справа № 619/4764/23
провадження № 2/619/15/25
РІШЕННЯ

іменем України

10 січня 2025 року Дергачівський районний суд

Харківської області

в складі: головуючого судді - Жорняк О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Молотко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Малоданилівської селищної ради, Державного біотехнологічного університету, третя особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Академічна 9", про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвоката Годунов В.С., звернулася до суду з позовом до Малоданилівської селищної ради, Державний біотехнологічний університет, третя особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Академічна 9", в якому просить стягнути з відповідачів солідарно на користь позивачки 72 290,39 грн відшкодування матеріальної шкоди, 2 000,00 грн відшкодування моральної шкоди.

В обрунтування позову зазначено, що позивачка є власницею автомобіля ТОYОТА САМRУ НОМЕР_1 , 12.06.2023 приблизно о 18 годині 55 хвилин позивачка здійснила зупинку автомобіля біля під`їзду для того щоб занести додому продукти харчування. У цей момент на автомобіль впала гілка сухої берези, яка росла через дорогу від будинку

АДРЕСА_1 . Цим позивачці завдана шкода. громадян з приводу неналежного стану зелених насаджень. Розмір завданої шкоди підтверджується: фотографіями та вказаними вище доказами в частині причинного зв`язку між падінням дерева та завданою шкодою; висновком експерта від 19.07.2023, відповідно до якого розмір матеріального збитку автомобіля внаслідок пошкодження склав 72290,39 гривень.

З загальновідомих та відкритих джерел інформації, а саме веб-сайту sinoptik.ua (додаток) встановлено, що в день події не було ані сильного вітру понад 17 м/с, ані інших виключних атмосферних явищ, які б могли призвести до падіння гілки берези.

Окремо позивачці завдана моральна шкода, яка полягає у понесених переживаннях у зв`язку з пошкодженням майна, залишення на певний час без автомобіля, необхідність витрачати час та змінювати стандартний спосіб життя шляхом замовлення ремонту, звернення до експертів, адвоката і т.д., що супроводжувалось моральними стражданнями. Також на розмір моральної шкоди впливає протиправна поведінка відповідачів, які добровільно відшкодовувати шкоду відмовилися обидва, ще й наголошували, що взагалі не несуть відповідальності за пошкодження майна позивачки та намагалися перекласти відповідальність один на одного. Позивачка оцінює завдану моральну шкоду в 20000 грн., що не є співмірним та пропорційним, відповідає судовій практиці в аналогічних справах.

25 вересня 2023 року було постановлено ухвалу про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

13 жовтня 2023 року через систему «Електронний суд» представник відповідача Державного біотехнологічного університету подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, в зв`язку з відсутністю всіх необхідних складових цивільного правопорушення в діяннях ДБТУ, а саме: протиправної бездіяльності; причинного зв`язку між протиправною бездіяльністю та спричиненою позивачу шкодою (на думку ДБТУ моральна шкода позивачу з боку ДБТУ взагалі не причинялася); вини ДБТУ у спричиненні шкоди позивачу правові підстави для стягнення з ДБТУ матеріальної та моральної шкоди відсутні.

24 жовтня 2023 року представник відповідача Малоданилівської селищної ради направив до суду відзив, в якому заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, оскільки аналіз викладених норм матеріального права дає підстави стверджувати, що підприємства, установи і організації, за якими закріплені земельні ділянки і передані їм у користування, а саме Державний біотехнічний університет (колишній Харківський зооветеринарна академія) зобов`язані забезпечують виконання комплексу робіт, що до утримання зелених насаджень, до яких належить видалення сухого пошкодженого дерево - береза та забезпечення дерево - береза видалення по АДРЕСА_1 .

25 жовтня 2024 року через систему «Електронний суд» позивачем направлено відповідь на відзиви.

24 січня 2024 року ухвалою Дергачівського районного суду залучено по справі в якості третьої особи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Академічна 9».

22 березня 2024 року представник третьої особи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Академічна 9» направив до суду відзив, в якому заперечував проти задоволення позову в повному обсязі.

25 березня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, направивши в системі «Електронний суд» заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують у повному обсязі, просять його задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

У судове засідання представник Державного біотехнологічного університету не з`явився, направивши в системі «Електронний суд» заяву про розгляд справи за відсутності представника, заперечував проти задоволення позову в повному обсязі.

У судове засідання представник Малоданилівської селищної ради не з`явився, направивши в системі «Електронний суд» заяву про розгляд справи за відсутності представника, заперечував проти задоволення позову в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, з заявами про відкладення судового засідання не звертався.

Частиною третьою статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних мотивів.

Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом було достовірно встановлено, що згідно відповіді ВП №3 ХРУП №3 ГУНП В Харківській області з додатками: заява, пояснення, протокол огляду місця події (з фототаблицею), який складений 12.06.2023, відповідно до якого оглянуто ділянку місцевості біля будинку АДРЕСА_1 , встановлено, що гілки берези впали та пошкодили два автомобілі, в тому числі автомобіль ТОYОТА САМRУ НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 30.08.2013.

Відповідно до акту огляду зелених насаджень від 14.05.2023, відповідно до якого через дорогу від будинку АДРЕСА_1 знаходиться суха береза, віком понад 50 років. Береза знаходиться у незадовільному стані, стовбур значно нахилився у бік дороги, існує ризик падіння дерева на дорогу, тротуар та пошкодження лінії електропередач. Наявні підстави для звернення зі скаргами до компетентних органів.

Як вбачається зі змісту скарги від 15.05.2023 та відповіді на неї від 14.06.2023, громадяни зверталися з приводу неналежного стану зелених насаджень.

Позивачем надано висновок експерта №ЕД-19/121/23/13649-АВ від 19.07.2023, відповідно до якого розмір матеріального збитку автомобіля внаслідок пошкодження склав 72290,39 грн та фотографії на яких зображено падінням дерева та завдану шкоду.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди.

Зобов`язання із заподіяння шкоди це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За вимог цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом.

Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків.

Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Відповідно до аналізу загальних підстав відповідальності за завдану майнову шкоду в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань, закріплених в частині 1 ст.1166 ЦК України, можливо зробити висновок про те, що вказана правова норма містить правило про загальний (генеральний) делікт, відповідно до якого будь-яка шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, повинна бути відшкодована особою, яка її завдала, в повному обсязі.

Отже, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення), яке поділяється на такі складові: 1) протиправна поведінка особи, б) настання шкоди, в) причинний зв`язок між двома першими елементами, г) вина завдавача шкоди. І лише доведеність сукупності вказаних вище елементів настання деліктної відповідальності може бути правовою підставою для відшкодування шкоди.

Водночас ст.617 Цивільного кодексу України передбачає, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

У пункті 1 ч.1 ст.263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили як надзвичайної або невідворотної за даних умов події.

Отже, закон визначає непереборну силу як надзвичайну або невідворотну зовнішню подію (обставину), що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла відвернути чи уникнути її дії за звичайних обставин при всій обачливості, і ця подія завдала збитків.

Як вбачається з скріншоту веб-сайту sinoptik.ua (додаток) , що в день події 12.06.2023 не було ані сильного вітру понад 17 м/с, ані інших виключних атмосферних явищ, які б могли призвести до падіння гілки берези.

Проте зазначена інформація не вказує на наявність обставин непереборної сили, внаслідок якого відбулося падіння дерева на належний позивачу автомобіль за адресою АДРЕСА_1 , зокрема не є належним та допустимим доказом на підтвердження того, що наслідком завдання шкоди позивачу була обставина непереборної сили, тобто екстремальне явище природи катастрофічного характеру, що приводить до раптового порушення нормальної діяльності людей, яке характеризується непередбаченістю та неможливістю своєчасно попередити.

В той же час, з огляду на встановлення обставин, які вказують на те, що зазначене дерево є аварійним, оскільки згідно акту огляду земельних насаджень від 14.05.2023 відповідно до якого через дорогу від будинку №7 по вулиці Академічній у смт Мала Данилівка знаходиться суха береза, віком понад 50 років. Береза знаходиться у незадовільному стані, стовбур значно нахилився у бік дороги, існує ризик падіння дерева на дорогу, тротуар та пошкодження лінії електропередач.

Згідно статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів. Підприємства, установи, організації забезпечують благоустрій земельних ділянок, наданих їм на праві власності чи праві користування відповідно до закону. До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить: забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

Суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни (стаття 12 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).

Правила утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджені Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 10 квітня 2006 року № 105, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 27 липня 2006 року за №880/12754 визначають правові та організаційні засади озеленення населених пунктів, спрямовані на забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини.

Правилами визначено, що балансоутримувач - спеціально вповноважені на конкурсних засадах державними чи місцевими органами влади підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства.

Зелені насадження - деревна, чагарникова, квіткова та трав`яна рослинність природного і штучного походження на визначеній території населеного пункту (пункт 2.1.).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування визначають на конкурсних засадах із числа спеціалізованих підприємств, організацій балансоутримувачів об`єктів благоустрою зеленого господарства державної та комунальної власності (пункт 5.1.).

Балансоутримувач забезпечує належне утримання та своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або може на конкурсних засадах залучати інші підприємства, установи, організації, використовуючи для цього кошти, передбачені власником об`єкта (пункт 5.2.).

Відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності є балансоутримувачі цих об`єктів (пункт 5.5. Правил).

