ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/313/25 Справа № 214/3758/23 Суддя у 1-й інстанції - Прасолов В.М. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Агєєва О.В., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Лідовська А.А.

сторони справи

позивач- Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»

відповідач- ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справі, апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на заочне рішення Саксаганського районного судум.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 вересняя 2023 року, ухваленего суддею Прасоловим В.М. у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),

УСТАНОВИВ

У травні 2023 року позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 31.10.2019 року в розмірі 489 389 грн. 74 коп. станом на 10.03.2023 року; судові витрати у розмірі 7 340,85 грн.

В обґрунтування позову наводить наступне. ОСОБА_1 , звернулась до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 31.10.2019 року.

14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування Позивача з ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва - АТ КБ «ПРИВАТБАНК»), про що у додатках надаємо копії сторінок виписки та копії сторінок статуту АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Відповідачка при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачка ознайомлена із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідачки у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення відповідачки щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді.

Заявою відповідаки підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі, що також підтверджується копією Паспорту споживчого кредиту.

У подальшому відповідачка, ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 31.10.2019 р., отримала картку типу: Преміальна картка World Elite кредитний ліміт до 400 000 грн. Номер та строк дії отриманої кредитної карток зазначено у довідці про отримані картки. Отримання картки підтверджується фотографією клієнта із карткою, довідці про отримані картки та випискою по рахунку. Інформація щодо встановлення та зміни розміру кредитного ліміту підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.5 договору, на підставі яких відповідачка при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідачка станом на 10.03.2023 року має заборгованість - 489 389.74 грн., яка складається з наступного: - 397 013.55 грн. заборгованість за кредитом; - 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; - 92 376,19 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; - 0.00 грн. нарахована пеня; - 0.00 грн. нараховано комісії.

Заочним рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 вересня 2023 року позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 задоволені повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», , юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського 1-д, заборгованість за кредитним договором №б/н від 31.10.2019 року у розмірі 489 389 грн. 74 коп., яка складається з наступного: 397 013 грн. 55 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 92 376 грн. 19 коп. - заборгованість за простроченими відсотками.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», , юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського 1-д, витрати по сплаті судового збору в сумі 7 340,85 грн.

Ухвалою Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 травня 2024 року заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 вересня 2023 року залишена без задоволення.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи незгодною з ухваленим судовим рішенням подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить його скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у повному обсязі відмовити Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» в задоволенні його позовних вимог, заявлених до ОСОБА_1 .

При цьому, скаржник зазначає, що вона не була належним чином повідомлена про день, час та місце судового розгляду, оскільки з 06.03.2022 виїхала за межі України та фактично проживає у Німеччині. Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 вона народила доньку ОСОБА_2 і саме з цих причин, в тому числі внаслідок вагітності, пологів та подальшому догляді за дитиною в іншій державі, в статусі біженки, вона не мала можливості бути присутньою під час розгляду справи та надати свої заперечення проти позову та розміру заборгованості, а також не могла надати наявні у неї докази відсутності заборгованості. Зазначає, що через наведені обставини 23.04.2024 вона зареєструвала електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» та подала заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді та надання доступу до електронної справи, проте, ні процесуального рішення, ні доступу до електронної справи та наявний у ній матеріалів відповідач так і не отримала. Вважає, що суд позбавив її права на захист, що є підставою для скасування заочного рішення. Відповідач наголошує на тому, що у заяві позичальника процентна ставка не була зазначена, також у заяві відсутні умови про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Відповідач зазначає, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяг з Тарифів Банку, витяг з Умов та правил надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитом та щодо сплати інших нарахувань.

Скаржник вказує, що нею здійснювалися платежи щодо повернення кредитних коштів, розмір яких мав встановити суд першої інстанції. Сума коштів яка має бути повернута банку, становить різницю між отриманою сумою коштів та повернутими банку, без врахування безпідставних донарахувань.

Також відповідач вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права в частині встановлення обставин підписання договору з ЕП.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 , позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК», просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін справи в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, відзиву на апеляційну скаргу, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 31.10.2019 року.

Так, як слідує з довідки (а.с.21), банком здійснено випуск кредитної картки 02.11.2018 року, тип кредитної кратки MasterCard World Elite, за кредитним договором №б/н за № НОМЕР_2 із терміном дії до жовтня 2019 року. Після цього пролонгування строку дії кредитної картки здійснено 31 жовтня 2019 року з терміном дії до жовтня 2022 року.

Згідно пункту 4 паспорту споживчого кредиту вбачається, що з відповідачкою погоджено розмір відсотків 37,2 % річних за типом кредитної кратки MasterCard World Elite (а.с.24 зворот).

Як вбачається з виписки за договором відповідачка активно користувалася карткою, розраховувалась за покупки в магазинах, аптеках, поповнювала мобільний телефон, знімала готівку, здійснювала перекази зі своєї картки.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідачки за кредитним договором №б/н від 31.10.2019 року становить 489 389.74 грн., яка складається з наступного: - 397 013.55 грн. заборгованість за кредитом; - 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; - 92 376,19 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; - 0.00 грн. нарахована пеня; - 0.00 грн. нараховано комісії..

Між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачкою кредитних зобов`язань та наявності правових підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку, зокрема: 397 013 грн. 55 коп. - заборгованості за тілом кредиту; 92 376 грн. 19 коп. - заборгованості за простроченими відсотками.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про повне задоволення заявлених позовних вимог Банку на підставі досліджених та оцінених судом доказів, виходив з доведеності позивачем укладення між сторонами кредитного договору та узгодженість між сторонами усіх істотних умов цього договору, яким зокрема передбачено стягнення відсотків за користування кредитом.

