Справа № 539/4153/24
Провадження № 2/539/98/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року місто Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Пилипчука М. М.,

за участі: секретаря судового засідання Крайсвітньої Н. М.,

представника відповідача адвоката Антіховича В. В.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами позики, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача

У вересні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами позики.

Позовна заява мотивована тим, що 28 вересня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Маніфою» (далі ТОВ «Маніфою») та ОСОБА_1 уклали договір позики № 6229424. Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання останньою одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить пункт 9 договору позики, реквізити та підпис сторін. Відповідно до умов договору ТОВ «Маніфою» передало у позику ОСОБА_1 10 000 грн, а остання зобов`язалася повернути кошти на умовах укладеного між сторонами договору.

11 січня 2024 року між ТОВ «Маніфою» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 11-01/2024, відповідно до умов якого останнє набуло права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, зокрема і до ОСОБА_1 за вказаним договором позики у розмірі 30 970 грн, з яких: 10 000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 20 970 грн заборгованість за процентами за користування позикою. Позивач не нарахував штрафних санкцій з моменту отримання права вимоги до відповідача.

ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики від 28 вересня 2023 року № 6229424 у розмірі 30 970 грн, з яких: 10 000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 20 970 грн заборгованість за процентами за користування позикою.

Товариство з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (далі ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів») та ОСОБА_1 23 жовтня 2023 року уклали договір позики № 76838521. Цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно з Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передало у позику ОСОБА_1 9 500 грн, а остання зобов`язалася повернути кошти на умовах укладеного між сторонами договору.

14 червня 2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого останнє набуло права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, зокрема і до ОСОБА_1 за вказаним договором позики у розмірі 24 684,92 грн, з яких: 5 833,85 грн заборгованість за основною сумою боргу, 18 851,07 грн заборгованість за процентами за користування позикою. Позивач не нарахував штрафних санкцій з моменту отримання права вимоги до відповідача.

ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики від 23 жовтня 2023 року № 76838521 у розмірі 24 684,92 грн, з яких: 5 833,85 грн заборгованість за основною сумою боргу, 18 851,07 грн заборгованість за процентами за користування позикою.

Крім того, ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 13 листопада 2023 року уклали договір позики № 4382865. Цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно з Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передало у позику ОСОБА_1 10 000 грн, а остання зобов`язалася повернути кошти на умовах укладеного між сторонами договору.

14 червня 2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого останнє набуло права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, зокрема і до ОСОБА_1 за вказаним договором позики у розмірі 30 221,32 грн, з яких: 7 114,29 грн заборгованість за основною сумою боргу, 23 107,10 грн заборгованість за процентами за користування позикою. Позивач не нарахував штрафних санкцій з моменту отримання права вимоги до відповідача.

ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики від 13 листопада 2023 року № 4382865 у розмірі 30 221,32 грн, з яких: 7 114,29 грн заборгованість за основною сумою боргу, 23 107,10 грн заборгованість за процентами за користування позикою.

На підставі викладеного ТОВ «ФК «ЄАПБ» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором позики № 6229424 у розмірі 30 970 грн, за договором позики № 76838521 24 684,92 грн, за договором позики № 4382865 30 221,39 грн, а всього 85 876,31 грн, вирішити питання розподілу судових витрат.

ОСОБА_1 через адвоката Антіховича В. В. подала відзив на позовну заяву, в якій вказувала, що до позову не додано документів, які підтверджують виконання кредиторами умов договорів (відповідач вказані факти заперечує). Вказані договори не можуть вважатися належним доказом боргових зобов`язань, оскільки вони не підписані належним чином сторонами цих правочинів. Законодавством не передбачена можливість кредитора підписувати договір за допомогою одноразового ідентифікатора. У матеріалах справи відсутні докази належного надання відповідачу одноразових ідентифікаторів. Нарахування заборгованості за процентами є неспівмірно завищена відповідно до суми тіла кредиту. Правила надання позики за договором позики № 76838521 та договором позики № 4382865 не підписані відповідачем.

