Справа № 167/1132/24
Номер провадження 2-о/167/28/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2025 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гармай І. Т.,

з участю:

секретаря судового засідання Ісакової Н. Ю.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , подану в його інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа Рожищенська міська рада Луцького району Волинської області про встановлення факту, що має юридичне значення

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Стислий виклад доводів заявника та заінтересованої особи.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника ОСОБА_3 . На день смерті спадкодавець проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Вказує, оскільки мати постійно хворіла та проживала одна на початку 2006 року заявник переїхав з м. Рожище проживати до матері в с. Духче. Зазначає, що під час спільного проживання заявник здійснював догляд за матір`ю, забезпечував продуктами харчування, прав її речі, купував нові за необхідності та здійснив обряд поховання. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на майно, зокрема на житловий будинок, земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га, земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,25 га та право на земельну частку (пай), згідно сертифіката серії ВЛ № 0197157. Вказує, що за життя спадкодавцем був складений заповіт відповідно до якого все належне їй майно вона заповіла заявнику ОСОБА_1 та його братам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Вказує, що брат заявника ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а брат ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , інших спадкоємців за законом першої черги немає.

Маючи намір оформити спадщину, заявник з заявою звернувся до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Матвійчук С. П. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки заявником не подано в нотаріальні органи в установлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини та не встановлено факт спільного проживання із спадкодавцем.

Покликаючись на викладені обставини, просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Заінтересованою особою Рожищенською міською радою Луцького району Волинської області пояснень на вказану заяву подано не було.

Позиція учасників справи.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримав з підстав наведених у ній, надав пояснення близькі за змістом до обґрунтувань заяви та просив заяву задовольнити.

Представник заявника ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримав та просив задовольнити. Пояснив, що з 2006 року по 2007 рік заявник проживав разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 та здійснював за нею догляд. Зазначив, що ніхто зі спадкоємців після смерті ОСОБА_3 з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини не зверталися.

Заінтересована особа Рожищенська міська рада Луцького району Волинської області в судове засідання не з`явилась, 13 січня 2025 року через систему «Електронний суд» надіслали заяву в якій просили розгляд справи проводити у їх відсутності. Проти заявлених вимог не заперечують.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 06 листопада 2024 року заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у справі, судове засідання призначено 05 грудня 2024 року о 13 год 00 хв. Постановлено викликати в судове засідання для допиту як свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Витребувано у приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Матвійчук С. П. інформаційну довідку зі Спадкового реєстру про наявність чи відсутність спадкової справи та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 05 грудня 2024 року за заявою представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 судове засідання відкладено на 10 год 30 хв 13 січня 2025 року.

Суд, заслухавши учасників справи, свідків, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 05 лютого 2007 року Сокілською сільською радою Рожищенського району Волинської області.

Згідно копії витягу з погосподарської книги № 6 за 2006-2010 роки Сокілської сільської ради Рожищенського району по особовому рахунку № НОМЕР_1 будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 , рік побудови 1958, загальна площа 80 кв.м.

Відповідно до копії архівного витягу з рішення сесії Сокілської сільської Ради народних депутатів Рожищенського району від 28 січня 1997 року № 1/5 постановлено ОСОБА_3 передати безкоштовно у приватну власність та постійне користування земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, площею 0,25 та земельну ділянку для особистого селянського господарства, садівництва, гаражного будівництва, площею 0,25.

З копії сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0197157 встановлено, що ОСОБА_3 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба» розміром 2,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 7747.

Згідно заповіту від 30 листопада 2006 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Сокілської сільської ради Рожищенського району Волинської області Линник М. М. спадкодавець ОСОБА_3 належний їй житловий будинок з господарськими спорудами та все інше належне майно з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось заповіла своїм синам: ОСОБА_4 , що проживає в с. Духче Рожищенського району, ОСОБА_5 , жителю росії, ОСОБА_1 , що проживає в АДРЕСА_2 .

Спадкодавець ОСОБА_3 до дня смерті була зареєстрована одна за адресою: АДРЕСА_1 , але проживала разом з сином ОСОБА_1 , що підтверджується копією довідки виданої Сокілською сільською радою Луцького району Волинської області від 25 вересня 2024 року № 709.