Згідно з підпунктом 7 пункту «а» статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до власних повноважень виконавчих органів міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Як визначено термінами у розділі 2 Правил зелені насадження - деревна, чагарникова, квіткова та зазначено трав`яна рослинність природного і штучного походження на визначеній території населеного пункту.

Зелені насадження загального користування - зелені насадження, які розташовані на території загальноміських і районних парків, спеціалізованих парків, парків культури та відпочинку; на територіях зоопарків та ботанічних садів, міських садів і садів житлових районів, міжквартальних або при групі житлових будинків; скверів, бульварів, насадження на схилах, набережних, лісопарків, лугопарків, гідропарків і інших, які мають вільний доступ для відпочинку.

Зелені насадження обмеженого користування - насадження на територіях громадських і житлових будинків, шкіл, дитячих установ, вищих та середніх спеціальних навчальних закладів, профтехучилищ, закладів охорони здоров`я, промислових підприємств і складських зон, санаторіїв, культурно-освітніх і спортивно-оздоровчих установ та інші.

Зелені насадження спеціального призначення - насадження транспортних магістралей і вулиць; на ділянках санітарно-захисних зон довкола промислових підприємств; виставок, кладовищ і крематоріїв, ліній електропередач високої напруги; лісомеліоративні, водоохоронні, вітрозахисні, протиерозійні, насадження розсадників, квітникарських господарств, пришляхові насадження в межах населених пунктів.

Зелене будівництво - комплекс робіт щодо створення нових міських зелених насаджень і реконструкції наявних.

Користувачі земельних ділянок - фізичні чи юридичні особи, які взяли земельну ділянку в довгострокову оренду або користування ними.

Утримання зелених насаджень - дотримання режиму їх використання з проведенням агротехнічних заходів, що сприяють нормальному ростові.

Відповідно до п. 5.1 розділу 5 Правил відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях є установи, організації, підприємства.

Пунктом 5.5. розділу 5 Правил відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства.

Питання утримання зелених насаджень врегульовані також Законом України «Про благоустрій населених пунктів», який п.п.2 п.1 ст. 10 передбачив повноваження міських рад та їх виконавчих органів у сфері благоустрою населених пунктів затвердження правил благоустрою територій населених пунктів, а у ст. 12 цього Закону визначено, що суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

Стаття 13 цього Закону передбачено, що до об`єктів благоустрою населених пунктів належать: території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.

Отже Правилами благоустрою передбачено, що підприємства забезпечують благоустрій земельних ділянок на території навколо об`єктів нерухомості, наданих їм на праві власності чи праві користування зобов`язані здійснювати весь комплекс робіт, спрямований на збереження земельних насаджень до яких належить видалення сухостійних дерев, сухого та пошкодженого гілля та забезпечення їх видалення. Згідно додатку до Типових правил благоустрою території населеного пункту (пункт 1 розділу VIІ) межі утримання прилеглих територій підприємств, установ, організацій, а саме, двори, тротуари, покриття проїзної частини проїздів, прибудинкової території житлового фонду ЖК, ЖБК і ОСББ становить 20 м від межі земельної ділянки та до проїжджої частини вулиці.

У відповідності до п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку

Згідно ч. 1 ст. 5 вказаного Закону спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Під час судового розгляду встановлено, що дерево, внаслідок падіння якого відбулося пошкодження належного позивачеві автомобіля, розташоване на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 , з 05.08.2020 знаходиться на балансі Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Академічна 9».

З огляду на вказане, утримання житлового будинку та його прибудинкової території, які відповідно до діючого законодавства України є спільною власністю співвласників, в тому числі і елементів об`єктів благоустрою, якими є зелені насадження на прибудинкових територіях багатоквартирних житлових будинків, здійснюються управителем багатоквартирного будинку.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 211/2221/16-ц.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Виходячи з викладеного, та враховуючи те, що з встановлених обставин вбачається, що позов заявлений до неналежних відповідачів, позовні вимоги ОСОБА_1 до Малоданилівської селищної ради, Державного біотехнологічного університету про відшкодування матеріальної та моральної шкоди не підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у позові суд відмовляє, судовий збір з відповідача стягненню не підлягає.

Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Малоданилівської селищної ради, Державного біотехнологічного університету, третя особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Академічна 9", про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Учасникам справи надіслати копію судового рішення протягом двох днів з дня його складення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ;

відповідач: Малоданилівська селищна рада, , місцезнаходження: Харківська область, Харківський район, смт Мала Данилівка, вул. Ювілейна, буд. 5;

відповідач: Державний біотехнологічний університет, , місцезнаходження: Харківська область, м. Харків, вул. Алчевських, буд. 44;

третя особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Академічна 9", , місцезнаходження: Харківська область, Харківський район, смт Мала Данилівка, вул. Академічна, буд. 9.

Повний текст рішення виготовлено 16.01.2024.

Суддя О. М. Жорняк