Провадження №2/592/397/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 січня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючого-судді - Онайка Р.А., з участю секретаря судового засідання Олійник В.О., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 24.06.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем був укладений кредитний договір №4365063, відповідно до умов якого ОСОБА_1 було надано кредит в сумі 8000 грн. 24.01.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги №4365063, відповідно до якого на користь останнього було відступлено право вимоги за зазначеним кредитним договором. В свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за кредитним договором відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» згідно з договором про відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023.

Посилаючись на вказані обставини, а також на не виконання позичальником умов кредитного договору, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 11.09.2024 в сумі 26388,38 грн, яка складається з: 8000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 18240,00 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 20,38 грн нараховані 3 % річних, 128,00 грн інфляційні втрати; а також судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 12.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, слухання справи призначено на 10:15 04.11.2024.

Протокольною ухвалою суду від 04.11.2024 слухання справи відкладено для повторного виклику відповідача на 10:20 14.01.2025.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, у позові зазначено про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку.

Відповідач повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки за адресою реєстрації та шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відзив на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, в судове засідання не з`явилася.

Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак відповідач є таким, що належно повідомлена про час і місце розгляду справи. Таким чином немає перешкод для судового розгляду.

Суд, згідно ст. 280 ЦПК України, та враховуючи думку представника позивача, вважає за необхідне заочно розглянути справу у відсутності сторін, оскільки зібрано достатньо доказів щодо їх прав та обов`язків.

З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.

Так, 24.06.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №4365063, відповідно до умов якого кредит надано в сумі 8000 грн зі сплатою відсотків в розмірі 1,9% за кожен день користування кредитом.

Фінансова установа виконала свої зобов`язання за кредитним договором та надала відповідачу кредитні кошти в сумі 8000 грн.

ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором №4365063, яка станом на 11.09.2024 складає 26388,38 грн.

24.01.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №24-01/2022, за умовами якого ТОВ «Авентус

Україна» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 24.01.2022 до договору відступлення прав вимоги №24-01/2022, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №4365063 від 24.06.2021 в сумі 26240,00 грн, яка складається з: 8000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 18240,00 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 148,76 грн нараховані 3 % річних.

10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення прав вимоги №10-03/2023/01, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» прийняло належні ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 10.03.2023 до договору відступлення прав вимоги №10-03/2023/01, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №4365063 від 24.06.2021 в сумі 26388,38 грн, яка складається з: 8000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 18240,00 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 148,38 грн нараховані 3 % річних.

З проведеного позивачем розрахунку заборгованості ОСОБА_1 по кредитному договору №4365063 вбачається, що станом на 10.08.2024 сума заборгованості становить 26388,38 грн, яка складається з: 8000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 18240,00 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 20,38 грн нараховані 3 % річних, 128,00 грн інфляційні втрати.

Правильність розрахунків заборгованості за кредитним договором відповідачем не спростована.

Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ст.ст. 512,514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З урахуванням наведених положень діючого законодавства та обставин, за яких відповідач в порушення умов кредитного договору не виконав зобов`язання по поверненню грошових коштів та відсотків, в результаті чого виникла заборгованість за кредитним договором №4365063 від 24.06.2021 на загальну суму 26388,38 грн, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр».

Щодо вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат за період з 24.01.2022 по 23.02.2022 у сумі 20,38 грн та 128,00 грн відповідно, то ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Таким чином, позов ТОВ «Коллект Центр» підлягає задоволенню, з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №436563 від 24.06.2021 у сумі 26388,38 грн.

У розумінні умов ч.4-6 ст. 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе винятково на підставі клопотання іншої сторони у разі доведення нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Водночас у ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У такому випадку суд повинен конкретно визначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести обґрунтування такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи.

Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Отже, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьою ст. 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково.

Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.

Близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2024 № 686/5757/23.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надані документи: договір №01-07/202 про надання правничої допомоги від 01.07.2024; заявка на надання юридичної допомоги №873 від 30.07.2024; витяг з акту №1 про надання юридичної допомоги від 06.08.2024, платіжна інструкція № від 13.08.2024.

Правнича допомога, надана позивачу, полягала виключно в наданні усної консультації та складанні позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду. Гонорар адвоката становить 9000,00 грн.

Подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи.

Врахувавши конкретні обставини цієї справи, суд дійшов переконання, що зазначені витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критерію розумності їхнього розміру з огляду на підготовку лише одного процесуального документа позовної заяви, зміст якої є типовим як для даної категорії справ так і з огляду на вид діяльності позивача, а тому заявлений відповідачем розмір судових витрат підлягає зменшенню до 3 000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 81, 137, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором №4365063 від 24.06.2021 в розмірі 26388,38 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» витрати на оплату судового збору у розмірі 3028 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3000 грн.

У задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Ковпаківським районним судом м. Суми, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 14.01.2025.

Відомості про учасників справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» - м. Київ вул. Мечнікова, 3 офіс 306, .

Відповідач ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Р.А. Онайко