Справа № 519/1058/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2025 м. Південне

Южний міський суд Одеської області у складі судді - Москаленко Інни Олександрівни, при секретарі судового засідання Онопрієнко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересованих осіб - ОСОБА_2 , служби у справах дітей Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 ,про встановлення факту перебування на утримані чотирьох дітей віком до 18 років,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про таке:

І. Стислий виклад позицій учасників справи

1.24.07.2024 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту перебування на утримані чотирьох дітей віком до 18 років, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області.

2.Заяву мотивував тим, що вони з ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 31 травня 2014 року у відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційною служби Одеського міського управління юстиції серії НОМЕР_1 .

3.Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

4.Крім того, у шлюбі виховуються та перебувають на утримані заявника троє неповнолітніх дітей дружини від попереднього шлюбу, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Сім`ї видано посвідчення багатодітної сім`ї серії НОМЕР_2 .

5.В заяві вказав, що дружина наразі не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за спільною молодшою дитиною, що підтверджується довідкою від 04.06.2024 р. №298.

6.Біологічний батько ОСОБА_7 життям дітей не цікавиться та матеріально не забезпечує.

7.Заявник просить суд встановити факт перебування на утриманні ОСОБА_1 чотирьох неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що видано посвідчення багатодітної сім`ї серії НОМЕР_2 з метою отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

8.Заінтересована особа ОСОБА_2 просила заяву задовольнити.

9.Зацікавлена особа Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області щодо задоволення заявлених вимог не заперечувала.

10.Зацікавлена особа ІНФОРМАЦІЯ_7 свою позицію у справі суду не повідомив, з клопотанннями не звертався.

ІІ. Процесуальні дії у справі

11.Ухвалою суду від 31.07.2024р. відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами окремого позовного провадження.

12.Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 29.10.2024 до розгляду справи залучено територіальний центр комплектування та соціальної підтримки за місцем військового обліку ОСОБА_1 .

13.25.09.2024р. на адресу суду надійшла заява зацікавленої особи - Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області щодо розгляду справи у їх відсутність та прийняття рішення відповідно до вимог діючого законодавства.

14.Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 09.12.2024 витребувано з ІНФОРМАЦІЯ_1 інформацію про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 31.10.2024. про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

15.Згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_1 №3/3224 від 16.12.2024 військовозобов`язаному ОСОБА_1 надана відстрочка від мобілізації на строк до 07.02.2025.

ІІІ. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

16.Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

17.Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

18.Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

19.Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

20.Частинами першою, другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

21.У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

22.Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

23.Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

24.У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

25.Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

-факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

-встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

-заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

-чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

26.З таких же критеріїв виходила Велика Палата Верховного Суду в постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18), від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23).

27.Частиною першою статті 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

28.Статтею 141 СК встановлено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Зокрема, визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

29.Права та обов`язки батьків щодо утримання дитини передбачені у статтях 150, 151 СК України. Так, за приписами частини другої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

30.Відповідно до частин першої - четвертої статті 157 СК України, питання утримання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

31.Правовідносини, що включають особисті немайнові та майнові відносини, які виникають між особами на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки та піклування, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, є сімейними. При цьому сімейні відносини як вид суспільних відносин складаються з суб`єктів, об`єктів і змісту (прав та обов`язків). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є юридичні факти, які поділяються на юридичні дії (настання яких залежить від волі людей і породжує певні правові наслідки) та юридичні події (юридичні факти, які настають незалежно від волі людини).

32.Відповідно до статті 15 СК України, сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Сімейні обов`язки особистого або майнового характеру є обов`язками конкретної особи (дружини, матері, батька тощо). Вони не можуть бути передані добровільно іншому за договором або перекладені на іншого за законом.

33.У частині четвертій статті 15 СК України визначено, що невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, установлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін. Так, ухилення від виконання своїх обов`язків щодо утримання дитини є самостійною підставою для позбавлення батьківських прав (стаття 164 СК України).