ТОВ «ФК «ЄАПБ» подало до суду відповідь на відзив, в якій зазначило, що відповідності до умов кожного з договорів, їх підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який надіслано на номер мобільного телефону вказаний відповідачем при укладанні договорів. Сторони узгодили розмір позик, грошову одиницю, в якій надано позики, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договорів в електронній формі, на погоджених умовах шляхом підписання договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Для укладення вказаних договорів в електронному вигляді дані вносились шляхом заповнення відповідних форм на сайті товариств позичальником власноруч. Укладання угоди без заповнення заявки клієнтом є неможливим. Підписавши договори, відповідач посвідчила свою обізнаність та згоду з їх умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочини вчинено у формі, встановленій законом, та вони були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ними, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідач з власної ініціативи звернулася за отриманням кредиту до вільно обраних неї фінансових установ, отримавши від останніх всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договорів. Позивач погодилася на умови договорів позики, тому зобов`язана повернути нараховані відсотки у повному розмірі. До суду подані належні та допустимі докази переходу до позивача права вимоги за договорами позики.

Рух справи

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 вересня 2024 року вказану справу передано судді Пилипчуку М. М.

На виконання вимог частини шостої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд 27 вересня 2024 року направив запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо відомостей про місце проживання (перебування) відповідача.

Згідно з відповіддю Відділу реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, яка надійшла на адресу суду 16 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за даними реєстру територіальної громади зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі та призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 20 листопада 2024 року; надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, позивачу відповіді на відзив, відповідачу заперечення на відповідь на відзив.

19 листопада 2024 року представник позивача звернувся до суду з клопотанням про витребування від Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») інформації щодо наявності у ОСОБА_1 карткових рахунків, відкритих у банку, станом на 28 вересня 2023 року; інформацію щодо належності ОСОБА_1 карткових рахунків № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ; виписку по рахунках за номерами карток № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 ; інформацію про надходження з 28 вересня 2023 року до 02 жовтня 2023 року на картковий рахунок № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , грошових коштів у розмірі 10 000 грн; інформацію про надходження з 23 жовтня 2023 року до 16 листопада 2023 року на картковий рахунок № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , грошових коштів у розмірі 9 500 грн; інформацію про надходження з 13 листопада 2023 року до 16 листопада 2023 року на картковий рахунок № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , грошових коштів у розмірі 10 000 грн.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 листопада 2024 року вказане клопотання задоволено, витребувано зазначені докази в АТ КБ «ПриватБанк».

Розгляд справи відкладено на 12 грудня 2024 року.

27 листопада 2024 року представник відповідача подав до суду клопотання про повернення позовної заяви відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 185 ЦПК України, оскільки порушено правила об`єднання позовних вимог.

12 грудня 2024 року судове засідання відкладено на 27 грудня 2024 року у зв`язку з відсутністю електроенергії у приміщенні суду.

27 грудня 2024 року представник позивача звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи на іншу дату та проведення судових засідань в режимі відеоконференцій поза межами приміщення суду.

Вказане клопотання було задоволено ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 грудня 2024 року.

Розгляд справи відкладено на 16 січня 2024 року.

13 січня 2025 року до суду від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла витребувана ухвалою суду від 20 листопада 2024 року інформація, зокрема, щодо наявності у відповідача відповідних карткових рахунків та виписка по рахунку.

15 січня 2025 року представник відповідача подав до суду клопотання про витребування від позивача оригіналів поданих до суду доказів та інформації про програмні забезпечення, що використовуються для цілей ідентифікації позичальника (хто розробник тощо), а також інші докази, що підтверджують умови та порядок укладення договорів позики (ідентифікації їх сторін), підтвердження виконання кредиторами абзацу другого частини сьомої, абзацу третього частини восьмої, частини одинадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Ухвалами суду від 16 січня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотань сторони відповідача від 27 листопада 2024 року та від 15 січня 2025 року.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд встановив, що 28 вересня 2023 року ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 підписали електронними підписами одноразовими ідентифікаторами паспорт позики, у якому зазначено, зокрема, тип кредиту; суму позики (10 000 грн); строк позики (80 днів); мету отримання позики; спосіб та строк надання позики; процентну ставку, відсотків річних (розрахунковий період 1 (до 28 жовтня 2023 року): акційна процентна ставка: 0,3735 % на день (264 % річних); базова процентна ставка: 2,49 % на день (88 595 % річних); акційна процента ставка застосовується за умови належного виконання позичальником зобов`язання щодо здійснення платежу за цим розрахунковим періодом, а також у разі здійснення відповідного платежу протягом 3-х днів з моменту спливу строку цього розрахункового періоду; розрахунковий період 2 (до 17 грудня 2023 року): основна процентна ставка: 3 % на день (80 246 % річних); тип процентної ставки; загальні витрати за позикою; орієнтовна загальна вартість позики для споживача за весь строк користування позикою (сума позики, проценти за користування позикою, комісії та інші платежі); реальна річна процентна ставка, відсотків річних (794 %); кількість та розмір платежів, періодичність внесення тощо.

28 вересня 2023 року ОСОБА_1 підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором договір позики № 6229424. Вказаний договір також підписаний ТОВ «Маніфою». Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

У договорі позики від 28 вересня 2023 року № 6229424 зазначено прізвище, ім`я та по батькові відповідача, її рік народження, ІПН, серія та номер паспорта, адреса проживання, номер телефону, електронна пошта, рахунок, на який необхідно перерахувати кошти НОМЕР_1 .

У пункті 2 договору позики від 28 вересня 2023 року № 6229424 зазначені параметри: тип позики; мета отримання позики; сума позики (10 000 грн); строк позики (80 днів); дата надання позики (28 вересня 2023 року); дата повернення позики (17 грудня 2023 року); процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики (акційна процентна ставка, фіксована: 0,3735 % на день застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до пункту 3.1.1 цього договору); базова процентна ставка, фіксована: 2,49 % на день застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до пункту 3.1.2 цього договору, а також у разі продовження строку позик протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної додаткової угоди, укладені сторонами цього договору; основна процентна ставка, фіксована: 3 % на день застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду тощо.

Додатком № 1 до договору позики від 28 вересня 2023 року № 6229424 є розрахунок за вказаним договором.

Крім того, ОСОБА_1 підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором графік обов`язкових платежів за договором позики від 28 вересня 2023 року № 6229424.

Згідно з повідомленням Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські електронні платіжні системи» від 17 жовтня 2024 року відповідно до договору на переказ коштів 28 вересня 2023 року успішно зараховано кошти (10 000 грн) на платіжну картку клієнта ( НОМЕР_1 ), номер транзакції в системі iPay.ua 290193762.

ТОВ «Маніфою» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» 11 січня 2024 року уклали договір факторингу № 11-01/2024, згідно з умовами якого останньому передано право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1. ТОВ «Маніфою» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» 10 квітня 2024 року уклали додаткову угоду № 3 до договору факторингу від 11 січня 2024 року № 11-01/2024.

ТОВ «Маніфою» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» 11 січня 2024 року підписали акт прийому-передачі реєстру боржників № 3 до договору факторингу від 11 січня 2024 року № 11-01/2024.

Згідно з витягом з реєстру боржників № 3 до договору факторингу від 11 січня 2024 року № 11-01/2024 до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 6229424 у розмірі 30 970 грн, з яких: 10 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 970 грн сума заборгованості за відсотками.

У реєстрі боржників № 3 до договору факторингу від 11 січня 2024 року № 11-01/2024 за № 622 зазначено ОСОБА_1 як боржника, договір позики, за яким відбулося відступлення права вимоги від ТОВ «Маніфою» до ТОВ «ФК «ЄАПБ», № 6229424, загальний розмір заборгованості 30 970 грн, заборгованість за основною сумою боргу 10 000 грн; заборгованість за відсотками 20 970 грн.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача перед кредитором за договором позики від 28 вересня 2023 року № 6229424 станом на 31 серпня 2024 року становить 30 970 грн, з яких: 10 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 970 грн сума заборгованості за відсотками. Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

23 жовтня 2023 року ОСОБА_1 підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором договір позики № 76838521. Підписанням цього договору позики відповідач підтвердила, що вона ознайомилася з повною інформацією щодо ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та його послуг, а також погодилася, що до моменту підписання договору позики ознайомилася з цим договором та правилами надання грошових коштів у позику.

У пункті 2 договору позики від 23 жовтня 2023 року № 76838521 зазначені основні параметри: сума позики 9 500 грн; строк позики 30 днів; процентна ставка (базова)/день 2,5 % (фіксована); дата надання позики 23 жовтня 2023 року; дата повернення 21 листопада 2023 року; знижена процентна ставка/день, % (застосовується у відповідності до умов програми лояльності) 0,625 %; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день, % (не застосовується в період воєнного стану) 2,7 %; пеня %/день (не застосовується в період воєнного стану) 2,7 %; орієнтовна реальна річна процентна ставка, % 769,67 %, орієнтовна загальна вартість позики, у грн 11 281,25 грн.

У договорі позики від 23 жовтня 2023 року № 76838521 зазначено прізвище, ім`я та по батькові відповідача, її рік народження, ІПН, серія та номер паспорта, адреса проживання, номер телефону, електронна пошта, рахунок, на який необхідно перерахувати кошти НОМЕР_1 .

Додатком № 1 до договору позики від 23 жовтня 2023 року № 76838521 є таблиця обчислення загальної вартості кредиту.

Відповідно до довідки ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за договором позики № 76838521 ОСОБА_1 з метою погашення заборгованості сплатила 3 666,15 грн.

ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» 14 червня 2021 року уклали договір факторингу № 14/06/21, згідно з умовами якого останньому передано право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, які сформовані у додатку № 1, який є невід`ємною частиною договору факторингу. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» 28 липня 2021 року уклали додаткову угоду № 2 до договору факторингу від 14 червня 2021 року № 14/06/21, а 11 квітня 2024 року додаткову угоду № 22 до договору факторингу від 14 червня 2021 року № 14/06/21.

ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» 11 квітня 2024 року підписали акт прийому-передачі реєстру боржників № 22 до договору факторингу від 14 червня 2021 року № 14/06/21.

Згідно з витягом з реєстру боржників № 22 до договору факторингу від 14 червня 2021 року № 14/06/21 до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 76838521 у розмірі 24 684,92 грн, з яких: 5 833,85 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 18 851,07 грн сума заборгованості за відсотками.

У реєстрі боржників № 22 до договору факторингу від 14 червня 2021 року № 14/06/21 за № 2730 зазначено ОСОБА_1 як боржника, договір позики, за яким відбулося відступлення права вимоги від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «ЄАПБ», від 23 жовтня 2023 року № 76838521, загальний розмір заборгованості 24 684,92 грн, заборгованість за основною сумою боргу 5 833,85 грн; заборгованість за відсотками 18 851,07 грн.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача перед кредитором за договором позики від 23 жовтня 2023 року № 76838521 станом на 31 серпня 2024 року становить 24 684,92 грн, з яких: 5 833,85 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 18 851,07 грн сума заборгованості за відсотками.

13 листопада 2023 року ОСОБА_1 підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором договір позики № 4382865. Підписанням цього договору позики відповідач підтвердила, що вона ознайомилася з повною інформацією щодо ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та його послуг, а також погодилася, що до моменту підписання договору позики ознайомилася з цим договором та правилами надання грошових коштів у позику.

У пункті 2 договору позики від 13 листопада 2023 року № 4382865 зазначені основні параметри: сума позики 10 000 грн; строк позики 25 днів; базова процентна ставка за перший день користування позикою 14,76 % (фіксована); базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики 3 % (фіксована); дата надання позики 13 листопада 2023 року; дата повернення 08 грудня 2023 року; знижена процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики 0,01 %; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день (не застосовується в період воєнного стану) 3,5 %; пеня %/день (не застосовується в період воєнного стану) 3,5 %; орієнтовна реальна річна процентна ставка, % 669,46 %, орієнтовна загальна вартість позики, у грн 11 500 грн.

