Справа № 583/6420/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого Плотникової Н.Б.

при секретарі Логвиненко Л.М.

розглянувши у підготовчому засіданні в місті Охтирка справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

23.12.2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі судового наказу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02.12.2024 р. у справі № 201/14730/24; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 26.12.2024 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21 січня 2025 року.

09.01.2025 р. від представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Бєлік А.С. надійшло клопотання про передання справи за підсудністю, в якому просить передати справу № 583/6420/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів Івано-Франківському міському суду Івано-Франківської області. Клопотання мотивує тим, що відповідачка ОСОБА_2 є внутрішньо-переміщеною особою та адресою її місця реєстрації є АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідною довідкою.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Касатська Ю.А. в підготовчому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання представника відповідачки, зазначивши, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи видана відповідачці станом на квітень 2022 року, на даний час відповідачка з дитиною фактично проживає в м. Дніпро, що підтверджується її заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Відповідачка вводить суд в оману, зазначаючи, що вона проживає в м. Івано-Франківськ. Судом було відкрито провадження у справі за правилами підсудності, а тому відсутні підстави для направлення справи до іншого суду.

Позивач, відповідачка та її представник в підготовче засідання не з`явились, про час і місце підготовчого судового засідання повідомлені в передбаченому законом порядку.

Заслухавши думку представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

У статті 31 ЦПК України визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з частиною першою статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

При цьому, на підтвердження зареєстрованого місця проживання відповідачки та дитини представник відповідачки надав довідки від 11.04.2022 р. № 2615- та № 2615- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Зі змісту вказаних довідок видно, що зареєстрованим місцем проживання відповідачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є: АДРЕСА_2 , фактичним місцем проживання/перебування: АДРЕСА_1 .

Поштова кореспонденція, яка направлялася судом за місцем реєстрації позивачки: АДРЕСА_2 , повернулася не вручена за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з частиною першою статті 4 указаного Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.

У постанові від 29 липня 2019 року у справі №409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно зі статтею 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Особи, які залишили або покинули своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації та стали на облік як внутрішньо переміщені особи можуть звертатися з позовами до судів за місцем фактичного проживання/перебування. Таким чином, якщо особа-переселенець зареєструвалася на новому місці як ВПО (внутрішньо переміщена особа), то маючи відповідну довідку про взяття на облік, переселенець може звертатись з позовом до суду у місці свого тимчасового перебування.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 14 серпня 2024 року у справі № 607/5535/22.

З огляду на викладене довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання як відповідача ОСОБА_2 , так і місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 .

Докази, які б вказували про незаконність довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та неправомірність перебування ОСОБА_2 на обліку внутрішньо-переміщених осіб, чи про відкликання довідки у матеріалах справи відсутні

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи той факт, що відповідачка має статус ВПО та її фактичним місцем проживання/перебування є АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою від 11.04.2022 р. № 2615-, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання представника відповідачки й направити справу на розгляд за підсудністю до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31-32, 187, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів передати на розгляд до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Н.Б. Плотникова