УХВАЛА

16 січня 2025 року

м. Київ

справа № 522/7784/22

провадження № 61-590ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Приморського районного суду

м. Одеси від 27 жовтня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 20 березня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма Транс» про стягнення трьох процентів річних, за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма Транс» до ОСОБА_1 про визнання поруки такою, що припинена,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма Транс» (далі - ТОВ «Сігма Транс») про стягнення трьох процентів річних у розмірі 53 148,49 швейцарських франків.

У вересні 2022 року ТОВ «Сігма Транс» звернулося до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання поруки такою, що припинена.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Зустрічний позов ТОВ «Сігма Транс» задоволено.

Визнано припиненою поруку за договором поруки від 26 липня 2006 року

№ 25763, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ОСОБА_1 , і ТОВ «Сігма Транс».

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Сігма Транс» судові витрати у розмірі 20 000,00 грн.

Постановою Одеського апеляційного суду від 20 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ТОВ «Сігма Транс» задоволено частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2023 року в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу змінено, збільшивши її розмір з 20 000,00 грн до 40 000,00 грн.

У іншій частині рішення суду залишено без змін.

У травні 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 20 березня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 27 травня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявниці строк для усунення недоліків щодо сплати судового збору.

Вказану ухвалу отримано заявницею10 червня 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленнями про вручення поштового відправлення та 30 травня 2024 року шляхом доставлення до електронного кабінету, які містяться в матеріалах касаційного провадження.

Станом на 08 липня 2024 року заявницею не було подано жодних матеріалів для усунення недоліків касаційної скарги, про які зазначалось в ухвалі Верховного Суду від 27 травня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 08 липня 2024 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , визнано неподаною та повернуто заявнику.

13 січня 2025 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , вдруге подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 20 березня 2024 року.

Проте, повторно подана касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Приморського районного суду м. Одеси

від 27 жовтня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду

від 20 березня 2024 рокуне може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження та підлягає поверненню з наступних підстав.

За змістом статей 185, 393 ЦПК України повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Натомість, обставини, які стали підставою для повернення касаційної скарги ухвалою Верховного Суду від 08 липня 2024 року існувати не перестали, оскільки ОСОБА_1 не врахувавши викладені у вказаній ухвалі роз`яснення, повторно подала касаційну скаргу без надання доказів про сплату судового збору.

Об`єктивних перешкод для виконання роз`яснень викладених в ухвалі Верховного Суду від 08 липня 2024 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , не навела та Верховний Суд їх не встановив.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Оскільки заявником при зверненні вдруге до Верховного Суду із касаційною скаргою на ті самі судові рішення не було усунуто обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої касаційної скарги ухвалою Верховного Суду від 08 липня 2024 року (провадження № 61-7367ск24), вдруге подана та оформлена в аналогічний спосіб касаційна скарга у цій справі також підлягає поверненню особі, яка її подала.

Відповідно до частини третьої статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Керуючись статтями 43, 44, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Приморського районного суду м. Одеси

від 27 жовтня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду

від 20 березня 2024 року визнати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Коротун