У договорі позики від 13 листопада 2023 року № 4382865 зазначено прізвище, ім`я та по батькові відповідача, її рік народження, ІПН, серія та номер паспорта, адреса проживання, номер телефону, електронна пошта, рахунок, на який необхідно перерахувати кошти НОМЕР_1 .

Додатком № 1 до договору позики від 13 листопада 2023 року № 4382865 є таблиця обчислення загальної вартості кредиту.

Відповідно до довідки ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за договором позики № 4382865 ОСОБА_1 з метою погашення заборгованості сплатила 2 885,71 грн.

ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» 11 квітня 2024 року підписали акт прийому-передачі реєстру боржників № 23 до договору факторингу від 14 червня 2021 року № 14/06/21.

Згідно з витягом з реєстру боржників № 23 до договору факторингу від 14 червня 2021 року № 14/06/21 до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 4382865 у розмірі 30 221,39 грн, з яких: 7 114,29 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 23 107,10 грн сума заборгованості за відсотками.

У реєстрі боржників № 23 до договору факторингу від 14 червня 2021 року № 14/06/21 за № 2683 зазначено ОСОБА_1 як боржника, договір позики, за яким відбулося відступлення права вимоги від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «ЄАПБ», від 13 листопада 2023 року № 4382865, загальний розмір заборгованості 30 221,39 грн, заборгованість за основною сумою боргу 7 114,29 грн; заборгованість за відсотками 23 107,10 грн.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача перед кредитором за договором позики від 13 листопада 2023 року № 4382865 станом на 31 серпня 2024 року становить 30 221,39 грн, з яких: 7 114,29 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 23 107,10 грн сума заборгованості за відсотками.

На виконання ухвали від 20 листопада 2024 року АТ КБ «ПриватБанк» направило до суду повідомлення від 03 січня 2025 року, в якому вказувало, що карткові рахунки № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 належать ОСОБА_1 . У зв`язку зі спливом терміну дії картка № НОМЕР_4 була закрита та перевипущена на № НОМЕР_3 , тобто це один і той же рахунок. Додатково направили виписку по рахунку № НОМЕР_3 за період з 28 вересня 2023 року до 16 листопада 2023 року, який містить зарахування на суму 9 500 грн, 10 000 грн та 10 000 грн.

Згідно з випискою по рахунку № НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_1 , на рахунок останньої 29 вересня 2023 року зараховано 10 000 грн, 23 жовтня 2023 року 9 500 грн, 13 листопада 2023 року 10 000 грн. З указаної виписки також вбачається, що відповідач користувалася вказаними коштами, здійснювала перекази та покупки.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами (частина третя статті 207 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа незалежно від суми (частина перша статті 1047 ЦК України).

Особливості укладання договору позики в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Зібраними у справі доказами підтверджено, що договори позики, за яким позивач заявив вимоги у цій справі, укладені сторонами цих правочинів в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Матеріалами справи підтверджено факт підписання відповідачем договорів позики, за умовами яких їй передано у власність грошові кошти у погодженому розмірі та на погоджений сторонами цих правочинів строк, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок відповідача.

Зазначені договори укладені у вигляді електронного документа: шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно з Законом України «Про електронну комерцію».

Використання для підписання договорів позики електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який містить комбінацію цифр та букв, узгоджується із вимогами законодавства. Підписання електронного договору за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто укладення договору без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету не є можливим.

У постанові Верховного Суду від 01 липня 2024 року у справі № 638/161/22 зазначено, що «укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів».

Також Верховний Суд у постанові від 01 липня 2024 року у справі № 638/161/22 погодився з тим, що «без введення позичальником відповідних даних, здійснення його верифікації, передання ним та отримання товариством персональних даних від позивача з метою укладення договору, таке укладення кредитного договору є неможливим. А в матеріалах справи відсутні докази протиправності дій третіх осіб стосовно позивача, які стосуються підписання кредитного договору».