Заявник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією витягу з реєстру територіальної громади № 2024/012551563 від 17 жовтня 2024 року.

Факт родинних відносин спадкодавця ОСОБА_3 та заявника ОСОБА_1 , як матері та сина підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Матвійчук С. П. від 10 жовтня 2024 року у видачі свідоцтва про право на спадщину заявнику ОСОБА_1 відмовлено у зв`язку з тим, що не подано в нотаріальні органи в установлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини та не встановлено факт спільного проживання із спадкодавцем ОСОБА_3 , що передбачено ст. 1269 Цивільного кодексу України

У відповідності до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 79169641 від 15 листопада 2024 року, відомості на спадкодавця ОСОБА_3 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у спадковому реєстрі відсутні.

Свідок ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що з січня 2006 року до лютого 2007 року проживав без реєстрації зі своєю матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 та здійснював за нею догляд, оскільки у неї було онкозахворювання і вона не могла самостійно себе обслуговувати. Зазначив, що крім догляду за матір`ю він ще опікувався рідним братом, який хворів на туберкульоз, вів домашнє господарство, обробляв поле. На вихідні в село приїжджала його дружина з дітьми. Зазначив, що після поховання матері і дотепер у будинку ніхто не проживає.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що з 1992 року проживає в АДРЕСА_3 в батьківському будинку. З 2006 року по 2007 рік заявник проживав зі своєю матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 та здійснював за нею та рідним братом догляд, на вихідні дні приїжджала сім`я заявника. Зазначив, що ОСОБА_1 утримував господарство та обробляв земельну ділянку, мати хворіла декілька років. Заявник здійснив поховання матері та продовжував проживати в с. Духче, оскільки здійснював догляд за братом.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що в с. Духче Луцького району проживає з 1977 року, її чоловік двоюрідний брат заявника. Зазначила, що з 2006 року заявник проживав спільно зі своєю матір`ю, оскільки вона мала онкозахворювання і не могла самостійно себе обслуговувати. Вказала, що у спадкодавця ОСОБА_3 було троє синів, старший син проживав в с. Духче, однак здійснювати догляд за матір`ю не міг, оскільки переніс інсульт та погано ходив. Менший син також хворів і не міг себе самостійно обслуговувати, за яким здійснював догляд заявник також. Зазначила, що заявник утримував господарство та обробляв земельну ділянку, після смерті матері господарство продав.

Зміст правовідносин.

Правовідносини виникли у зв`язку з наявністю у заявника права на спадкування за заповітом і неможливістю реалізації цього права у зв`язку з не підтвердженням факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною 2 ст. 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України).

Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно із ч. 1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформлені спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Отже для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з п. 3.20 Глави 10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Частина 3 ст. 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Судом на підставі наявних у справі доказів встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_3 . Постановою нотаріуса заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, оскільки в установлений законом шестимісячний строк ним не подано в нотаріальні органи заяву про прийняття спадщини.

Заяву про прийняття спадщини після смерті матері заявник у визначений законом строк не подавав, оскільки вважає себе таким, що прийняв спадщину в силу постійного проживання із спадкодавцем на час її смерті.

Встановлено, що з січня 2006 року спадкоємець ОСОБА_1 проживав без реєстрації зі своєю матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 та здійснював за нею догляд.

Факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини підтвердили допитані в ході розгляду справи свідки ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відсутність єдиного зареєстрованого місця проживання спадкоємця та спадкодавця не може бути доказом того, що останні не проживали постійно разом на момент смерті спадкодавця, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені ч. 3 ст. 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником та оцінені судом.

Отже, з огляду на наведені вище норми права, розглянувши справу в межах заявлених вимог, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та встановлення факту постійного спільного проживання останнього із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Щодо судових витрат

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст. 258, 263, 293, 315, 264-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , подану в його інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа Рожищенська міська рада Луцького району Волинської області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , станом на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 20 січня 2025 року.

Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Представник заявника: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Заінтересована особа: Рожищенська міська рада Луцького району Волинської області, місцезнаходження: м. Рожище, вул. Незалежності, 60 Волинська область, .

Головуючий суддя І. Т. Гармай