Справа № 523/721/25
Провадження №2/523/1786/25
У Х В А Л А

"16" січня 2025 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Мурманова І.М., розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, що надійшли на адресу суду через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання ВПО: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , адреса проживання згідно довідки ВПО: АДРЕСА_3 .) про визнання батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання батьківства.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 2020 року по 29 листопада 2021 року перебувала у фактичних відносинах з ОСОБА_2 , та від даних відносин ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народився син ОСОБА_3 , свідоцтво про народження Серія НОМЕР_3 видане Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) актовий запис 189. Позивач зазначає, що після сварки з батьком дитини, вона відмовилась подавати з відповідачем спільну заяву про реєстрацію дитини.

При реєстрації народження сина, запис про батька був зроблений зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Позивач зазначає, що наразі вона та відповідач офіційно перебувають у шлюбі, відповідач займається вихованням дитини.

На підставі викладеного позивач просить:

Визнати відповідача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця смт. Кегичівка, Кегичівського району, Харківської області, громадянина України, який зареєстрований у АДРЕСА_4 квартира, батьком дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

Виключити відомості про батька, з актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця смт. Кегичівка, Кегичівського району, Харківської області, громадянина України. Змінити по-батькові дитини з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 .

Після надходження та реєстрації зазначеної позовної заяви, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Дослідивши матеріали позову, суддя дійшов до наступного висновку.

У відповідності до положень ст. 187 ЦПК України під час відкриття провадження у справі, суддя вирішує питання щодо територіальної підсудності справи.

Правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи (стаття 124 Конституції України).

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (стаття 125 Конституції України).

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Цивільний процесуальний Кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (частина 1 статті 1 ЦПК України).

Як вбачається з позову, позивачем визначено підсудність справи Суворовському районному суду міста Одеси за власним місцем проживання, що пов`язано з тим, що відповідач проходить військову службу по всій території України та не має постійного місця проживання.

Згідно довідки переселенця, встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 . Фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 28 ЦПК України, якою передбачено альтернативну підсудність справ за вибором позивача, не врегульовано альтернативної підсудності для позову про визнання батьківства.

Згідно зі статтею 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Суть підсудності за вибором позивача, або альтернативної підсудності, полягає у тому, що за визначеними критеріями цивільних справ позивачу дається можливість обрати з кількох передбачених у законі судів той суд, до якого він пред`являтиме свої позовні вимоги. Законодавець установлює вичерпний перелік позовів, на які поширюються правила цього виду підсудності, а також передбачає конкретні суди, до яких можна з такими вимогами звернутися.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), у яких особа отримує соціальні послуги.

Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції (пункт 7 Правил).

Також, судом береться до уваги, що згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу. При цьому, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст. 378 ч.1 ЦПК України).

Згідно ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана ст. 32 ЦПК України.

З урахуванням викладеного позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, не підсудна Суворовському районному суду міста Одеси, у зв`язку з чим зазначений позов необхідно передати на розгляд до Сумського районного суду Сумської області.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 32, 187, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства - передати на розгляд до Сумського районного суду Сумської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя: