Провадження №2/447/18/25
Справа №447/873/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

07.01.2025 Миколаївський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Друзюк М.М.,

секретар судового засідання Іськів О.І.

розглянувши цивільну справу у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Алєксєєва Валентина Анатолійовича про витребування майна ,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

Представник позивачки - адвокат Пастернак О.О. подала до Миколаївського районного суду Львівської області позов до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Алєксєєва Валентина Анатолійовича про витребування майна.

В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що 16.10.2010 між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , від імені якої діяла ОСОБА_5 , було укладено:

- договори дарування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , земельної ділянки, площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 та земельної ділянки, площею 0,0388 га для ведення особистого селянського господарства на АДРЕСА_1 , посвідчені приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Львівської області від 16.10.2010.

На підставі вищевказаних договорів, за ОСОБА_1 було зареєстроване право власності на житловий будинок за адресою; АДРЕСА_1 та на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 .

Надалі, 08.09.2014 ОСОБА_6 звернувся в Миколаївський районний суд Львівської області з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Миколаївського районного нотаріального округу Львівської області Алєксєєва Ганна Миколаївна, ОСОБА_3 , про визнання договорів дарування недійсними (справа № 447/2673/14-ц). Під час розгляду справи, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, розгляд справи зупинено у зв`язку з пошуком правонаступника. Правонаступником у справі було визначено ОСОБА_2 .

Заочним рішенням Миколаївського районного суду Львівської області у справі № 447/2673/14-ц від 07.10.2015 договори дарування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , земельної ділянки, площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 та земельної ділянки, площею 0,0388 га для ведення особистого селянського господарства на АДРЕСА_1 , посвідчені приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Львівської області від 16.10.2010, визнані недійсними.

На підставі рішення у справі № 447/2673/14-ц від 07.10.2015 відкрилась спадщина після смерті ОСОБА_4 , яку прийняли ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом.

Згодом 19.01.2018 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були укладені договори купівлі- продажу вищезазначеного нерухомого майна.

Відтак, ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на земельну ділянку, КН::02:004:0021, житловий будинок за адресою; АДРЕСА_1 та земельну ділянку, КН::02:004:0080.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 09.12.2021, заочне рішення у справі №447/2673/14-ц від 07.10.2015 скасовано. Надалі, рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 27.04.2023 у справі №447/2673/14-ц у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Миколаївського районного нотаріального округу Львівської області Алєксєєва Ганна Миколаївна, ОСОБА_3 , про визнання договорів дарування недійсними відмовлено.

Позивачка покликається на те, що на момент звернення до суду з позовом ОСОБА_4 був хворий на рак, приймав препарати від болю, які пригнічують свідомість та був лежачий, чим скористався його внук ОСОБА_2 (відповідач у справі) та відвіз ОСОБА_4 до адвоката внаслідок чого було укладено договір про надання правової допомоги від 04.08.2014 для подання позову про визнання недійсними договорів дарування. Станом на момент укладення 05.09.2014 ОСОБА_4 заповіту на користь ОСОБА_2 договори дарування були дійсні.

Зазначила, що ОСОБА_2 було відомо, що ОСОБА_1 на час розгляду справу перебуває за кордоном і не може знати про розгляд справи. Враховуючи вищенаведене є підстави стверджувати, що ОСОБА_4 ніколи не мав наміру визнавати договори дарування недійсними та на момент звернення з позовом до суду не був здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, недобросовісним набувачем ОСОБА_2 здійснюються дії з розпорядження майном, право на яке він набув на підставі заочного рішення суду, яке було скасоване, а тому просить витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 спірний житловий будинок та земельні ділянки.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 05.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження.

На адресу суду 09.05.2023 надійшло клопотання від представника позивача адвоката Пастернак О.О. про долучення доказів, а саме копії рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 27.04.2023 у справі №447/2673/14-ц, яким відмовлено у задоволенні позову про визнання недійсними договорів дарування від 16.10.2010.

31 травня 2023 представник відповідача адвокат Думич І.І. подала клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення справи №447/2673/14-ц.