При цьому, суд зауважив, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви, підписаної сторонами, хоча й не містить строку повернення кредиту (користування ним), однак враховуючи вимоги ч.2 ст.530 ЦК України та те, що отримані та використані позичальником кредитні кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується із тим, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Дослідженням змісту підписаного відповідачкою паспорту споживчого кредиту, судом встановлено, що сторонами 31.10.2019 року погоджений розмір процентної ставки - 37,2 % річних за типом кредитної кратки MasterCard World Elite, що узгоджується з розрахунком заборгованості, тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за простроченими відсотками в сумі 92 376,19 грн.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції та погоджується із доводами відповідача, що позивачем не доведено узгодження між сторонами процентів за користування кредитними коштами, оскільки підписана відповідачем заява не містить відомостей щодо процентної ставки її розміру.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обовязково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Проте, суд першої інстанції не з`ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв`язку із чим рішення в даній справі неможна повністю визнати законним і обґрунтованим.

У спорі, пов`язаному із стягненням заборгованості за кредитним договором підлягають встановленню обставини, як наявності між сторонами договірних правовідносин, так і невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.1 ст.626, ч.1 ст.628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно ч.2 ст.1054 ЦК Українидо відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст.625 ЦК України).

За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Так, суд першої інстанції дослів в судовому засіданні надані позивачем наступні письмові докази: розрахунок заборгованості (а.с. 6-9), виписку за договором (а.с. 10-19), довідки (а.с. 20,21), анкету-заяву (а.с. 22,23), паспорт споживчого кредиту (а.с. 24-27), витяг із тарифів обслуговування преміальних карт (а.с. 28-32), умови та правила надання банківських послуг (а.с. 33-51), відомості (а.с. 54), банківську ліцензія (а.с.55), виписку (а.с. 56), статут (а.с. 57-58).

Колегія суддів вважає, що наданими позивачем доказами підтверджено факт отримання відповідачем грошових коштів від позивача, зокрема цей факт підтверджується анкетою-заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку від 31.10.2019 року, яка підписана ОСОБА_1 і не заперечується відповідачем, користувалася наданими їй кредитними коштами, частково сплачувала заборгованість, що підтверджує наявність між сторонами кредитних правовідносин, а отже, ОСОБА_1 за неналежне виконання зобов`язань перед позивачем повинна нести цивільну відповідальність, зокрема в сплаті тіла кредиту, визначеного банком.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19 в аналогічній справі, в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (31.10.2019) до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

У позові Банк, окрім стягнення заборгованості за тілом кредиту, просив стягнути з відповідача заборгованість за простроченими відсотками в сумі 92 376,19 грн., посилаючись на анкету-заяву, Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), Паспорт споживчого кредиту, який особисто підписаний ОСОБА_1 та в якому зазначені усі істотні умови кредитного договору, які підтверджують узгодження між сторонами усі істотні умови кредитного договору, зокрема й стягнення відсотків за користування кредитом.

Беручи до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19, колегія суддів погоджується з доводами відповідача про те, що надані позивачем, як доказ Умови та правила надання банківських послуг з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою договору, оскільки вони не підписані відповідачем, що ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана ОСОБА_1 , тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі суми кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Враховуючи вищевказані обставини, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, про повідомлення споживача про умови надання банківських послуг та узгодження зі споживачем саме тих умов, які банк вважав узгодженими.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20 відступила від висновку Верховного Суду, викладеного у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц (провадження № 61-13569св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 313/346/20 (провадження № 61-14573св20) та у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19 (провадження № 61-17707св19), про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом.

Під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину.

Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту (постанова від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20).

Отже, з урахуванням наведеного вище правового висновку, ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Таким чином висновок суду першої інстанції про доведеність позовних вимог Банку в частині стягнення процентів, колегія суддів, з наведених вище підстав вважає неправильним, у зв`язку з чим рішення суду у цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог за їх недоведеністю.

Окрім того, перевіривши доводи відповідача про те, що весь час користування кредитними коштами Банк, без погодження сторонами істотних умов договору, щодо стягнення процентів за користування кредитом, інших складових кредитного договору, зокрема щомісячну комісію за обслуговування кредиту, грошові кошти, які сплачувала відповідач на виконання грошового зобов`язання зараховував на погашення процентів та комісії, тим самим збільшуючи суму заборгованості за тілом кридиту.

Колегія суддів дослідила виписку про рух коштів, підвела розрахунки та встановила, що з урахуванням списаних Банком процентів та щомісячної комісії за обслуговування кредиту по 600 грн., з урахуванням відсутності доказів узгодження цих складових кредитного договору переплатила позивачу - 67 248,48 грн. від отриманої від Банком суми грошових коштів.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» не підлягають задоволенню, у зв`язку з їх недоведеністю, а оскаржуване судове рішення на підставі ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Окрім того, найшли своє підтвердження і доводи відповідача щодо її неналежного повідомлення про час та місце судового розгляду справи, що також є підставою в розумінні статті 376 ЦПК України для скасування судового рішення (конверт з повідомленням відповідача про час та місце розгляду справи було повернуто поштовим відділенням із вказівкою: «за закінченням терміну зберігання), що в розумінні положень ЦПК України не можна вважати належним повідомленням сторони про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Згідно ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 липня 2024 року ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору у розмірі 8 908,02 грн., який з урахування відмови у позові слід стягнути з позивача на користь держави.

Керуючись ст.367, ст.374, ст.376, ст.382, ст.384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 вересня 2023 року скасувати, ухвалити нове судове рішення про відмову Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» в задоволенні позову до ОСОБА_1 в повному обсязі.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», , юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського 1-д на користь держави витрати зі сплати судового збору за подачу відповідачем апеляційної скарги в розмірі 8 908,02 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає. (малозначна справа ціна позову менше 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Повний текст судового рішення виготовлено 25 січня 2025 року

Головуючий:

Судді: