КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-з/824/5/2025
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ Справа № 372/2290/22
13 січня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Ратнікової В.М.
суддів - Борисової О.В.
при секретарі - Уляницькій М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за апеляційною скаргою позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 26 грудня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Зінченко О.М., у цивільній справі за єдиним унікальним номером 372/2290/22 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування нерухомим майном між співвласниками,-
У серпні 2022 року ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування нерухомим майном між співвласниками, у якому просили суд: виділити ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 в житловому будинку АДРЕСА_1 : 1-8-коридор 7,4 кв.м.;1-7-комору 3,7кв.м.; 1-6-кухню 7,3 кв.м.; 1-5-житлову кімнату 9,9 кв.м.; 1-4-житлову кімнату 9 кв.м; допоміжні споруди літера «Д» погріб, №2 ворота з хвірткою, а ОСОБА_1 з житлового будинку АДРЕСА_1 , Київськоїобласті:1-1-веранду 8,4 кв.м.;1-2-кімнату опалення 4,7 кв.м.; 1-3-кухню 9 кв.м.;1-9-житлову кімнату 10,1 кв.м.; 1-10- житлову кімнату 8,1 кв.м.; 1-11-коридор 3,2 кв.м.; 1-12-вітальню 21,4 кв.м.; допоміжні споруди: літера «В1»-погріб; №1-огорожу; №3- ворота з хвірткою; №4 - питну колонку.
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 26 грудня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування нерухомим майном між співвласниками, відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 26 січня 2023 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 подали апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 01 червня 2023 року апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 залишено без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 26 грудня 2022 року залишено без змін.

30 червня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 грудня 2024 року відновлено частково втрачене судове провадження в цивільній справі № 372/2290/22 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування нерухомим майном між співвласниками, а саме в частині заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 372/2290/22 від 30 червня 2023 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на її користь судові витрати у розмірі 10 000,00 грн, понесені нею за надання професійної правничої допомоги.

В обгрунтування заяви про ухвалення додаткового судового рішення відповідач ОСОБА_1 зазначає, що позивачі, наполягаючи на своїх надуманих та безпідставних претензіях до неї, продовжили судовий процес, подавши апеляційну скаргу, що зумовило до продовження розгляду справи та, як наслідок, здійснення витрат на правничу допомогу, які за законом відносяться до судових витрат. Докази таких витрат, їх розмір та необхідність їх стягнення з позивачів вона зазначала та обґрунтовувала у письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивачів. Однак, суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, не вирішив питання про стягнння судових витрат з позивачів на її користь.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції позивач ОСОБА_7 та її представник - адвокат Кулініченко Геннадій Володимирович запречували проти задоволення заяви відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення.

Позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та відповідач ОСОБА_11 в судове засідання, призначене судом апеляційної інстанції, не з`явились. Про день та час слухання справи судом апеляційної інстанції повідомлялись у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини 4 статті 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у відсутності позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та відповідача ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, колегія суддів приходить до висновку, що заява відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема: судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до положень статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до загального правила розподілу судових витрат між сторонами, шо передбачено частиною 2 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог - частина 2 статті 141 ЦПК України.

За положеннями частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів відповідача ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції здійснював адвокат - Філоненко Анатолій Петрович на підставі ордера серія АІ № 1367800 від 01 червня 2023 року (а.с. 177).

У відзиві на апеляційну скаргу сторона відповідача зазначила, що понесені нею судові витрати - витрати за надання юридичних послуг у зв`язку із розглядом справи, орієнтовно складають 10 000 грн, які вона просить стягнути солідарно з позивачів на її користь. До відзиву долучено договір №15/22 ц від 10 жовтня 2022 року про надання правової допомоги, представництво в суді та надання послуг захисника, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Філоненком Анатолієм Петровичем, акт виконаних робіт за договором №15/22 ц від 11 квітня 2023 року про надання правової допомоги, за яким розмір гонорару складає 10 000,00 грн, рахунок-фактура №15/22 ц від 10 жовтня 2022 року на оплату юридичних послуг згідно договору у розмірі 10 000,00 грн, докази надсилання відзиву на апеляційну скаргу позивачам (а.с. 134-149).

Заперечення щодо розміру витрат за надання юридичних послугвідповідачу ОСОБА_1 від сторони позивача до суду не надходили.

Постановою Київського апеляційного судувід 01 червня 2023 року питання щодо розподілу фактично понесених витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в суді апеляційної інстанції у розмірі 10 000,00 грн, судом апеляційної інстанції не вирішено.

