Справа № 559/3655/24
Провадження № 2/559/142/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року місто Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді Жуковської О.Ю., з участю секретаря судового засідання Рижко С.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.

1.1 Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , де просить стягнути заборгованість за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 16.05.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №200530747, відповідно до умов якого позичальник надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 7128,68 грн. з встановленим строком користування з 16.05.2016 по 20.05.2017 та сплатою відсотків за користування кредитом. 20.07.2020 ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020, укладеного за результатами публічних торгів. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення кредитної. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «Діджи Фінанс», у зв`язку з чим позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суму заборгованості в розмірі 21549,40 грн., з яких 7128,68 - заборгованість за кредитом та 14420,72 грн. - заборгованість за відсотками. Крім того, просить стягнути з ОСОБА_1 розмір інфляційних нарахувань в сумі 8704,20 грн., 3% річних в сумі 1938,55 грн., а також судові витрати у справі.

1.2 Представник відповідачки подала до суду відзив на позовну заяву, згідно якого ОСОБА_1 позовні вимоги не визнає, вважає їх необгрунтованими, а обставини, викладені у позовній заяві такими, що не відповідають дійсності. Зазначає, що 16.05.2016 дійсно укладено кредитний договір між відповідачкою та ПАТ «Банк Михайлівський», згідно якого вона отримала кредит у розмірі 7128,68 грн. Після укладення Кредитного договору у 2016 році відповідачці надійшла вимог від ТОВ «ФК «Фагор», в якій зазначалося, що між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ФК «Фагор» було укладено договір факторингу №1905 від 19.05.2016, згідно якого право вимоги за кредитним договором було відступлено на користь ТОВ «ФК «Фагор». Відповідачкою було перераховано кошти на користь ТОВ «ФК «Фагор», після чого їй 01.12.2016 було надано ТОВ «ФК «Фагор» довідку, в якій зазначено, що ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором №200530747 від 16.05.2016 виконані в повному обсязі. ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за кредитними договорами. Укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський» 20.07.2020. Таким чином, на момент набуття ТОВ «»Діджи Фінанс» права вимоги відповідачка вже майже як 4 роки виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором. Відтак, жодного боргу у відповідача перед позивачем не існує. Крім того, вважає незаконними вимоги позивача щодо стягнення з позивачки інфляційних втрат та 3% річних. Просить у позові відмовити у повному обсязі.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 03.10.2024 відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Сторони про час та місце розгляду справи повідомленні належним чином..

Відповідачка ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками отримала 08.11.2024, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Заяв та клопотань до суду не надходило, наявний відзив на позовну заяву.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 16.05.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №200530747, відповідно до умов якого банк надав відповідачу у користування кредитні кошти в розмірі 7128-68 грн. зі встановленим строком з 16.05.2016 по 20.05.2017.

На підтвердження факту укладення кредитного договору між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 представником позивача надано підписані відповідачем копії письмових доказів, зокрема: заяву № від 16.05.2016 року, анкету №2811273 від 16.05.2016 року, графік платежів до Кредитного договорудовідку про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту від 16.05.2016 року, договір добровільного страхування життя від 16.05.2016 року (а.с.105-112).

20 липня 2020 року між ПАТ "Банк Михайлівський" та ТОВ "Діджи Фінанс" було укладено договір №7_БМ про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого банк ПАТ "Банк Михайлівський" відступає новому кредитору ТОВ "Діджи Фінанс" належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього договору, надалі за текстом - боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі 5307308,39 грн. та у порядку визначених цим Договором (а.с.81-82).

Факт переходу до позивача права вимоги підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року у справі №910/11298/16 відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальником ПАТ «Банк Михайлівський» (а.с.89-100).

Згідно витягу Реєстру боржників ПАТ "Банк Михайлівський" до Договору №7_БМ про відступленням прав вимоги від 20 липня 2020 року, до нового кредитора ТОВ "Діджи Фінанс" перейшло право вимоги за кредитним договором №200530747, укладеним 16.05.2016 з ОСОБА_1 на строк до 20 .05.2017 на суму 21549,40 грн., з яких: 7128,68 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 14420,72 грн. - заборгованість за доходами (а.с.80).

Згідно з наданим позивачем розрахунком, сума заборгованості за кредитним договором №200530747 від 16.05.2016, за період з 06.07.2021 до 04.07.2024 становить 21549,40 грн., сума інфляційних втрат 8704,20 грн., 3% річних 1938,55 грн., а всього загальна заборгованість 32192,15 грн. (а.с.104).

