад до Новоград-Волинського міськрайонного суду у зв*язку з неможливістю її розподілу між суддями (а.с.51-53).
Протокольною ухвалою суду від 17.01.2024 до у часті в розгляді справи залучено ІІІ особу Міністерство Оборони України.
Сторони та представники ІІІ осіб до суду не прибули.
Від представників позивачки та органу державної реєстрації актів цивільного стану надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.
В судовому засіданні від 18.04.2024 позивач позовну заяву підтримала, просила її задовольнити. Пояснила, що з померлим ОСОБА_7 проживала від народження, називала його батьком, а він її донькою. Виховував її, з матір`ю жили, як подружжя. Хоче, щоб він офіційно був у свідоцтві записаний її батьком.
Представник позивача в минулих засіданнях підтримала позов з підстав, зазначених у ньому. Пояснювала, що померлий і мати позивача разом проживали разом за реєстрацію останньої, мали спільний бюджет, вели спільне господарство. Факт свого батьківства до доньки ОСОБА_8 визнавав за життя, виховував її, відвідував спершу садочок, потім школу. Не оформив батьківство через РАЦС у зв`язку з тим, що не мав документів.
Відповідач, яка є матірю померлого ОСОБА_3 , до суду жодного разу не прибула, причини її неявки невідомі, своїм правом на подання до суду будь-яких заперечень щодо змісту і вимог позовної заяви або відзиву, вона не скористалась. Клопотань, які б свідчили про зацікавленість відповідача у розгляді справи, матеріали справи не містять.
Представник МОУ у письмових поясненнях від 12.03.2024 при вирішенні справи просив суд врахувати висновки ВС та Європейського суду з прав людини, згідно яких ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини.
Дослідивши надані докази, суд приходить наступного висновку.
Дитина має право знати своїх батьків (ч.1 ст.7 Конвенції про права дитини).
ОСОБА_9 , котра намагається встановити своє походження, реалізує життєвий інтерес, який захищається Конвенцією. Цей інтерес полягає в отриманні правдивої інформації, котра може допомогти встановити факт, що торкається важливого аспекту її особистої ідентичності.
Родинні відносини (споріднення) (у теорії права) це кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Встановлення факту родинних відносин може мати місце, якщо з певних причин зазначений факт не був зареєстрований органами Державної реєстрації актів цивільного стану.
Предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи.
Встановлено, що позивач народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Андрушівка Андрушівського району Житомирської області. Відповідно до даних у її свідоцтві про народження матір`ю вказана ОСОБА_5 , а батьком ОСОБА_10 . Запис про батька вчинений за вказівкою матері на підставі ст.135 СК України. У зазначеній нормі встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільно заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в с Мурахівка Баштанського району Миколаївської області ОСОБА_6 загинув внаслідок численних осколкових поранень всього тіла. Спадкова справа після його смерті не заводилась.
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 обґрунтовувала необхідність встановлення батьківства ОСОБА_3 відносно неї необхідністю прийняття спадщини, яка відкрилась після його смерті, та отримання державної допомоги, оскільки батько був військовослужбовцем ЗСУ та загинув при виконанні військового обов`язку.
Судом були допитані свідки, про виклик яких заявила сторона позивача.
Так, ОСОБА_11 , яка є матір`ю позивача, пояснила суду, що проживала із ОСОБА_7 з 2003 по 2018 роки як подружжя, без реєстрації шлюбу, спільно виховували доньку, яку він за життя визнавав як свою рідну. Не оформили ні шлюб, ні батьківство через те, що у ОСОБА_3 , ще до того, як вони почали разом проживати, згорів будинок разом з усіма документами на відновлення яких пішло багато часу і він їх зробив, зокрема нові паспорт і свідоцтво про народження, лише у 2019 році, після того як вже розійшлись. Хотів записати ОСОБА_12 як доньку, однак проходив військову службу і його не відпускали, а потім він загинув.
Свідок ОСОБА_13 , рідна сестра позивача по лінії матері, дала покази, аналогічні показам позивача і свідка ОСОБА_11 , додатково зазначила, що ОСОБА_6 був її вітчимом і разом із ОСОБА_14 виховував їх. Остання є його рідною донькою.
Свідок ОСОБА_15 , рідний дядько позивача, підтвердив факт спільного проживання ОСОБА_3 і ОСОБА_5 , матері позивача, як подружжя з 2003 року, під час якого у них народилась донька ОСОБА_16 . За життя він визнавав її своєю рідною донькою.
З характеристики позивачки, яку надав директор школи, де вона навчалась, слідує, що її батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_17 зайцмались вихованням та навчанням доньки.
При вирішенні справи по суті суд керується наступними нормами права.
Частиною 1 ст.315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення факту, які розглядає суд.
Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.
Встановлення батьківства у позовному провадженні можливо лише за життя припустимого батька дитини. У випадку, якщо він помер, та дитина народилась від незареєстрованого шлюбу, то встановлення факту визнання або факту батьківства має відбуватись в порядку окремого провадження.
Якщо встановлення факту пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, то такі факти можуть бути встановлені у позовному провадженні.
Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.
Крім того, для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи.
Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.
За результатами проведеної Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром судової молекулярно-генетичної експертизи зроблений висновок від 15.08.2024, згідно з яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ймовірно є біологічним батьком ОСОБА_1 , позивачки, матір`ю якої є ОСОБА_11 . Ймовірність даної події складає 99,999999999%. Вказана експертиза була проведена на виконання ухвали суду, на експертизу було надано зразки букального епітелію позивачки та її матері і фрагмент стегнової кістки трупа ОСОБА_3 . Висновки експерта є чіткими і однозначними. Даних на спростування цього висновку матеріали справи не містять.
Належних та допустимих доказів на спростування кровної спорідненості загиблого з донькою, відповідачем у передбаченому ст.ст.12, 81 ЦПК України порядку, суду не надано.
Відповідно до ст.134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження та видає нове свідоцтво про народження.
Таким чином, позовні вимоги, зважаючи на їх обгрунтованість, підлягають задоволенню.
Крім того, суд вважає за необхідне повернути позивачці для здійснення захоронення фрагмент стегнової кістки трупа ОСОБА_3 , який надавався на експертизу для дослідження.
Керуючись статтями 76-81, 259, 263-265 ЦПК України,
Встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідному відділу державної реєстрації актів цивільного стану, у зв`язку з встановленням факту батьківства,
внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного 17.03.2005 Андрушівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Житомирської області, за №17,
записавши ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, батьком дитини.
Повернути ОСОБА_1 фрагмент стегнової кістки трупа ОСОБА_3 , який запаковано в спеціальний пакет експертної служби МВС №5820724, для здійснення його захоронення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення, а позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Судове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на нього протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення або з дня його складення, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи (ст.ст.352, 354 ЦПК України).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після апеляційного перегляду (ст.273 ЦПК України).

Головуюча суддя О. О. Літвин