Ухвалою суду від 31.05.2023 на клопотання представниці позивачки залучено Гіщак Пелагію Іванівну, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Ухвалою суду від 03.07.2023 зупинено провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №447/2673/14-ц.

29 грудня 2023 року через систему «Електронний суд» надійшло клопотання від представника позивача адвоката Пастернак О.О. про поновлення провадження у справі.

Ухвалою суду від 01.01.2024 поновлено провадження у справі.

10 січня 2024 року через систему «Електронний суд» надійшло клопотання від представника позивача адвоката Пастернак О.О. про залучення приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Алєксєва Валентина Анатолійовича як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

На адресу суду 07.02.2024 надійшла заява від представника відповідача адвоката Думич І.І. про долучення до матеріалів справи копії ухвали Верховного суду від 22.01.2024.

Ухвалою суду від 07.02.2024 залучено до справи приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Алєксєва Валентина Анатолійовича як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

На адресу суду 14.02.2024 від приватного нотаріуса надійшли витяги з матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

26 лютого 2024 року через систему «Електронний суд» надійшло клопотання від представника відповідача адвоката Думич І.І. про зупинення провадження у справі до вирішення справи №447/2673/14ц у Верховному суді.

Ухвалою суду від 27.02.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача Думич І.І. про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 22.07.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Від приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Алєксєва Валентина Анатолійовича 02.09.2024 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

9 жовтня 2024 року через систему «Електронний суд» надійшло клопотання від представника відповідача Думич І.І. про відкладення розгляду справи та надання часу для завершення спору мировою угодою.

9 жовтня 2024 року через систему «Електронний суд» надійшло клопотання від представника позивача адвоката Пастернак О.О. про долучення доказів у справі, а саме копії постанови Верховного суду від 21.08.2024 у справі 447/2673/14-ц.

6 січня 2025 року через систему «Електронний суд» надійшло клопотання від представника відповідача Думич І.І. про розгляд справи у відсутності відповідача та його представника.

7 січня 2025 року через систему «Електронний суд» надійшло клопотання від представника позивача Пастернак О.О. про розгляд справи у відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у її відсутності, зважаючи на те, що така повідомлявся про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від неї до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду не надано.

За таких обставин, суд проводить розгляд справи на підставі письмових доказів відповідно до ст.223 ЦПК України.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Заочним рішенням Миколаївського районного суду Львівської області у справі №447/2673/14-ц від 07.10.2015, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Миколаївського районного нотаріального округу Львівської області Алєксєєва Ганна Миколаївна, ОСОБА_3 задоволено. Визнано договір дарування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 від 16.10.2010 року, договір дарування земельної ділянки, площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 від 16.10.2010 року, договір дарування земельної ділянки, площею 0,0388 га для ведення особистого селянського господарства на АДРЕСА_1 від 16.10.2010 року недійсними (т. І, а.с.13-14).

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області у справі №447/2673/14-ц від 09.12.2021, скасовано заочне рішення Миколаївського районного суду Львівської області 07.10.2015 у справі №447/2673/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Миколаївського районного нотаріального округу Львівської області Алєксєєва Ганна Миколаївна, ОСОБА_3 , про визнання договорів дарування недійсними(т. І , а.с.15-16).

Відповідно до договору дарування житлового будинку серії ВРВ №805301, посвідченого 16.10.2010 приватним нотаріусом Миколаївського районного округу Львівської області Алєксєєвою Г.М., зареєстрованого у Реєстрі за №3508, ОСОБА_4 (дарувальник) безоплатно передав у власність ОСОБА_7 (обдаровуваної) житловий будинок разом із господарськими будівлями, що знаходяться на земельній ділянці площею 0,2500 га, кадастровий №:02:004:0021, у АДРЕСА_1 . Згідно з п. 8 вищевказаного договору дарування, сторонами визначено, що обдаровувана дає право на безоплатне проживання своєму батькові, ОСОБА_4 та його дружині ОСОБА_3 доки не мине потреба. Пунктом 11 вищевказаного договору передбачено, що сторони стверджують, що цей договір не має характеру мнимої та удаваної угоди. Дарувальник стверджує, що дарування здійснено за доброю волею, без будь-яких погроз, примусу чи насильства, як фізичного, так і морального (т. І, а.с. 19-20).