Ідентифікація ОСОБА_1 в інформаційно-телекомунікаційних системах первісних кредиторів здійснена відповідно до вимог законодавства, з використанням її особистих даних, а саме: паспорта, РНОКПП, місця реєстрації та проживання, номера телефону, електронної пошти, номера банківської картки, на яку слід перерахувати кошти.

Належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що всі ці дії вчинені від імені позивача невстановленими особами внаслідок шахрайських дій, матеріали справи не містять.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 20 червня 2024 року у справі № 523/13603/21.

У постанові Верховного Суду від 30 грудня 2024 року у справі № 174/968/23 викладено висновок про те, що «за правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа».

У цій справі встановлено, що договори позики його сторони уклали в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Зібрані в цій справі докази свідчать про дотримання письмової форми правочинів та укладення договорів позики, відповідно до умов яких відповідач отримала кошти у вигляді встановлених сум позики на банківський рахунок.

Виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій (постанова Верховного Суду від 25 грудня 2024 року у справі № 501/2018/16-ц).

Отже, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за відповідним договором.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2024 року у справі № 298/825/15-ц.

Факт перерахунку отриманих відповідачем у борг коштів від первісних кредиторів на її банківський рахунок підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема, повідомленням (довідкою) АТ КБ «ПриватБанк» від 03 січня 2025 року, наданим на виконання ухвали суду, та випискою по рахунку відповідача.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає (стаття 1077 ЦК України).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (стаття 1078 ЦК України).

На підтвердження вказаних обставин позивач подав до суду договори факторингу, додаткові договори до них, акти прийому-передачі реєстрів боржників, реєстри боржників, витяги з реєстрів боржників та квитанції про оплату за відступлення права вимоги. Зазначені докази у сукупності з іншими зібраними у справі доказами свідчать про заміну первісних кредиторів у спірних зобов`язаннях на позивача.

Судом встановлено, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги за договорами позики № 6229424, № 76838521, № 4382865.

Отже, відповідач уклала договори позики, фактично отримані грошові кошти в добровільному порядку на користь як первісних кредиторів, так і позивача в повному обсязі не повернула, тому ТОВ «ФК «ЄАПБ» обґрунтовано звернулося до суду за захистом порушених прав шляхом стягнення заборгованості.

Доводи відповідача не спростовують факт укладення договорів позики та отримання коштів у борг, зводяться до власного тлумачення норм матеріального права та не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог повністю.

Не заслуговують на увагу доводи відповідача щодо необхідності повернення позовної заяви відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 185 ЦПК України (порушено правила об`єднання позовних вимог), оскільки відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 07 грудня 2022 року у справі № 182/1919/22 «у разі порушення правил об`єднання позовних вимог суд з метою виконання завдання цивільного судочинства не має обов`язку повернути позовну заяву, а за клопотанням учасника справи або за власної ініціативи, надавши доступ до суду та відкривши провадження у справі, самостійно роз`єднати позовні вимоги за правилами частини шостої статті 188 ЦПК України та розглянути кожну із заявлених вимог окремо». Судом не встановлено порушення правил об`єднання позовних вимог.

Водночас суд погоджується з доводами представника відповідача, що заявлений розмір відсотків за договорами позики порушує принцип розумності та добросовісності, що є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг фінансової установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми відсотків.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Встановлено, що за договором позики від 28 вересня 2023 року № 6229424 реальна річна процентна ставка становить 794 %, за договором позики від 23 жовтня 2023 року № 76838521 реальна річна процентна ставка становить 769,67 %, за договором позики від 13 листопада 2023 року № 4382865 реальна річна процентна ставка становить 669,46 %.

Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання такі надмірні грошові суми перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Первісні кредитори як фінансові установи, скориставшись необізнаністю позичальника, спонукали у такий спосіб останню на укладення договорів позики на вкрай невигідних для неї умовах, які вона не могла оцінити належно.

Участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту.

Це узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 09 квітня 1985 року №39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», в якій зазначено наступне: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах».

У наведених Керівних принципах для захисту інтересів споживачів визначено, що споживачі мають бути захищені від таких зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав у контрактах та незаконні умови кредитування продавцями.

