21.01.2025 Єдиний унікальний номер 205/6502/24
Провадження № 2/205/725/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 рік м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Бізяєвої Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Тімофєєвої І.В.,

розглянувши в приміщенні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Покотило Дар`ї Юріївни до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам, пені за прострочення сплати аліментів та додаткових витрат на дитину з урахуванням інфляції, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Покотило Д.Ю. звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості по аліментам, пені за прострочення сплати аліментів та додаткових витрат на дитину з урахуванням інфляції.

В обґрунтування позову зазначено, що між сторонами по справі було зареєстровано шлюб 18.08.2012 року в Красногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 885. Від спільного подружнього життя мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За позовною заявою ОСОБА_2 , рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2017 року по справі № 205/5905/17 шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу донька, ОСОБА_3 , залишилась проживати разом з матір`ю. 27.11.2017 року було укладено Договір про сплату аліментів на дитину, від 27 листопада 2017 року, зареєстрований за номером 5599, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В., далі Договір. Відповідно до п. 2 Договору на Відповідача, Батька, було покладено обов`язок сплачувати на утримання дитини аліменти в розмірі 10 000,00 грн. щомісяця. Аліменти повинні бути сплачені Відповідачем не пізніше 25 числа кожного поточного місяця за наступний місяць шляхом перерахування суми аліментів на відкритий на ім`я Позивачки рахунок в банку України чи готівкою, шляхом передачі готівки матері дитини. Згідно з п. 3 Договору крім сплати суми аліментів, зазначених в п. 2 даного договору, Відповідач зобовязаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). За домовленістю Батьків, додаткові витрати на дитину сплачуються Відповідачем щомісяця терміном до 25.09.2018 року в розмірі 12 200,00 грн., шляхом перерахування суми додаткових витрат за реквізитами, вказаними в п. 2 даного договору. Додаткові витрати на дитину сплачуються Відповідачем не пізніше 25 числа кожного поточного місяця за наступний місяць. За домовленістю Батьків, Відповідач дитини додатково зобов`язується виплатити 80 000, 00 грн. до 0101.2018 року на оздоровлення дитини, шляхом перерахування суми додаткових витрат за реквізитами, вказаними в п. 2 даного договору. Відповідно до п.9 Договору у разі невиконання, неналежного або несвоєчасного виконання Батьком умов даного договору та виникнення заборгованості з вини Батька, він зобов`язаний сплатити неустойку (пеню) в розмірі 3 (трьох) відсотків від несплаченої суми аліментів та/або додаткових витрат на дитину за кожен день прострочення зобов`язання. Отже, Відповідачем: - в повному розмірі було сплачено лише додаткові витрати на дитину: з 01 грудня 2017 року до 25 вересня 2018 року щомісяця в розмірі 12 200,00 грн. до 25 числа кожного поточного місяця за наступний місяць; - заборгованість зі сплати аліментів почала накопичуватись з лютого місяця 2020 року та продовжується на дату подання позову; - додаткова виплата 80 000,00 (вісімдесят тисяч) грн. 00 коп. до 01 січня 2018 року на оздоровлення дитини - не сплачені на дату подання позову. Станом на дату подання позову у Відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів та додаткової виплати на оздоровлення за Договором, котра складається з наступного: Розрахунок заборгованості, суми, що стягується Додаткова виплата 80 000,00 грн. до 01 січня 2018 року на оздоровлення дитини - не сплачені на дату подання позову. Заборгованість складає 80000,00 грн. на дату подання позову. Розрахунок здійснений за формулою ІІС=(ІІ1:100)*(ІІ2:100)*(ІІ3:100)*….(ІІZ:100). Інфляційне збільшення: 80 000,00 x 1.75373188 - 80 000,00 = 60 298,55 грн. Період прострочення грошового зобов`язання з додаткової виплати 2296 днів 80 000,00 + 60 298,55 (інфляційне збільшення) = 140 298,55 грн. Аліменти: з 01 грудня 2017 року щомісяця до 25 числа кожного поточного місяця за наступний місяць у розмірі 10 000,00. Заборгованість зі сплати аліментів почала накопичуватись з лютого місяця 2020 року та продовжується на дату подання позову за наступні періоди: (*Розрахунок заборгованості з оплати аліментів та пені додатково в окремому файлі, у зв`язку з неможливістю вставити таблицю) Заборгованість зі сплати аліментів складає 204 225,00 грн. Пеня в розмірі 3% відповідно до п. 9 Договору 3614245,85. Оскільки розрахований розмір пені відповідно до ст. 196 СК України становить більше ніж 100 відсотків заборгованості, стягненню підлягає пеня в розмірі 204 225,00 грн. Отже, сума, що підлягає стягненню з Відповідача 204 225,00 грн. (аліменти) + 204 225,00 грн. (пеня) + 140 298,55 грн. (додаткова виплата на оздоровлення дитини з урахуванням інфляційного збільшення) = 548 748,55 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.05.2024 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.

25.06.2024 року представником ОСОБА_2 адвокатом Захарчук К.О. до суду через систему «Електронний суд» подано відзив на позов. Відповідно якого просили відмовити у задоволені позовних вимог, зазначаючи наступне. Відповідач підтверджує укладення між Сторанами Договору про сплату аліментів на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 27.11.2017 року. Тлумачення ст. 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів. Відповідно до позовної заяви заборгованість Відповідача перед Позивачем зі сплати аліментів почала утворюватися з початку 2020 року. 14.02.2020 року Відповідач взяв шлюб із ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 29.12.2020 року. У шлюбі у Відповідача народилося двоє синів: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зазначене підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії НОМЕР_2 від 05.03.2021 року та серії НОМЕР_3 відповідно. Станом на теперішній час і до 04.12.2026 року дружина Позивача знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується довідкою № 173 від 03.06.2024 року з місця роботи, виданою ОСОБА_7 . Таким чином, Відповідач сплачував належним чином аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до того часу поки у Відповідача не змінилися сімейні обставини. Наразі Відповідач має трьох дітей, яким законодавством України гарантовано рівноцінне право на розвиток та належний рівень життя, який мають забезпечити батьки.

29.07.2024 року представником ОСОБА_1 адвокатом Покотило Д.Ю. до суду через систему «Електронний суд» подано відповідь на відзив. Згідно якого заначають, що між позивачем та відповідачем було укладено в добровільному порядку Договір про сплату аліментів на дитину, від 27 листопада 2017 року. Одноособова зміна відповідачем порядку виплати аліментів суперечить умовам укладеного з позивачкою Договору, а відтак є неправомірною.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2024 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача 21.01.2025 року надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі, підтримала в поновму обсязі заявлені вимоги, просила позов задовольнити.

Відповідач та його представник в судове засдання не з`явились, причини неявки суду не відомі, були належним чином повідомені.

Дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до ст. 189 СК України, батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. У разі невиконання одним із батьків свого обов`язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до приписівст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі з 18.08.2012 року. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2017 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розрівано.

В період шлюбу у сторін ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 ).

27 листопада 2017 року ОСОБА_1 з ОСОБА_2 уклали Договір між батьками щодо здійснення батьківських прав, визначення місяця проживання дитини та про сплату аліментів на дитину, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В., зареєстрованого в реєстрі за №5599.

Відповідно до п. 2 Договору на Відповідача, Батька, було покладено обов`язок сплачувати на утримання дитини аліменти в розмірі 10 000,00 грн. щомісяця. Аліменти повинні бути сплачені Відповідачем не пізніше 25 числа кожного поточного місяця за наступний місяць шляхом перерахування суми аліментів на відкритий на ім`я Позивачки рахунок в банку України чи готівкою, шляхом передачі готівки матері дитини.

Згідно з п. 3 Договору крім сплати суми аліментів, зазначених в п. 2 даного договору, Відповідач зобовязаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). За домовленістю Батьків, додаткові витрати на дитину сплачуються Відповідачем щомісяця терміном до 25.09.2018 року в розмірі 12 200,00 грн., шляхом перерахування суми додаткових витрат за реквізитами, вказаними в п. 2 даного договору. Додаткові витрати на дитину сплачуються Відповідачем не пізніше 25 числа кожного поточного місяця за наступний місяць. За домовленістю Батьків, Відповідач дитини додатково зобов`язується виплатити 80 000, 00 грн. до 01.01.2018 року на оздоровлення дитини, шляхом перерахування суми додаткових витрат за реквізитами, вказаними в п. 2 даного договору.