Відповідно до договорів дарування земельної ділянки серій ВРВ №805302 та ВРВ №805303, посвідчених 16.10.2010 приватним нотаріусом Миколаївського районного округу Львівської області Алєксєєвою Г.М., зареєстрованих у Реєстрі за №3510 та за №3512, ОСОБА_4 (дарувальник) безоплатно передав у власність ОСОБА_7 (обдаровуваної) земельну ділянку площею 0,2500 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться у АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,0388 га, надану для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться у АДРЕСА_1 . Пунктом 6 вищевказаних договорів передбачено, що сторони стверджують, що цей договір не має характеру мнимої та удаваної угоди. Дарувальник стверджує, що дарування здійснено за доброю волею, без будь-яких погроз, примусу чи насильства, як фізичного, так і морального (т. І, а.с. 21-28).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №32255537 від 15.01.2015, власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 76,5 кв.м. є ОСОБА_1 (т. І, а.с.29-32).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №31874100 від 29.12.2014, власником земельної ділянки кадастровий номер: :02:004:0021 за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 0,25 га є ОСОБА_1 (т. І, а.с.33-34).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №31860429 від 29.12.2014, власником земельної ділянки кадастровий номер: :02:004:0080 за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 0,0388 га є ОСОБА_1 (т. І, а.с.35-36).

Відповідно до інформації №291804212 від 22.12.2021, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а саме земельної ділянки з кадастровим номером: :02:004:0021, ця ділянка площею 0,25 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на якій розташований житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , 23.12.2014 (земельна ділянка) та 12.01.2015 (будинок), право власності, на які були зареєстровані за ОСОБА_1 на підставі дублікатів договорів дарування земельної ділянки від 17.12.2014 та дублікату договору дарування житлового будинку від 17.15.2014 .(т.І, а.с.37-42).

29.03.2016 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії та номер 176, виданого 29.03.2016 приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Алєкєєвим В.А., зареєстровано право спільної часткової приватної власності ОСОБА_3 на спірний будинок у розмірі частки 1/8(т.І, а.с.205).

На підставі договору купівлі-продажу від 19.01.2018, укладеного між ОСОБА_3 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець), посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Алєкєєвим В.А., третя особа продала, а відповідач купив 1/8 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на 1/8 частки житлового будинку зареєстрована за ОСОБА_2 (т.І а.с.164-166).

14.04.2016 припинено права власності ОСОБА_1 на вищенаведений житловий будинок та земельну ділянку, розташовану під ним.

Відповідно до інформації №291710578 від 21.12.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а саме право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :02:004:0080, така земельна ділянка площею 0,0388 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, з 23.12.2014 перебувала у приватній одноосібній власності ОСОБА_1 на підставі дублікату договору дарування земельної ділянки від 17.12.2014 .

29.03.2016 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії та номер 178, виданого 14.04.2016 приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Алєкєєвим В.А., зареєстровано право спільної часткової приватної власності ОСОБА_2 на спірний житловий будинок у розмірі частки 7/8.

На підставі договору купівлі-продажу від 19.01.2018, укладеного між ОСОБА_3 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець), посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Алєкєєвим В.А., право власності на 1/8 частки земельної ділянки за кадастровим номером №:02:004:0080 зареєстроване за ОСОБА_2 (відповідач у справі).

14.04.2016 припинено права власності ОСОБА_1 на вищенаведену земельну ділянку (Т. І, а.с.43-45).

Відповідно до інформації №321020507 від 27.03.2023, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а саме право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :02:004:0021, така земельна ділянка площею 0,25 га, цільове призначення: цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на якій розташований житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 з 19.01.2018 перебуває у приватній спільній частковій власності (у розмірі 1/8) ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 19.01.2018 та з 29.03.2016 перебуває у спільній частковій власності (у розмірі 7/8) ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.03.2016(Т. І, а.с.46-47).

