Справа № 199/656/25
УХВАЛА

20.01.2025

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в особі судді Спаї В.В.,

розглянувши заяву прокурора - заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури Донецької області Любов Кунди про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

У заяві прокурор просить суд забезпечити позов, поданий ним в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Кальчицької сільської ради Донецької області до ОСОБА_1 , де треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області та Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, про витребування земельної ділянки шляхом накладення арешту на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :04:000:1425, площею 2,0000 га, яка знаходиться на території Малоянисольської сільської ради Нікольського району Донецької області та підлягає витребуванню у ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Кальчицької сільської ради Донецької області, а також шляхом заборони ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) розпоряджатись земельною ділянкою з кадастровим номером :04:000:1425, площею 2,0000 га, змінювати її цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання цієї земельної ділянки.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що 26.03.2020 державним реєстратором Мангушської районної державної адміністрації Попруженком А.В. внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис №36127223 про право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:1425, площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства на території Малоянисольської сільської ради Нікольського району Донецької області за межами населених пунктів.

Підставою для внесення запису вказано наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 10.03.2020 № 1221-СГ «Про надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення».

Вказаним наказом начебто ОСОБА_1 надано з земель державної власності у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:1425, площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства на території Малоянисольської сільської ради Нікольського району Донецької області за межами населених пунктів.

Водночас, Лівобережною окружною прокуратурою опрацьовано дані офіційного сайту Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (https://land.gov.ua) щодо прийнятих цим органом наказів.

За результатом опрацювання встановлено, що Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області не приймався наказ від 10.03.2020 № 1221-СГ «Про надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення» ОСОБА_1 , а за цим номером прийнято інший наказ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» та з іншою датою - 03.03.2020. Отже, державою ніколи не приймалося рішення про відчуження зазначеної земельної ділянки, а остання вибула з державної власності поза її волею.

На переконання прокурора, відповідач має можливість вільно розпоряджатися земельною ділянкою, що в свою чергу обумовлює високу вірогідність її відчуження, зміни її конфігурації (об`єднання, поділу), тому з метою запобігання вчинення дій, які можуть утруднити або зробити неможливим його виконання, та для забезпечення належного захисту законних прав і охоронюваних законом інтересів держави, виникає необхідність у накладенні арешту на спірну земельну ділянку або заборони розпорядження нею.

Розглянув заяву прокурора про забезпечення позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення частково, виходячи з наступного.

Згідно з частинами першою, другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як встановлено судом, між сторонами існує спір щодо нерухомого майна, з метою забезпечення виконання рішення суду за умови конфіскації у відповідача земельної ділянки, а також з метою забезпечення належного захисту законних прав і охоронюваних інтересів держави.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові.

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої дол. цього майна.

Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном (Постанова ВС від 19.02.2021 р. у справі N 643/12369/19 ( провадження N 61-21685св19).

Враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Верховний Суд звертає увагу, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

З урахуванням підстав та змісту позову, надавши оцінку відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересам сторін, суд дійшов висновку про вжиття заходів забезпечення позову саме шляхом заборони відчуження нерухомого майна.

Заборона на відчуження нерухомого майна, щодо якої між сторонами виник спір, не є позбавленням права власності відповідача, отже, заява прокурора про забезпечення позову підлягає задоволенню частково.

Керуючись ч. 1 та ч. 3 ст.3, п. 1 ч. 1 ст. 258, ч.ч. 1, 2 ст. 149, п. 2 ч. 1 ст. 150, ч.ч. 1, 6, 7 ст. 153, 260 - 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву прокурора - заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури Донецької області Любов Кунди про забезпечення позову задовольнити частково.

Забезпечити позов прокурора заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури Донецької області Любов Кунди в інтересах держави в особі Кальчицької сільської ради Донецької області до ОСОБА_1 , де треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області та Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, про витребування земельної ділянки, заборонив ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) розпоряджатися земельною ділянкою з кадастровим номером :04:000:1425, площею 2,0000 га, змінювати її цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання цієї земельної ділянки.

В задоволенні вимоги заяви про накладення арешту на земельну ділянку відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підписана 20.01.2025 р.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Суддя В.В.Спаї