У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 306/1203/23

Провадження №2-др/936/1/25

21.01.2025 селище Воловець

Суддя Воловецького районного суду Закарпатської області Софілканич О.А., отримавши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Квітка Полонини", Державної служби з питань праці, Полянської сільської ради Мукачівського району, третя особа ОСОБА_2 про усунення порушень права власності на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИЛА:

20.01.2025 до Воловецького районного суду Закарпатської області із Свалявського районного суду Закарпатської області надійшла вищезазначена цивільна справа.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2025, матеріали цивільної справи №306/1203/23 передані до провадження судді Софілканич О.А.

Вивчивши надані матеріали, приходжу висновку про неможливість розгляду даної справи та заявляю самовідвід з наступних підстав.

Чоловік позивачки по справі ОСОБА_1 являється колишнім колегою чоловіка судді Софілканич О.А., який на даний час працює суддею Свалявського районного суду Закарпатської області, і ухвалою від 24.12.2024 року заявив собі самовідвід у цій справі з вказаних причин.

Зважаючи на наведене, приятельські відносини між чоловіком позивачки по справі та чоловіком судді Софілканич О.А. можуть викликати сумнів у сторін у її неупередженості під час розгляду даної справи.

Відповідно до вимог п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч.1 ст. 39 ЦПК України - з підстав, зазначених у статті 36 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

На підставі ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до вимог ст.15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Згідно з приписами п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року), суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Відповідно до положень п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

На переконання суду, розгляд мною даної справи може сприйматися сторонами, як порушення закріпленого частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР, права на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом.

З метою запобігання можливих безпідставних звинувачень у необ`єктивному розгляді справи, усунення в подальшому можливих сумнівів щодо неупередженості судді, з морально-етичних міркувань, вважаю доцільним і необхідним в інтересах правосуддя та сторін у справі задоволити заявлений самовідвід.

Керуючись ст.ст. 36, 38, 39, 40, 41, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву про самовідвід судді Воловецького районного суду Закарпатської області Софілканич Оксани Антонівни- задовольнити.

Цивільну справу №306/1203/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Квітка Полонини", Державної служби з питань праці, Полянської сільської ради Мукачівського району, третя особа ОСОБА_2 про усунення порушень права власності на земельну ділянку- передати до канцелярії Воловецького районного суду Закарпатської області для повторного розподілу в порядку, визначеному ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Софілканич О.А.