Відповідно до інформації №327015719 від 27.03.2023, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а саме право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :02:004:0080, така земельна ділянка площею 0,0388 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства з 19.01.2018 перебуває у приватній спільній частковій власності у розмірі 1/8 ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 19.01.2018 та з 29.03.2016 перебуває у спільній частковій власності у розмірі 7/8 ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.03.2016 (Т. І, а.с.46-47).

Відповідно до інформації №327019176 від 27.03.2023, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 76,5 кв.м. з 19.01.2018 перебуває у приватній спільній частковій власності у розмірі 1/8 ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 19.01.2018 та з 29.03.2016 перебуває у спільній частковій власності у розмірі 7/8 ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.03.2016 (Т. І, а.с.50-52).

Згідно з довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 09.12.2021 №201-03280683, вартість житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 76,5 кв.м. становить 522 223,22 грн. (Т. І, а.с.53).

Згідно з довідкою про оціночну вартість земельної ділянки від 09.12.2021 №201-03280568, вартість земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 388 кв.м становить 123 421,64 грн. (Т. І, а.с.54).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії № НОМЕР_1 , виданого 22.09.2014 виконавчим комітетом Тернопільської сільської ради Миколаївського району Львівської області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Добряни Миколаївського району Львівської області, про що 22.09.2014 складено відповідний актовий запис №17 (Т. І, а.с.55).

Згідно з копією заповіту серії НАЕ №069442, посвідченого 05.09.2014 у м. Львів приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Петелькою І.В., зареєстрованого в Реєстрі за №2578, ОСОБА_4 у присутності запрошених ним свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все його майно, де б воно не було і з чого не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті, і на що він матиме право за законом, заповідає своєму онукові ОСОБА_10 . У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 не може особисто прочитати текст заповіту вголос унаслідок хвороби, у його присутності та присутності нотаріуса, текст заповіту до його підписання зачитаний вголос запрошеними свідками: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (т. І, а.с. 56-57).

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області у справі №447/2673/14-ц від 27.04.2023, у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Миколаївського районного нотаріального округу Львівської області Алєксєєва Ганна Миколаївна, ОСОБА_3 , про визнання договорів дарування від 16.10.2010 недійсними відмовлено (Т.І, а.с.68-78).

Постановою Львівського апеляційного суду від 05.12.2023, апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 27.04.2023 - без змін(т.І, а.с. 135-137).

Постановою Верховного суду від 21.08.2024 касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 27.04.2023 та постанову Львівського апеляційного суду від 05.12.2023 змінено, виклавши їх мотивувальні частини в редакції постанови.

Норми права, які застосував суд

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі статтею 387 ЦК України власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Нормами ЦК України передбачено як один зі способів захисту порушених прав віндикацію або реституцію.

Віндикація - це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого невласника.

Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей.

Майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, в який спосіб майно вибуло з його володіння.

За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача. Положення статті 388 ЦК України застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що 16.10.2010 між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 були укладені договори дарування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , земельної ділянки, площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 та земельної ділянки, площею 0,0388 га для ведення особистого селянського господарства на АДРЕСА_1 , посвідчені приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Львівської області від 16.10.2010.

На підставі вищезазначених договорів дарування позивачка ОСОБА_1 у встановленому законом порядку набула право власності на житловий будинок та земельні ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи, вищезазначені договори дарування ОСОБА_2 визнавались недійсними у судовому порядку, зокрема відповідно до заочного рішення Миколаївського районного суду Львівської області у справі № 447/2673/14-ц від 07.10.2015. Після прийняття судом заочного рішення була відкрита спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . Надалі на підставі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом, ОСОБА_2 здійснив реєстрацію права власності на житловий будинок та земельні ділянки в розмірі 7/8 частки, а право власності на іншу частку (1/8) в спірному майні набув на підставі договорів купівлі-продажу від 19.01.2018, укладених між ним та третьою особою ОСОБА_11 .

