Справа № 683/2108/24
У Х В А Л А

17 січня 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області в складі судді Сагайдак І.М., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 вересня 2024 року у цивільній справі №683/2108/24, 2/683/949/2024 за позовом Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання,

встановив:

У червні 2024 року Комунальне підприємство по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради (далі - КП «Тепловик») звернулось в суд з позовом до відповідачів про стягнення з них солідарно 6079 грн. 60 коп. заборгованості за надані підприємством послуги з теплопостачання, а також понесені судові витрати.

Заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 вересня 2024 року позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 солідарно на користь КП «Тепловик» 6079 грн. 60 коп. заборгованості за послуги з теплопостачання, яка утворилась станом на 01 червня 2024 року, а також по 504 грн. 67 коп. судового збору з кожного.

13 січня 2025 року відповідач ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подав заяву про перегляд вищезазначеного заочного рішення, посилаючись на те, що рішення суду постановлено у його відсутності і копію рішення він не отримував. Вказує, що з 01 травня 2022 року він проживає у м. Краків (Польща), де навчається в Ягелонському університеті, і з того часу до України не приїжджав. Про рішення суду він дізнався 10 січня 2025 року через додаток «Дія», куди надійшло повідомлення про відкриття виконавчого провадження.

Дослідивши заяву відповідача ОСОБА_1 та додані до неї документи, матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що заяву слід залишити без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до частин 1-4 статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Отже, законодавець встановив темпоральні обмеження для реалізації відповідачем права на перегляд заочного рішення.

Водночас норми ЦПК України не визначають спеціального механізму процесуального реагування суду на пропуск відповідачем строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо заявник не подав клопотання про поновлення пропущеного строку або якщо причини, зазначені ним у відповідному клопотанні, визнані судом неповажними.

Наслідки пропуску процесуальних строків на вчинення процесуальних дій передбачені у статті 126 ЦПК України. Відповідно до частини першої цієї статті із закінченням встановленого законом або судом строку втрачається право на вчинення процесуальних дій. Таке право втрачається в силу закону, тому не потребує додаткового визнання судом. Суд лише констатує пропуск процесуального строку та відсутність поважних причин для його поновлення, якщо була подана заява про поновлення такого строку.

Окремо ЦПК України встановлює наслідки подання документів після закінчення процесуальних строків. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, суд зобов`язаний залишити без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (частина друга статті 126 ЦПК України).

Частину другу статті 126 ЦПК України треба розглядати у сукупності з нормами статті 127 цього Кодексу, якою встановлено процедуру поновлення пропущеного строку. Тобто законодавець у частині другій статті 126 ЦПК України під формулою «крім випадків, передбачених цим Кодексом» насамперед мав на увазі застосування норм статті 127 ЦПК України щодо поновлення строку за наявності поважних причин. Крім того, формулу «крім випадків, передбачених цим Кодексом» потрібно розуміти так, що процесуальний закон може передбачати випадки, коли законодавець у певній нормі надав імперативну вказівку про те, що суд не має права залишати без розгляду заяву, подану з пропуском строку на її подачу.

За загальним правилом пропуск процесуальних строків має наслідком втрату права на вчинення процесуальної дії, а для суду настає обов`язок застосувати передбачені ЦПК України наслідки подання документів після закінчення процесуальних строків. Під залишенням документів без розгляду треба розуміти відмову суду давати правову оцінку поданому з пропуском строку документу. Отже, перевірка судом дотримання процесуальних строків при поданні процесуальних звернень учасниками процесу відбувається ex officio.

Зміст статей 284, 286, 287 ЦПК України не дає підстав для висновку, що у цих нормах міститься інакший порядок дій суду, ніж той, що встановлений у статтях 126, 127 цього Кодексу.

Тобто суд зобов`язаний перевірити дотримання відповідачем вимог статей 284, 285 ЦПК України, зокрема в частині строку подання заяви про перегляд заочного рішення, до прийняття такої заяви до розгляду. Суд не наділений правом, оминувши процесуальну дію щодо встановлення дотримання або порушення заявником строків звернення до суду, перейти до розгляду заяви по суті.

Водночас відсутність у главі 11 «Заочний розгляд справи» розділу III «Позовне провадження» ЦПК України прямої вказівки на ті повноваження суду, які мають бути ним реалізовані у разі пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, дає підстави для висновку про те, що відповідно до загальних положень ЦПК України про наслідки пропуску процесуальних строків (частина друга статті 126 ЦПК України) така заява має бути залишена без розгляду.

Можливість застосування статті 126 ЦПК України до процедури заочного розгляду справи не суперечить і частині другій статті 281 цього Кодексу, за змістом якої розгляд справи і ухвалення рішення проводиться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Отже, відповідно до загальних положень ЦПК України про наслідки пропуску процесуальних строків (частина друга статті 126 ЦПК України) заява про перегляд заочного рішення, подана з пропуском установленого законом строку, за відсутності підстав для його поновлення, підлягає залишенню без розгляду.

Оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення, є залишення такої заяви без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК України, а не без задоволення.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2024 року у справі №756/11081/20 (провадження №14-25цс24).

Відповідно до п.3 ч.6 ст.272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що копія заочного рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 вересня 2024 року була направлена відповідачу ОСОБА_1 16 вересня 2024 року за вих.№11679/2024 рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно рекомендованого повідомлення, яке повернулось на адресу суду 24 вересня 2024 року, копія заочного рішення суду від 10 вересня 2024 року була вручена відповідачу ОСОБА_1 19 вересня 2024 року, що підтверджується відповідною відміткою про вручення судового рішення (а.с.38).

Вищезазначені письмові докази повністю спростовують твердження відповідача ОСОБА_1 , що про рішення суду він дізнався лише 10 січня 2025 року.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 отримав копію заочного рішення суду 19 вересня 2024 року, однак із заявою про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 звернувся до суду лише 13 січня 2025 року, тобто поза межами строку, визначеного ст.284 ЦПК України. Клопотання про поновлення пропущеного строку ОСОБА_1 не подавав.

З огляду на викладене, з урахуванням положень статті 126 ЦПК України, згідно якої право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом, а документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення слід залишити без розгляду.

Керуючись, ст.126, 284, 272, 260-261, 353, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 вересня 2024 року у цивільній справі №683/2108/24, 2/683/949/2024 за позовом Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду в 15-денний строк з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали складено 17 січня 2025 року.

Суддя: