Справа № 478/1787/24 Провадження № 2/478/68/2025
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2025 року смт. Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області, у складі:

головуючого судді Томашевського О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Григоренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, в залі суду с-ща Казанка, цивільну справу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У грудні 2024 року АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 26.12.2021 року, де просило стягнути з відповідачки заборгованість в розмірі 21 070,87 грн., з яких 13 188,22 грн. заборгованість за кредитом та 7882,65 грн. - заборгованість по відсоткам та судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 26.12.2021 року відповідачка приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі поданої Анкети-Заяви відповідачкою ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.

В позові вказано, що відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та Правилами, які викладенні на банківському сайті, складають між сторонами кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Всі основні умови кредитування доведені відповідачці, про що свідчить її підпис в Паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка».

Позивачем було виконано умови кредитного договору, а саме, надано кредит відповідачці у розмірі, відповідно до умов Договору, проте відповідачка не погасила заборгованість за кредитом та відсотками, чим порушила умови Договору та у зв`язку з чим, у неї виникла заборгованість в розмірі 21 070,87 грн, яка складається з 13 188,22 грн заборгованості за кредитом та 7882,65 грн заборгованості за відсотками.

Посилаючись на наведені обставини та не погашення заборгованості відповідачем позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 30.12.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Про розгляд справи сторони повідомлялися належним чином, проте в судове засідання не прибули. Згідно поданого клопотання від 29.11.2024 року, представник позивача просив суд провести судове засідання без його участі та задовольнити позовні вимоги.

Про причини неявки відповідачка не повідомила, відзиву на позовну заяву суду не подала.

Будь-яких клопотань щодо відкладення судового засідання сторонами не подано.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За правилами частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як убачається з матеріалів справи, 26.12.2021 між позивачем та відповідачкою було укладено договір б/н у вигляді Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» (а.с. 9), за умовами якого відповідачка отримала кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Анкета-заява підписана кваліфікованим електронним підписом відповідачки о 14 год 31 хв.

Умов про нарахування процентів та інших платежів згідно укладеного між сторонами договору анкета-заява не містить.

Як убачається з Паспорту споживчого кредиту (а.с. 10-11), у пунктах 3, 4 визначено розміру кредитного ліміту, який складає до 200 000 грн, строк кредитування, який становить 240 місяців з правом автоматичного продовження, визначено спосіб кредитування, а саме, шляхом кредитування рахунку у вигляд встановленого кредитного ліміту на платіжну картку та відсотки (процентна ставка), за користування кредитними коштами, а саме: 0,000001% в пільговий період (до 62 днів з моменту виникнення заборгованості) та базова процентна ставка в розмірі 40,8% на рік, яка нараховується на максимальну суму заборгованості, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, тощо. Паспорт споживчого кредиту підписаний кваліфікованим електронним підписом відповідачки о 14 год 32 хв 26 грудня 2021 року.

Як убачається з довідки за картами б/н та б/д (а.с. 16), відповідачці було відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано наступні картки: № НОМЕР_2 , строком дії до квітня місяця 2028 року та № НОМЕР_3 , строком дії до грудня місяця 2031 року.

З довідки за лімітами б/н та б/д (а.с. 17) убачається встановлення кредитний ліміт відповідачці, а саме: 26.12.2021 року в розмірі 7000,00 грн; 17.01.2022 року в розмірі 10 000,00 грн; 25.04.2024 року в розмірі 13 200,00 грн.

З наданого позивачем до позовної заяви Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розмішеного на сайті https:// www.a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та Правила» (а.с. 19-25), а також Тарифів по картці «Зелена» (а.с. 26) судом не встановлено підпису відповідачки та дати затвердження таких Умов та Правил та Тарифів.

Дослідивши копію виписки по картці відповідачки (а.с. 12-15) судом встановлено факт користування кредитними коштами відповідачкою, а також, що станом на 23.04.2024 року від`ємне значення балансу картки складає 21 070,87 грн.

Як убачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачки (а.с. 7-8) розмір заборгованості складає 21 070,87 грн, з яких 13188,22 грн заборгованість за кредитом та 7882,65 грн - заборгованість по відсоткам.

Встановивши наведені обставини, суд враховує наступне.

За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Частиною першою статті 1054ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 638 цього ж Кодексу, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), Умови та Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

У зв`язку з цим та з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений. Роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять підтверджень того, що відповідачка на момент підписання Анкети-Заяви ознайомилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і погодилася з ними. Також не містять підпису відповідачки і надані позивачем Тарифи банку, якими передбачено нарахування процентів та штрафних санкцій.

Дослідивши наданий позивачем Паспорт споживчого кредиту, судом було встановлено, що його підписання відбулося після підпису Анкети-Заяви відповідачкою, а саме, о 14 год 32 хв, в той час як Анкету Заяву підписано о 14 год 31 хв. Тому, такий Паспорт споживчого кредиту не може розцінюватися як належний доказ у справі, оскільки він містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту і повинен передувати відповідно до вимог Закону України «Про споживче кредитування» укладенню кредитного договору з позичальником, а не складатися пізніше вже укладеного Договору.

Виходячи з цього, суд надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг, як і Тарифи банку та Паспорт споживчого кредиту, не можуть бути належним доказом, оскільки вони повністю залежать від волевиявлення і дій однієї сторони (Банку), яка може вносити відповідні зміни до умов та правил споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 по справі № 6-16цс15 і не спростовано позивачем при розгляді цієї справи.

Враховуючи, що підписана відповідачем Анкета-Заява не містить умов щодо порядку та строку повернення кредитних коштів, розміру та порядку оплати процентів за користування кредитним коштами, тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, що за відсутності належних доказів, які б достовірно підтверджували прийняття представлених банком умов та тарифів відповідачем та приєднання до них як другої сторони до запропонованого договору, є підставою для відмови у стягненні нарахованої позивачем заборгованості за процентами.

В той же час, оскільки укладений між сторонами кредитний договір у вигляді Анкети-Заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним), а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд вважає, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем доведено та підтверджено належними і допустимими доказами розмір заборгованості відповідачки за кредитомна суму 13188,22 грн у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в цій частині.

В той же час, судом не встановлено правомірність нарахованих відповідачці відсотків, який становить 7882,65 грн, а тому у цій частині в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1895,22 грн (3028,00 х 62,59 %).

Керуючись статтями 4,19,141,263-265 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Батумська, 11, ) заборгованість за договором № б/н від 26.12.2021 року в розмірі 13 188,22 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Батумська, 11, ) судовий збір в розмірі 1895,22 грн.

У іншій частині позовних вимог Акціонерного товариства «Акцент-Банк» відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 05.02.2025 року.

Суддя