Пунктом 4 батьки домовились, що до досягнення дитиною 14-го віку дитина буде проживати разом з матірю за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.9 Договору у разі невиконання, неналежного або несвоєчасного виконання Батьком умов даного договору та виникнення заборгованості з вини Батька, він зобов`язаний сплатити неустойку (пеню) в розмірі 3 (трьох) відсотків від несплаченої суми аліментів та/або додаткових витрат на дитину за кожен день прострочення зобов`язання.

Згідно п. 6 Договору, сторони погодили до ч. 2 ст. 189 СК України, що у разі невиконання батьком своїх обов`язків за даним договором аліменти та/або додаткові витрати на дитину з нього можуть стягуватись на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо сплати аліментів за договором про сплату аліментів та просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість у розмірі 204 225,00 грн. заборгованість по сплаті аліментів, 204 225,00 грн. пеню за прострочення спалти аліментів, додаткову випалту на оздоровлення дитини з урахуванням інфляційного збільшення у розмірі 140 298,55 грн.

Разом з тим, суд вважає за необхідне звернути увагу сторони позивача на те, що відповідно до вимогст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно дост. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із частиною першоюстатті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства (пункт 3 частини першоїстатті 3 ЦК України).

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимогЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина першастатті 627 цього Кодексу).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що між сторонами вже досягнуто згоди щодо аліментних зобов`язань, шляхом укладення договору в добровільному порядку, який посвідчено нотаріально.

В судовому засіданні сторона позивача зазначала про те, підставою звернення до суду з даним позовом є те, що відповідач не виконує належним чином умови договору та не сплачує аліменти на утримання доньки та додаткові виплати.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити про те, що в разі невиконання відповідачем аліментних зобов`язань, позивач має право звернутися до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, який потім подається до органів державної виконавчої служби для примусового виконання обов`язку по сплаті аліментів.

Аналогічна думка висвітлена і в ч. 2 ст. 189 СК України, а саме те, що в разі невиконання одним із батьків свого обов`язку за договором, - аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Також в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " визначено, що у разі невиконання батьком (матір`ю) свого обов`язку за договором стягнення аліментів здійснюється не за судовим рішенням, а на підставі виконавчого напису нотаріуса органом державної виконавчої служби.

Таким чином, стягнення аліментів за укладеним між сторонами договором відбувається у позасудовому порядку за виконавчим написом нотаріуса.

Так, згідно із п. 3 ч. 1ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" до виконавчих документів, зокрема, належить і виконавчий напис нотаріуса.

Законом чітко визначено механізм стягнення заборгваонсоті по аліментам за відповідним договором, який було укладено між сторонами та нотаріально посвідчено.

Стороною позивача не надано суду доказів звернень до нотаріуса за одержанням виконавчого напису, як і не надано доказів відмови нотаріуса у вчиненні виконавчого напису.

Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 79 ЦПК України).

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною позивача в ході розгляду справи не надано суду доказів звернення до нотаріуса за одержанням виконавчого напису та відповідно відмови, останнього, у його вчиненні, а умовами договору, який є чинним на час розгляду справи в суді, та законом прямо передбачено відповідне стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, суд вважає позовні вимоги про стягнення заборгованості по аліментам за договором та стягнення додаткових випалт на оздоровлення є необґрунтованими, безпідставними та передчасними, в зв`язку з чим в їх задоволенні слід відмовити.

Зважаючи на те, що в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по аліментам за договором, додаткових виплат на оздоровлення дитини слід відмовити, а позовна вимога про стягнення пені та інфляційного збільшення є похідною від первісних, суд вважає, що в задоволенні і даної вимоги слід також відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12,13,81,141,223,256,258,259,263-265,267,268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Покотило Дар`ї Юріївни до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам, пені за прострочення сплати аліментів та додаткових витрат на дитину з урахуванням інфляції відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарг подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 21 січня 2025 року.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя: Н.О. Бізяєва