У постанові Великої палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року в справі № 522/7636/14-ц (провадження № 14-636цс18) вказано, що за змістом статті 388 ЦК України майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але надалі скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею. Саме такий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року (провадження № 6-251цс15). Цей висновок також був неодноразово підтриманий і Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постановах від 05 грудня 2018 року (провадження № 14-247цс18 та № 14-179цс18).

Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18).

Під час звернення з цим позовом до суду позивачка посилалася на те, що право власності на спірний житловий будинок та земельні ділянки було незаконно зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі заочного рішення Миколаївського районного суду Львівської області у справі № 447/2673/14-ц від 07.10.2015, яке у подальшому скасоване ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області у справі № 447/2673/14-ц від 09.12.2021, а рішенням Миколаївського районного суду Львівської області у справі №447/2673/14-ц від 27.04.2023 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Миколаївського районного нотаріального округу Львівської області Алєксєєва Ганна Миколаївна, ОСОБА_3 , про визнання договорів дарування недійсними (рішення суду набрало законної сили 21.08.2024).

Якщо майно вибуло з володіння законного власника поза його волею, останній може розраховувати на повернення такого майна, незважаючи на добросовісність та відплатність його набуття сторонніми особами, і має право звернутися до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Таким чином, суд погоджується з доводами сторони позивача, що спірне майно вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але надалі скасованого, а тому вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.

Суд звертає увагу на те, що хоч формально у відповідача були підстави для реєстрації права власності на житловий будинок та земельні ділянки, однак такою реєстрацією відбулося втручання у мирне володіння позивачкою належним їй майном і таке втручання відбулося не відповідно до закону, відтак допущене порушення права власності позивачки на спірні земельні ділянки та житловий будинок, яке підлягає поновленню.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд дійшов переконання, що позов слід задовольнити повністю.

У разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване в цьому реєстрі за відповідачем (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2023 року у справі № 362/2707/19 (провадження № 14-21 цс 22).

Стосовно доводів представника відповідача про те, що позивачкою не надано документів на підтвердження права власності стосовно спірного нерухомого майна відповідно до ст. 331 ЦК України, суд зазначає, що договори дарування від 16.10.2010 в силу положень ст. 204 ЦК України є правомірними та в судовому порядку не визнані недійсними.

Щодо інших покликань сторони відповідача на відсутність підстав для задоволення позову, суд зазначає, що розрахунки між власником та добросовісним або недобросовісним набувачем при витребуванні майна із чужого незаконного володіння проводяться відповідно до порядку, визначеного статтею 390 ЦК України.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 05.04.2023 вжито забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірне нерухоме майно.

Згідно з ч.7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позов підлягає до задоволення, судовий збір слід стягнути з відповідача у розмірі 6 456, 45 гривень на користь позивача.

Керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 141,158, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Алєксєєва Валентина Анатолійовича про витребування майна задовольнити.

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 у власність ОСОБА_1 земельну ділянку, кадастровий номер: :02:004:0021, площею 0,25 га цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: АДРЕСА_1 .

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 у власність ОСОБА_1 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 30.

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 у власність ОСОБА_1 земельну ділянку, кадастровий номер: :02:004:0080, площею 0,0388 га цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса: АДРЕСА_1 .

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 05.04.2023 у виді накладення арешту на майно продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 6 456 (шість тисяч чотириста п`ятдесят шість ) грн. 45 (сорок п`ять) коп.

Відповідно до частини 6 статті 259 та частини 1 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України складання повного рішення суду відкладено на десять днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду чи через Миколаївський районний суд Львівської області.

Повні найменування та ім`я сторін

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:

ОСОБА_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Приватний нотаріус Стрийського районного нотаріального округу Алєксєєв Валентин Анатолійович, місце знаходження : Львівська область, Стрийський район, м.Миколаїв, вул.Ярослава Мудрого, 5/11.

Повний текст рішення складено 17.01.2025.

Суддя Друзюк М. М.