34.Таким чином, з настанням певних юридичних фактів, що підтверджуються певними актами, обсяг батьківських прав може обмежуватися або припинятися.

35.Отже, для підтвердження утримання дитини батьком необхідне існування (настання) обставин, у силу яких обсяг прав матері обмежується або припиняється.

36.Оскільки в СК України чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі, можна констатувати, що в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), які мають бути підтверджені виключно актами цивільного стану (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім) та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються та не потребують додаткового підтвердження того, що один із батьків самостійно виконує їх.

37.Сімейним Кодексом України не встановлено підстав припинення батьківських обов`язків щодо утримання дитини. Так само як визначена частиною першою статті 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від сімейних обов`язків, якими є, зокрема, обов`язки щодо утримання дитини.

38.Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням будь-якого спору про право.

39.У порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо вони не пов`язані з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

40.Частиною першою статті 152 СК України встановлено, що право дитини на належне батьківське утримання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

41.Відповідно до частин третьої, четвертої статті 155 СК України, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

ІV. Висновки суду

42.У своїй заяві заявник просить установити факт перебування на його утриманні дітей, проте встановлення такого факту може мати негативні наслідки для матері дитини.

43.Так, у статті 165 СК України визначено перелік осіб, які мають право звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав. За частиною першою цієї статті право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають не лише один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває, а й орган опіки та піклування або прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

44.З огляду на зазначене, вбачається, що у справі, яка розглядається, наявний спір про право - зокрема, спір щодо участі одного з батьків у вихованні дитини та/або ухилення від участі у вихованні, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження з обов`язковим залученням органу опіки та піклування (частини четверта, п`ята статті 19 СК України) .

45.Доведення факту утримання дитини батьком пов`язана з настанням (існуванням) обставин, за яких мати не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом.

46.Такий факт перебування на утриманні одного із батьків не може встановлюватись у безспірному порядку або за домовленістю батьків дитини, в тому числі на підставі укладеного між ними договору або на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дитини.

47.Таким чином, з урахуванням постанови ВП ВС № 201/5972/22 ( провадження 14-132 цс 23) від 11.09.2024р., суд приходить до переконання, що факт, про встановлення якого просить заявник ОСОБА_1 , не підлягає з`ясуванню в порядку окремого провадження, оскільки з поданої заяви вбачається спір про право, який не може розглядатися в судовому порядку безвідносно до дій заінтересованих осіб щодо конкретних прав, свобод та інтересів заявника.

48.Оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо утримання дитини, а визначена частиною першою статті 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема від обов`язків щодо утримання дитини, то факт перебування на утриманні одного із батьків дітей може бути встановлений судом як одна з обставин, що складає предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з утримання дитини. Інститут окремого провадження не може використовуватися для створення преюдиційних фактів з метою подальшого вирішення будь-якого спору про право.

49.Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 надана відстрочка від мобілізації на строк до 07.02.2025, отже ІНФОРМАЦІЯ_7 визнається право Заявника на відстрочку від мобілізації згідно п.3 ч.1. ст. 23 ЗУ "Про мобілізаційну подготовку та мобілізацію", тому у цій справі відсутня мета для якої необхідно встановити факт перебування на утримані Заявника чотирьох дітей віком до 18 років.

50.Частиною шостою статті 294 та ч. 4 ст. 315 ЦПК України встановлено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

51.На підставі зазначеного та керуючись ст.ст.293, 294 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

52.Заяву ОСОБА_1 , до заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , служби у справах дітей Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту перебування на утримані чотирьох дітей віком до 18 років - залишити без розгляду.

53.Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду через Южний міський суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

54.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

55.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

56.Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП невідомо, АДРЕСА_1 .

57.Заінтересована особа: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомо.

58.Заінтересована особа: Служба у справах дітей Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області, 67560, Одеська область, вул. Набережна, буд.87А.

59.Заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_7 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 .

Суддя Южного міського суду

Одеської області І.О. Москаленко