Пунктами 1.2 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року № 39/248, Хартією захисту споживачів, схваленою Резолюцією Консультативної ради Європи від 17 травня 1973 року № 543, Директивою 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 11 травня 2005 року (пункти 9, 13, 14 преамбули), Директивою 2008/48/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 23 квітня 2008 року про кредитні угоди для споживачів передбачається, що надання товарів чи послуг, у тому числі у фінансовій галузі, не має здійснюватися за допомогою прямого чи опосередкованого обману споживача, а відповідні права споживачів регламентуються як на доконтрактній стадії, так і на стадії виконання кредитної угоди.

Директива 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради Європи від 11 травня 2005 року розділяє комерційну діяльність, що вводить в оману на дію і бездіяльність та застосовується до правовідносин до і після укладення угоди, фінансові послуги через їх складність та властиві їм серйозні ризики потребують встановлення детальних вимог, включаючи позитивні зобов`язання торговця. Оманливі види торговельної практики утримують споживача від поміркованого і таким чином ефективного вибору.

Відповідно до положень Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року № 39/248 споживачі мають бути захищені від таких зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав у контрактах та незаконні умови кредитування продавцями.

Межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року у справі № 15-рп/2011).

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 «якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 також вказувала, що «виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних … з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання».

З огляду на неспівмірність заявлених до стягнення сум процентів річних, Верховний Суд у постанові від 09 квітня 2024 року у справі № 335/4646/22 вважав справедливим, пропорційним і таким, що відповідає обставинам справи, висновок судів про обмеження стягнення процентів річних. Вказував, що «стягнення заявленої суми процентів річних за таких умов є нерозумним з огляду на непропорційність наслідкам правопорушення, адже матиме наслідком не компенсацію майнових втрат позикодавця, а його збагачення за рахунок позичальника, що несправедливо відносно боржника».

Враховуючи те, що заявлена позивачем до стягнення сума заборгованості за нарахованими процентами за договорами позики не є співмірною сумі позики, суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг фінансових установ, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми процентів у разі невиконання нею зобов`язань за вказаними правочинами, суд дійшов висновку про стягнення заборгованості за відсотками: за договором позики № 6229424 у розмірі 5 000 грн, за договором позики № 76838521 4 750 грн, за договором позики № 4382865 5 000 грн. При цьому судом враховано, що строк дій позики за договором від 28 вересня 2023 року № 6229424 становить 80 днів, за договором від 23 жовтня 2023 року № 76838521 30 днів, за договором від 13 листопада 2023 року 25 днів

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості: за договором позики від 28 вересня 2023 року № 6229424 у розмірі 15 000 грн, з яких: 10 000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 5 000 грн заборгованість за процентами за користування позикою; за договором позики від 23 жовтня 2023 року № 76838521 у розмірі 10 583,85 грн, з яких: 5 833,85 грн заборгованість за основною сумою боргу, 4 750 грн заборгованість за процентами за користування позикою; за договором позики від 13 листопада 2023 року № 4382865 у розмірі 12 114,29 грн, з яких: 7 114,29 грн заборгованість за основною сумою боргу, 5 000 грн заборгованість за процентами за користування позикою, а всього 37 698,14 грн.

Висновки за результатами розгляду позовних вимог

Суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду (частина перша статті 259 ЦПК України).

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором позики порушено майнові права позивача, тому наявні підстави для судового захисту прав кредитора, у зв`язку з чим позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія управління активами» підлягають задоволенню частково.

Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд відповідно до статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 284,37 грн (пропорційно розміру задоволених позовних вимог).

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 273274, 279, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики від 28 вересня 2023 року № 6229424 у розмірі 15 000 грн, за договором позики від 23 жовтня 2023 року № 76838521 у розмірі 10 583,85 грн, за договором позики від 13 листопада 2023 року № 4382865 у розмірі 12 114,29 грн, а всього у розмірі 37 698,14 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 1 284 (одна тисяча двісті вісімдесят чотири) гривні 37 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: 01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, 30; ).

Відповідач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ).

Суддя М. М. Пилипчук