На підтвердження наявності заборгованості позивачем надана виписка по особовим рахункам, яка сформована 23.05.2024 (а.с.8-79).

Разом з тим, судом встановлено, що станом на 01.12.2016 єдиним кредитором за кредитом, який був наданий ПАТ «Банк Михайлівський» клієнту ОСОБА_1 за Договором №200530747 від 16.05.2016 було ТОВ «ФК «Фагор». Згідно довідки від 01.12.2016, ТОВ «ФК «Фагор» повідомило ОСОБА_1 , що станом на 01.12.2016 заборгованість за Договором погашена в повному обсязі та Договір закритий. Додатково товариство повідомило, що виконані належним чином та в повному обсязі зобов`язання боржника за Договором мають наслідок припинення зобов`язань за Договором та погашення прав вимоги кредитора, у зв`язку з чим відсутній ризик виконання боржником одного зобов`язання на користь обох кредиторів одночасно (а.с.132).

IV. Норми права, які застосував суд.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.

За змістом ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст.527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини 1 та 1 ст. 598 ЦК України).

Відповідно до ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Юридичним наслідком належного виконання зобов`язання відповідно до статей 598, 599 ЦК України є припинення зобов`язання.

Таким чином, з моменту виконання боржником зобов`язань й прийняття їх кредитором, припиняється існування прав і обов`язків сторін, що складають зміст конкретного зобов`язального правовідношення.

Статтею 545 ЦК України передбачено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Відповідно до ст.516 ЦК України, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно ч.2 ст.517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ч.1 ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Суд робить висновок, що між первісним кредитором ПАТ «Банк Михайлівський» правонаступником якого є позивач, та відповідачем виникли правовідносини у зв`язку з укладенням 16.05.2016 Кредитного договору №200530747. Згідно вказаного договору відповідачу було надано кредит у розмірі 7128,68 грн. Факт отримання вказаної суми коштів відповідачкою не оспорюється. Разом з тим, обставини, викладені позивачем у позовній заяві, повністю спростовуються дослідженими під час розгляду справи доказами. Зокрема, судом встановлено, що станом на 01.12.2016 заборгованість за Договором погашена в повному обсязі та Договір закритий, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Фагор» від 01.12.2016. Вказане товариство станом на 01.12.2016 було єдиним кредитором за кредитом, який був наданий ПАТ «Банк Михайлівський» клієнту ОСОБА_1 за Договором №200530747 від 16.05.2016. Таким чином, станом на 01.12.2016 кредитні зобов`язання ОСОБА_1 , вже були виконані.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, відповідачкою сплачено заборгованість за кредитним договором у повному обсязі на рахунок ТОВ «ФК «Фагор» до відступлення 20.07.2020 ПАТ «Банк Михайлівський» прав вимоги за даним кредитним договором ТОВ «Діджи Фінанс».

Будь-яких доказів направлення ПАТ «Банк Михайлівський» повідомлення на адресу ОСОБА_1 щодо необхідності сплати заборгованості за кредитним договором саме на рахунок ПАТ «Банк Михайлівський», а не на рахунки ТОВ «ФК «Фагор», матеріали справи не містять та позивачем не надано.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань перед ТОВ «ФК «Фагор» за кредитним договором №200530747 від 16.05.2016, укладеним між нею та ПАТ «Банк Михайлівський» є належним виконанням зобов`язань, внаслідок чого вимога ТОВ «Діджи Фінанс» про необхідність сплати заборгованості у розмірі 21549,40грн. є не законною та не обґрунтованою, оскільки договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг, в зв`язку з чим є безпідставним покладення на позичальника, як споживача банківських послуг, ризику настання наслідків нікчемності правочину між його кредиторами, обов`язку повторного погашення заборгованості по одному й тому ж самому кредиту, при цьому вже у збільшеному розмірі.

В підсумку суд відмовляє у задоволені позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, тому підстав для розподілу судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи, немає.

Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 158, 259, 263-265, 354 ЦПК України, 525, 526, 626,629, 63, 633, 1054 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», 07405, Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 243-А, а/с 897, , IBAN НОМЕР_1 в АТ «Сенс Банк», МФО 300346.

Представник позивача: Міньковська Анастасія Володимирівна, РНОКПП НОМЕР_2 , електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована адреса проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Представник відповідачки: адвокат Рідченко марія Володимирівна, адресав ул. Свободи, 8, м. Дубно Рівненської області, РНОКПП НОМЕР_4 ,електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_3

Суддя О.Ю. Жуковська