Справа № 723/3864/24
Провадження № 2/723/226/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі:

головуючого судді Бужори В,Т.,

при секретарі судових засідань Чікал І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини з ОСОБА_2 , посилаючись на наступне.

21 вересня 2009 року між ОСОБА_1 (далі - Позивач) та ОСОБА_2 (далі - Відповідач) було укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Комарівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, про що видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 624249 від 20.12.2023 року позивачу встановлена третя група інвалідності за загальним захворюванням. Крім того, зроблений висновок про умови та характер роботи: «Протипоказана важка фізична праця».

В зв`язку з обмеженнями, які пов`язані з станом здоров`я позивача, остання не має реальної можливості до працевлаштування.

Окрім того, позивач має спільних з відповідачем дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 ), яких позивач утримує та виховує самостійно. Відповідач не цікавиться життям дітей і не допомагає матеріально.

За показаннями позивач потребує лікування та має систематично приймати ліки.

Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків від 04.09.2024 року позивач отримую соціальну допомогу у розмірі 2361,00 грн, що не покриває і половини її щомісячних розходів на харчування, комунальні послуги, ліки, засоби особистої гігієни.

За таких обставин позивач перебуває у вкрай скрутному матеріальному становищі, отриманого нею доходу ледве вистачає для задоволення мінімальних потреб.

Відповідач, ОСОБА_2 , відмовляється в добровільному , порядку надавати позивачу матеріальну допомогу, в зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Просить суд ухвалити рішення про стягнення із відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання як непрацездатної дружини, у розмірі 1/3 часини всіх видів доходу щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви, довічно.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що він є особою, яка не отримує постійних доходів, оскільки не працює, його доходи не носять системного характеру, останій підробляє різноробочим на різних роботах, а тому у нього відсутня можливість надавати матеріальну допомогу дружині. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Позивач надала суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що має онкологічне захворювання, варикозне розширення підшкірних вен, гінекологічне захворювання та захворювання хребта - на підтвердження зазначених захворювань було надано копії медичних документів.

Також позивачем було подано до суду заяву про зміну предмету позовних вимог та просила суд ухвалити рішення про стягнення із відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання як непрацездатної дружини, у розмірі 1/3 часини всіх видів доходів щомісячно, протягом строку інвалідності.

Провадження у справі відкрито 08.10.2024 року з призначенням справи до розгляду по суті в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 09.12. 2024 року.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, представник ОСОБА_6 надав суду заяву про розгляд справи у відсутності відповідача та представника, позовні вимоги не визнає з мотивів викладених у відзиві та просив відмовити у задоволенні позивних вимог.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу права непрацездатного подружжя на утримання (аліменти), який регулюється нормами сімейного законодавства, а саме положеннями глави 9 СК України.

В судовому засіданні було встановлено, що 21 вересня 2009 року між ОСОБА_1 (далі - Позивач) та ОСОБА_2 (далі - Відповідач) було укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Комарівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, про що видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.21).

Позивач має спільних з відповідачем дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 ) (а.с.13-15).

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 624249 від 20.12.2023 року позивачу встановлена третя група інвалідності за загальним захворюванням (а.с.16).

Згідно рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 19.11.2024 року відповідач сплачує аліменти на користь позивача на утримання їх спільних дітей у розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право на утримання після розірвання шлюбу регламентується статтею 76 СК України, за змістом якої розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу; після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу; особа має право на утримання і тоді, коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу.

Згідно положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності, у разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. Статтею 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Аналіз норм статей 75 і 76 СК України дає підстави для висновку про те, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені лише за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом (Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15, від 16 серпня 2017 року у справі № 6-1111цс17 та від 11 жовтня 2018 року у справі № 161/16931/16-ц).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» визначено на 2025 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, - 2361 гривня.

Установлено, що позивач отримує соціальну допомогу у розмірі 2361,00 гривень.

Відповідно до ч.3 ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивач хоча і являється інвалідом 3 групи загального захворювання, втім отримує отримує соціальну допомогу у розмірі 2361,00 гривень, встановлену законом для осіб, які втратили працездатність, при цьому, відповідач хоча і є працездатним, однак не працює, сплачує аліменти на утримання дітей, а тому ОСОБА_2 не можна вважати таким, що може надавати матеріальну допомогу в розумінні ст.75 СК України.

Враховуючи встановлені обставини у справі, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання непрацездатної дружини слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.263-265 ЦПК України, ст.75,76 СК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, до Чернівецького апеляційного суду через Сторожинецький районний суд Чернівецької області.

СУДДЯ: