Провадження № 2-др/522/35/25
15 січня 2025 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси
у складі: судді - Бондар В.Я.,
за участю секретаря судового засідання - Єрганінової К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за заявою представника Приватного акціонерного товариства «Одеська кіностудія» - Козак Максима Олександровича про винесення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції в Одеській області, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, Приватного акціонерного товариства «Одеська кіностудія», за участі третьої особи Фонд державного майна України, про скасування розпорядження, скасування рішення, визнання недійсним свідоцтва про право власності,
Приморським районним судом м. Одеси 11 березня 2020 року ухвалено рішення, яким залишено без задоволення позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції в Одеській області, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, Приватного акціонерного товариства «Одеська кіностудія», за участі третьої особи Фонд державного майна України, про скасування розпорядження, скасування рішення, визнання недійсним свідоцтва про право власності.
Вищевказане рішення залишене без змін постановою Одеського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року.
Касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 березня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року повернута заявнику ухвалою Верховного суду від 13 травня 2024 року.
До суду 09.01.2025 надійшла заява представника відповідача Козака М.О. про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивачів, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_3 витрат на правову допомогу у розмірі 8 000 грн, оскільки витрати на правову допомогу підтверджуються належними доказами, а вимога про їх стягнення заявлялася в першій заяві по суті справи, якою був відзив ПрАТ «Одеська кіностудія».
До суду 15.01.2025 надійшли заперечення ОСОБА_3 згідно яких просить відмовити у задоволенні вимог про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правову допомогу.
Заперечення мотивовані тим, що адвокат мав можливість поставити питання про відшкодування витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, яке не було вирішено у суді першої інстанції при вирішенні питання про ухвалення додаткової постанови Одеським апеляційним судом. Адвокат працює посаді керівника юридичного відділу та отримує заробітну платну у ПрАТ «Одеська кіностудія», у зв`язку з чим не може бути найманим адвокатом. Відсутні докази оплати правових послуг. Кількість годин правової допомоги є завищеною. Відповідачка просила врахувати, що справа оскаржується у Верховному суді, провадження у справі ще не відкрито, справа знаходиться на розгляді у судді-доповідача.
Учасники справи у судове засідання 15.01.2025 не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Представник ПрАТ «Одеська кіностудія» Козак М.О. звернувся до суду 15.01.2025 з заявою про розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримав.
Суд, дослідивши вимоги заяви та матеріали справи, дійшов наступних висновків.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
У відзиві на позов, якій надійшов від ПрАТ «Одеська кіностудія» 02.09.2019, була вимога про стягнення з позивачів втрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн (т.1 а.с.83).
01 березня 2019 року між ПрАТ «Одеська кіностудія» та адвокатом Козак М.О. було укладено договір №1/19 про надання правової допомоги (т.1 а.с.110).
Згідно п.4.1 Договору №1/19 від 01.03.2019, гонорарні відносини сторін, строки та порядок оплати винагороди (гонорару) за Договором, компенсація витрат, пов`язаних з виконанням цього договору визначаються додатковою угодою (Додаток №1 до даного договору, який є невід`ємною частиною даного Договору).
Згідно акту-приймання передані наданої правової допомоги від 30.08.2019 вивчення матеріалів справи та складення відзиву вартувало 2 000 грн, які були сплачені ПрАТ «Одеська кіностудія» 30.08.2019 згідно платіжного доручення №153 (т.1 а.с.111, 113).
Згідно акту приймання-передачі наданої правової допомоги від 30.09.2019, адвокатом Козак М.О. надано послуги з аналізу законодавства, представництва інтересів клієнта в судовому засіданні 03.09.2019 та складення заяви про залучення третіх осіб, які вартували 2 000 грн, які були сплачені ПрАТ «Одеська кіностудія» 04.10.2019 згідно платіжного доручення №175 (т.3 а.с.27, 29).
Згідно акту приймання-передачі наданої правової допомоги від 29.10.2019, адвокатом Козак М.О. надано послуги зі складення клопотання про забезпечення та попередню оплату витрат на професійну правову допомогу, доповнень до відзиву, заперечень проти прийняття та долучення до матеріалів справи відповіді на відзив, представництво інтересів клієнта у судовому засіданні 23.10.2019. Вартість наданих послуг склала 2 000 грн, які були сплачені ПрАТ «Одеська кіностудія» 08.11.2019 згідно платіжного доручення №243 (т.3 а.с.110, 112).
Також 29.11.2019 між ПрАТ «Одеська кіностудія» та адвокатом Козак М.О. підписано акт приймання-передачі, за яким адвокат надав послуги з вивчення відповіді на відзив та доопрацювання правової позиції, складення заперечень на відповідь на відзив, участь у майбутніх судових засіданнях, які вартували 2 000 грн та були сплачені відповідачем згідно платіжного доручення №59 від 19.12.2019 (т.3 а.с.113, 115).
Варто відзначити, що адвокат брав участь у судовому засіданні 30.01.2020, яке було визначено в актів як майбутнє судове засідання (т.3 а.с.145-146).
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з вимогами частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
У додатковій постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Позивачка ОСОБА_4 заперечує проти стягнення витрат на правову допомогу та вважає час витрачений адвокатом завищений.
Заперечення ОСОБА_5 щодо працевлаштування адвоката Козака М.О. у ПрАТ «Одеська кіностудія» суд відхиляє, оскільки те, що адвокат Козак М.О. є начальником юридичного відділу відповідача, не впливає на право сторони залучити представника, наданим їй законом і адвокат Козак М.О. офіційно здійснював представництво за укладеним договором про надання правничої допомоги в якості адвоката і відповідачем йому офіційно перераховані грошові кошти в передбаченому договором розмірі.
Заперечення позивача щодо відсутності оплати спростовані матеріалами справи, про що встановлено вище.
Твердження Сівакової О.Р. щодо можливості стягнути такі витрати при подані до суду апеляційної інстанції заяви про ухвалення додаткової постанови є неспроможними, адже витрати понесені відповідачем у суді першої інстанції і не стягнуті в рішенні суду, що є підставою для ухвалення додаткового рішення судом першої інстанції.
Оцінюючи складність справи, співмірність вартості правничої допомоги до складності справи, обсяг наданих послуг та поданих доказів, строки розгляду справи, суд вважає вимоги ПрАТ «Одеська кіностудія» обґрунтованими, а розмір витрат на правову допомогу у сумі 8 000 грн співмірним та підтвердженим належними доказами.
Тож, оскільки при ухвалені рішення не було вирішено питання про розподіл витрат на правову допомогу, необхідно ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат та стягнути з позивачів на користь відповідача понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 8 000 грн.
При тому, подання повторно касаційної скарги на рішення та постанову судді не є підставою для відмови у задоволенні заяви, адже рішення набрало законної сили.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 223, 235, 241, 258, 259, 263-265, 270, 354 ЦПК України, суд
Заяву представника Приватного акціонерного товариства «Одеська кіностудія» - Козак Максима Олександровича про винесення додаткового рішення задовольнити.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст додаткового рішення складено 17 січня 2025 року.
Суддя: В.Я. Бондар