Провадження № 2/379/156/25
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

15 січня 2025 рокум.Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Невгад О.В., розглянувши матеріали позовної заяви Служби у справах дітей Боярської міської ради Київської області в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2 про відібрання малолітньої дитини без позбавлення батьківських прав,

У С Т А Н О В И В:

11.09.2024 позивач- Служба у справах дітей Боярської міської ради Київської області звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2 про відібрання малолітньої дитини без позбавлення батьківських прав.

16.09.2024 суд постановив ухвалу, якою позовну заяву Служби у справах дітей Боярської міської ради Київської області в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2 про відібрання малолітньої дитини без позбавлення батьківських прав направив до Таращанського районного суду Київської області для розгляду за підсудністю.

14.01.2025 справа надійшла до Таращанського районного суду Київської області.

Згідно зі ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

14.01.2025 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цю справу передано для розгляду судді Таращанського районного суду Київської області Невгаду О.В..

Дослідивши зміст указаної позовної заяви та доданих до неї документів, суд дійшов висновку про необхідність її повернення позивачу на підставі положень п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

За змістом ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

За правилом ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

У постанові ВС від 16.02.2022 року у справі № 554/7761/20 зроблено висновок, що: «дієздатністю юридичної особи, як і особи фізичної, є її здатність набувати для себе цивільні права та здійснювати їх, а також набувати та виконувати цивільні обов`язки. Однак якщо для фізичної особи це є природними діями, які вона виконує власне сама, то юридична особа в силу того, що вона є штучним утворенням, невидимим, невідчутним на дотик і таким, що існує лише у вимірі правової дійсності, набуває прав та обов`язків через, зокрема, свої органи управління.

Починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Тобто, процесуальний закон визначає, що представники сторін, третіх осіб, а також осіб, які за законом мають право звертатися до суду в інтересах інших, можуть діяти у судовому процесі або за правилами самопредставництва, або як власне представники.

Крім того, відповідно до тексту позовної заяви вимогу про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав позивачем заявлено з підстав, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 170 Сімейного кодексу України.

Частиною 2 ст. 170 Сімейного кодексу України передбачено, що у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків.

У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав.

З таким позовом до суду має право звернутися прокурор.

Відповідно до ст. 56 Цивільного кодексу України органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами.

Так, всупереч вищенаведених норм, позовна заява підписана та подана не прокурором чи органом опіки та піклування, а в.о. начальника служби у справах дітей Боярської міської ради Київської області Оленою Філіпчук. Разом з тим, у матеріалах, доданих до позовної заяви, відсутні будь-які документи на підтвердження наявності у неї повноважень на звернення до суду з таким позовом.

Відповідно до положення п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Оскільки позовну заяву подано особою, повноваження якої не підтверджено, то позовна заява на підставі п. 1 ч. 4 ст.185 ЦПК України підлягає поверненню позивачу.

Суд зауважує, що таке повернення не порушує права позивача на доступ до суду, оскільки зумовлене недотриманням ним положень ЦПК України в частині вимог до оформлення позовної заяви та не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом (частина сьома статті 185 ЦПК).

На підставі наведеного та керуючись статтями 15, 19, 58, 60, 175, 177, 184, 185, 260, 261, 274, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву Служби у справах дітей Боярської міської ради Київської області в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2 про відібрання малолітньої дитини без позбавлення батьківських прав- повернути позивачу.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї документами повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено та підписано 15.01.2025.

Суддя

Таращанського районного суду

Київської області Олександр НЕВГАД