У відповідності до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Перевіряючи розмір витрат на надану відповідачці професійну правничу допомогу адвокатом Філоненком Анатолієм Петровичемв судіапеляційної інстанції, колегія суддів апеляційного суду виходить з такого.

10 жовтня 2022 року між ОСОБА_1 (клієнт) та адвокатом Філоненком Анатолієм Петровичемукладено договір №15/22 ц про надання правової допомоги, представництво в суді та надання послуг захисника (а.с.146-147).

Відповідно до умов зазначеного договору адвокат бере на себе зобов`язання щодо виконання функцій захисника в кримінальному процесі, надання правової допомоги та представництва інтересів Клієнта в адміністративному та/або цивільному судочинстві, при притягненні до адміністративної відповідальності та надання правової допомоги для захисту інших прав, свобод і законних інтересів Клієнта, а Клієнт зобов`язується виплатити Адвокату гонорар за виконання означених обов`язків(розділ 1).

За надання правової допомоги Клієнт зобов`язується виплатити Адвокату гонорар за домовленістю сторін(розділ 4).

11 квітня 2023 року між відповідачем ОСОБА_1 та адвокатом Філоненком Анатолієм Петровичем підписано акт виконаних робіт до договору про надання правової допомоги №15/22 ц (а.с. 148).

Актом виконаних робіт, з описом наданих послуг юридичних послуг в суді апеляційної інстанції, підтверджується, що адвокатом Філоненком Анатолієм Петровичем надано клієнту ОСОБА_1 , а остання прийняла без претензій наступні послуги: вивчення матеріалів справи (3 год*1000 грн/год.)- 3000,00 грн; підготовка відзиву на апеляційну скаргу (4 год* 1000 грн/год.) 4000,00 грн; участь представника у судових засіданнях - 3000,00 грн.

Загальна вартість таких послуг оцінена в сумі 10 000,00 грн, яку сторона відповідача просить стягнути з позивачіву солідарному порядку.

Суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15).

Аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу надану відповідачці на стадії апеляційного перегляду справи, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Таким чином, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 рокуу справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 02 червня 2022 року у справі № 15/8/203/20.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 січня 2022 року у справі № 757/36628/16-ц.

Оцінюючи подані відповідачкою докази на підтвердження понесених нею витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, колегія суддів апеляційного суду встановила, що відповідачкою дотримано визначений процесуальним законом порядок відшкодування судових витрат, а саме: заявлено клопотання про відшкодування судових витрат у встановлений процесуальним законом строк та додані підтверджуючі документи.

Вказані послуги адвокатом Філоненком Анатолієм Петровичем фактично були надані, їх обсяг не є вочевидь необґрунтованим, надмірним та таким, що не відповідає критеріям необхідності та співмірності.

При цьому, позивачі не подали до Київського апеляційного суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу.

У пунктах 150-151 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) вказано, що клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу має бути належним чином мотивовано.

Загальні заперечення щодо заяви про розподіл витрат на правничу допомогу не можуть бути правовою підставою для зменшення розміру цих витрат, так як принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19).

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає за можливе задовольнити заяву відповідача ОСОБА_1 та ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути з позивачів на її користь 10 000,00 грн витратна правничу допомогу. Зазначений розмір витрат на правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн відповідає критеріям розумності та реальності, є співмірним з витраченим адвокатом часом на надання правової допомоги при розгляді справи в суді апеляційної інстанції та підтверджується наданими документами.

Такі висновки узгоджуються з вищевказаною сталою судовою практикою Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду.

Загальна сума визначених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн підлягає стягненню на користь відповідача ОСОБА_1 з позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 по 2 000,00 грн з кожного, оскільки солідарне стягнення суми судових витрат, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу, законом не передбачено. Такий же висновок викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 07.03.2024 у справі №903/135/23 (903/148/23), від 20.02.2024 у справі №922/2200/23, від 16.01.2024 у справі №903/87/23, від 21.12.2021 у справі №910/15496/20, від 14.09.2021 у справі №914/159/13, а також і у постанові Верховного Суду від 05.03.2024 у справі №903/135/23 (903/134/23).

З огляду на наведене, заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішеннязадовольнити частково.

Ухвалити додаткове судове рішення у цивільній справіза апеляційною скаргою позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 26 грудня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Зінченко О.М., у цивільній справі за єдиним унікальним номером 372/2290/22 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування нерухомим майном між співвласниками.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції, у розмірі 2 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції, у розмірі 2 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції, у розмірі 2 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції, у розмірі 2 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції, у розмірі 2 000,00 грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий: Судді: