Великоолександрівський районний суд Херсонської області

Справа № 954/1058/24
Провадження № 2/650/162/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2025 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді Хомик І.І.,

за участі секретаря Ткаченко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Велика Олександрівка цивільну справу за позовом представника позивача Городніщевої Єлизавети Олегівни в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

Представник позивача Городніщева Є.О. звернулася до суду з позовною заявою в інтересах ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, у якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 104 883,01 грн. та понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.01.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , було укладено електронний договір споживчого кредиту № 5447076. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за кредитним договором перед відповідачем виконало та надало йому кредит в сумі 25000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Згідно умов кредитного договору, сума кредиту складає 25000,00 грн., строк дії кредиту 360 днів, дата повернення кредиту 22.01.2023, процентна ставка становить 1,99% в день. 13.02.2023 року відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежів та не повернув тіло кредиту. 11.02.2022 Відповідач здійснив платіж на рахунок кредитора в розмірі 4987.50 грн., з яких 2660.00 грн. оплата процентів, 2327.50 грн. оплата тіла кредиту. У період з 01.05.2022 по 10.11.2022 було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою. 05.07.2022 за ініціативою ТОВ «Авентус Україна» в індивідуальному порядку було здійснено списання всіх нарахованих відсотків у сумі 30391,36 грн. Позивачем нараховано проценти за 60 календарних днів (11.11.2022 - 09.01.2023) в межах строку договору.

29.05.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 29-05/2023-Ф, згідно з умовами якого до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» перейшло право вимоги за кредитним договором № 5447076.

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача на його електронну пошту, яку він вказав, укладаючи кредитний договір.

Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконала, внаслідок чого, станом на день подання вказаного позову, у неї утворилась заборгованість на загальну суму 104 883,01 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 22 672,50 грн.; нараховані проценти у розмірі 55 139,54 грн.; нараховані позивачем відсотки за 60 календарних днів у розмірі 27 070,97 грн.

Враховуючи, що відповідач не виконала свого зобов`язання за кредитним договором, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 12 грудня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.

Представник ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчить оголошення на веб-сайті «Судова влада». Не скористалася своїм правом та не направила до суду відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приймає до уваги наступне.

Судом встановлено, що 27.01.2022 р. між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір № 5447076 про надання споживчого кредиту, який підписано електронним цифровим підписом. Згідно договору ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 25 000,00 грн, строком на 360 днів. Відповідно до п. 1.5.1 кредитного договору, стандартна процентна ставка 1,90 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 договору. 13.02.2023 року відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежів та не повернув тіло кредиту. 11.02.2022 Відповідач здійснив платіж на рахунок кредитора в розмірі 4987.50 грн., з яких 2660.00 грн. оплата процентів, 2327.50 грн., оплата тіла кредиту. У період з 01.05.2022 по 10.11.2022 було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою. 05.07.2022 за ініціативою ТОВ «Авентус Україна» в індивідуальному порядку було здійснено списання всіх нарахованих відсотків у сумі 30391,36 грн. Позивачем нараховано проценти за 60 календарних днів (11.11.2022 - 09.01.2023) в межах строку договору.

Пунктами п.п. 3 п. 4.1 кредитного договору передбачено, що ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Відповідача.

29.05.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 29-05/2023-Ф, згідно з умовами якого до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» перейшло право вимоги за кредитним договором № 5447076.

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача на його електронну пошту, яку він вказав, укладаючи кредитний договір.

Відповідно до витягу з реєстру боржників, який є додатком № 1 до договору факторингу № 29-05/23 від 29.05.2023, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 77812,04 грн, з яких: 22 672,5 грн. заборгованість за основним боргом; сума заборгованості за відсотками 55 139,54 грн.

Таким чином банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надали відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договорами.

Відповідач не повернула своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідач має заборгованість на загальну суму 104 883 грн. 01 коп.,

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, крім іншого, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язків для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Договори кредитування є результатом домовленості сторін і відповідають загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст. 3 ЦК України. Позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним.

За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому договором.

Однак зобов`язання за даним договором належним чином відповідачем не виконуються, що призвело до виникнення заборгованості, яка складає 59 775 грн. 00 коп.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню сплачена при зверненні до суду з позовом сума судового збору 2422,40 грн.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу.

Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 3ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування таких витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інші проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вбачається із матеріалів справи, попередній розрахунок витрат на правову допомогу адвоката становить 10000 грн. 00 коп.

Так, на підтвердження надання правничої допомоги у визначеному розмірі, до матеріалів справи долучено: копію договору про надання правової допомоги № 28/03-2024 від 28.03.2024, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та адвокатом Городніщевою Є.О.; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Серії ЗР № 21/31450 видане Городніщевій Є.О.; копію платіжної інструкції від 26.04.2024 року № 4678 на суму 10000 грн. 00 коп.

Аналізуючи подані представником позивача докази на підтвердження витрат на правову допомогу адвоката за подання до суду позову ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд доходить до висновку, що позивачем доведено, що ці витрати пов`язані з розглядом цієї справи, наявні у матеріалах справи докази доводять реальність та обґрунтованість витрат на правову допомогу.

Відповідачем не надано суду заперечень і жодного належного та допустимого доказу щодо не співмірності витрат позивача на правничу допомогу, що позбавляє суд права з власної ініціативи вирішувати питання про їх зменшення.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн., які є документально підтвердженими.

З огляду на викладене, враховуючи, що Відповідач не надавав своєчасно кредитору грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитним Договором, а також процентів відповідно до умов договору, що підтверджується зокрема розрахунками заборгованості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а отже позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7, 8,12, 13, 141, 258-259 ЦПК України, в силу ст. 526, 1049, 1050, 1054 ЦК України, Умовами та Правилами надання банківських послуг,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги представника позивача Городніщевої Єлизавети Олегівни в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» суму заборгованості в розмірі 104 883,01 (Сто чотири тисячі вісімсот вісімдесят три гривні 01 копійка).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» 2 422,40 грн., судового збору та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 (десять тисяч гривень 00 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ірина ХОМИК