Справа № 550/1425/24
Провадження № 2/545/644/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2025 суддя Полтавського районного суду Полтавської області Путря О.Г., розглянувши матеріали цивільного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий газ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Чутівського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожитий газ.

Ухвалою судді Чутівського районного суду Полтавської області від 20.12.2024 справу передано за підсудністю до Полтавського районного суду Полтавської області.

Визначаючи підсудність справи за Полтавським районним судом Полтавської області суддя Чутівського районного суду Полтавської області виходив з того, що відповідач зареєстрований на території Полтавського району, тому згідно ст.27 ЦПК України справа була направлена до Полтавського районного суду Полтавської області.

Однак, розглянувши матеріали позовної заяви, вважаю, що наявні підстав для повернення цивільної справи до Чутівського районного суду Полтавської області як помилково направленої, з огляду на наступне.

Положеннями ч.1 ст.4ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд враховує, що спір стосується нерухомого майна, а відповідно до ст. 30 ч.1 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з положеннями статті 181ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно,дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах у справі № 460/4286/16-ц від 23.01.2018 та у справі № 640/16548/16-ц від 16.05.2018, до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 Цивільного кодексу України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.04.2019 року (справа № 638/1988/17, провадження № 61-30812св18), правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. Позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2020 у справі № 910/10647/18 зазначила, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач прохає стягнути з відповідача заборгованість за спожитий газ в сумі 15 074,43 грн, що надаються ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» за адресою: АДРЕСА_1 що за територіальною підсудністю відноситься до Чутівського районного суду Полтавської області.

Таким чином, оскільки суть позовних вимог стосується нерухомого майна, то на думку суду, відповідно до ч.1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Тому вказана цивільна справа підлягає до розгляду за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно із частиною 1ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до частини 1ст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1ст. 378 ЦПК України).

Суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Згідно з п.1 ч.1ст.31 ЦПК України,суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2ст.32ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Таким чином, оскільки позивачем правила підсудності при подачі позову до Чутівського районного суду Полтавської області порушені не були, місцезнаходженням майна є Чутівська територіальна громада, яка не є територіально підсудною Полтавському районному суду Полтавської області, а тому приходжу до висновку, що дану цивільну справу необхідно повернути на розгляд до суду за місцем знаходження нерухомого майна, а саме до Чутівського районного суду Полтавської області, як помилково направлену.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.32ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст.ст.27,28,31,32,187,258,259,260 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий газ - повернути до Чутівського районного суду Полтавської області, як помилково направлену.

Спір про підсудність справи між судами не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення .

Суддя: О. Г. Путря