Справа № 466/8536/23
Номер провадження №2/351/49/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 січня 2025 року м.Снятин
Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого-судді Сегіна І.Р.
за участі секретаря - Боднарук О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за житло, -
ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за житло. Позовні вимоги мотивувала тим, що 12.06.2023 вона передала відповідачці у найм строком на один рік належну їй квартиру АДРЕСА_1 . Угода найму була оформлена письмовим договором оренди нерухомого майна.
На сьогодні угода не розірвана, квартира їй не передана згідно акту приймання передачі, ключі від квартири їй не повернуті, орендна плата не сплачена. Також, не компенсовані їй комунальні платежі, сплачені нею 19.07.2023 та 24.07.2023 за користування комунальними послугами.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала.
Відповідачка, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася повторно, а тому справу слід розглянути заочно у відсутності відповідачки.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до п. 3.2, 3.3 Договору за домовленістю сторін Орендар відшкодовує витрати за електропостачання, газопостачання, водопостачання (за показником лічильника) та послуги телефонного зв`язку, кабельного телебачення, Інтернету, сигналізацію, квартплату, теплопостачання. Орендна плата за наступнипй місяць оренди сплачується орендарем орендодавцю (або його довіреній особі) не пізніше 12 числа кожного поточного місяця.
Згідно п. 9.1 Договору, Договір діє з дня його підписання сторонами до 12 червня 2024 року.
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.08.2022 ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить квартира, загальною площею 28,6 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_2 .
Відповідно до акту прийому-передачі майна від 12.06.2023 ОСОБА_1 передає, а ОСОБА_2 приймає у тимчасове платне користування квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Передане помешкання, а саме: квартира відповідає вимогам, які ставились орендарем, придатна для житла, зауважень до стану орендар не має, квартира після капітального ремонту.
Згідно платіжних інструкцій від 19.07.2023, 24.07.2023 ОСОБА_1 здійснено платежі за централізоване водопостачання та водовідведення, за спожитий газ, за утримання будинків та прибудинкових територій
За змістом ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).
Так за договором найму наймодавець здійснює передачу майна наймачеві у користування.
Договір майнового найму (оренди) може бути як реальним (тобто вважатися укладеним з моменту передачі майна наймачу в користування), так і консенсуальним.
Договір найму (оренди) є оплатним, оскільки наймодавець за виконання своїх обов`язків по передачі майна наймачеві має отримати від останнього зустрічне надання у вигляді орендної плати.
Договір найму (оренди) є двостороннім, оскільки в ньому існують два зустрічних обов`язки, однаково істотних та важливих: обов`язок наймодавця передати майно у користування наймачу та обов`язок наймача вносити орендну плату. Обидва ці обов`язки взаємно обумовлюють один одного та є економічно еквівалентними.
Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном (частина третя статті 762 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.
Договір найму житла укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 811 ЦК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 815 ЦК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.
За змістом ч. 1-3 ст. 820 ЦК України розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Якщо законом встановлений максимальний розмір плати за користування житлом, плата, встановлена у договорі, не може перевищувати цього розміру. Одностороння зміна розміру плати за користування житлом не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця.
Відповідно до частини першої статті 821 ЦК України договір найму житла укладається на строк, встановлений договором.
Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму (ч. 2 ст. 762 ЦК України).
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України).
Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Відповідно до частин першої, другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Положеннями статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги та заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Як було встановлено судом, 12.06.2023 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір оренди квартири АДРЕСА_1 та відповідно до Акту прийому-передачі від 12.06.2023 року орендодавець передав у строкове платне користування квартиру, а орендар прийняв в оренду житлове приміщення.
Враховуючи вказане, суд визнав встановленими обставини перебування вищевказаної квартири в оренді відповідача з 12.06.2023 року по даний час.
Так, відповідно до п. 5.7 у разі припинення (розірвання) договору оренди Орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за Актом прийому-передачі включно.
Системний аналіз умов оренди, свідчать, що його умовами передбачено можливість розірвання договору за умови передачі майна (квартири) за Актом прийому -передачі.
Доказів належної оплати за договором суду не надано.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.
Керуючись, ст.ст. 13, 81-82, 263-265 ЦПК України, суд -
Розвірвати договір найму квартири АДРЕСА_1 , укладений 12 червня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий: Ігор СЕГІН