Справа № 643/407/25
Провадження № 2/643/1881/25
УХВАЛА

про залишення позову без руху

20.01.2025 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Новіченко Н.В., розглянувши

позовну заяву ОСОБА_1

до 1. ОСОБА_2

2. ОСОБА_3

про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим

приміщенням та зняття з реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач-1), ОСОБА_3 (далі - відповідач-2) в якому просить суд:

-визнати відповідачів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованих у квартирі АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3 ;

-зняти відповідачів з реєстрації у квартирі АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 .

Розглянувши позовну заяву з доданими до неї документами на предмет наявності правових підстав для відкриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Реалізація особою права на звернення до суду здійснюється шляхом дотримання визначеної процесуальним законом процедури (порядку) захисту порушених прав, яка передбачає виконання чітких та передбачуваних вимог ЦПК України щодо форми, змісту позовної заяви, документів, які додаються до неї.

Вимоги щодо змісту та форми позовних заяв визначені ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

При цьому, якщо подана позовна заява не відповідає таким вимогам, приписами ч. 1 ст. 185 ЦПК України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду.

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного ЦПК України.

У даному випадку, подана позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху з посиланням на положення ст. 185 ЦПК України, враховуючи наступне.

Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення

Як вбачається з доданих до позовної заяви документів, в якості «доказів» позивачем до позову додано, зокрема квитанції про сплату за комунальні послуги, які не засвідчені позивачем в порядку, встановленому ст. 95 ЦПК України.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовані Законом України «Про судовий збір».

В силу приписів п. п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою позову немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 3 028, 00 грн.

У даному випадку, позивачем заявлені позовні вимоги про:

- визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої у квартирі АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_3 ;

- визнання відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого у квартирі АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_3 ;

- зняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з реєстрації у квартирі АДРЕСА_4 ;

- зняття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з реєстрації у квартирі АДРЕСА_4 .

Відповідно до висновків про застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.09.2023 року у справі № 758/5118/21 (провадження № 61-5554сво23):

1. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

2. До позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

3. Норми ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» не містять норм, які б дозволяли зробити висновок, що законодавець хоче встановити більш сприятливі наслідки у вигляді сплати судового збору у меншому розмірі для випадків, коли позивач об`єднує вимоги до кількох відповідачів в одному позові.

При цьому, Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду зазначила, що відповідно до частини першої статті 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Можливість пред`явлення кількох окремих позовів є одним з аргументів, який дозволяє виснувати, що у цій справі має місце не одна вимога, а кілька вимог щодо різних відповідачів. Із цим пов`язаний і другий аргумент, який випливає із можливості подачі окремих позовів, а саме, якщо б позивач подавав окремі позови про виселення, то мав би сплатити судовий збір за кожний із них.

Водночас, ані ЦПК України, ані Закон України «Про судовий збір» не містять норм, які б дозволяли зробити висновок, що законодавець хоче встановити більш сприятливі наслідки у вигляді сплати судового збору у меншому розмірі для випадків, коли позивач об`єднує вимоги до кількох відповідачів в одному позові. Навпаки, підкреслюється, що судовий збір має бути сплачений за кожну немайнову вимогу окремо, якщо заявлено декілька немайнових вимог (абзац 2 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір»). У разі протилежного тлумачення має місце одна вимога про виселення щодо двох відповідачів, то це матиме наслідком наступне: у ситуації, коли позивач звертається до суду одразу до всіх відповідачів, він має сплатити судовий збір у меншому розмірі, аніж у випадку, якщо позови будуть пред`явлені окремо щодо різних співвідповідачів. Поряд із цим, національне законодавство не містить жодних інших випадків, коли б пільги щодо сплати судового збору пов`язувалися б із об`єднанням або роз`єднанням позовних вимог.

Таким чином, при тлумаченні термін поняття «вимога» у цьому випадку має враховуватися, крім предмета та підстави позову, також суб`єктний склад правовідносин (кількість співвідповідачів). Відтак, навіть за умови пред`явлення однорідних вимог немайнового характеру, пов`язаних між собою однією і тією ж підставою виникнення та поданими доказами, судовий збір щодо кожного відповідача має обраховуватися окремо.

Що стосується вимог про зняття відповідачів з реєстрації, суд виходить з того, що кожна з цих вимог є самостійною похідною вимогою від вимоги про виселення кожного з відповідачів, яка підлягає сплаті судовим збором.

Так, відповідно до абзацу 2 частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Приймаючи до уваги вказану вище позицію Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, при зверненні до суду з даним позовом позивач мав сплатити судовий збір за 4 вимоги немайнового характеру, а саме:

- за позовну вимогу немайнового характеру про визнання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої у квартирі АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_3 - судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн.;

- за позовну вимогу немайнового характеру про визнання відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого у квартирі АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_3 - судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн.;

- за позовну вимогу немайнового характеру про зняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з реєстрації у квартирі АДРЕСА_4 - судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн.;

- за позовну вимогу немайнового характеру про зняття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з реєстрації у квартирі АДРЕСА_4 . - судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн.

Таким чином, у даній справі позивачем заявлено чотири позовні вимоги немайнового характеру, за які позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 4 844, 80 грн. (1 211, 20 грн. х 4).

Водночас, при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 1 211, 20 грн., тобто в меншому розмірі, ніж встановлено чинним законодавством.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду:

- належним чином засвідчених копій квитанцій про сплату за комунальні послуги;

- доказів на підтвердження сплати судового збору у розмірі 3 633, 60 грн.

4. Роз`яснити позивачу, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч. 3 ст. 185 ЦПК України).

5. Відповідно до ст. 261 ЦПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Н.В. Новіченко