УХВАЛА

16 січня 2025 року

м. Київ

справа № 757/44753/23

провадження № 61-505ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Касьяненко Дмитро Леонідович, на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 06 березня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 грудня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», заінтересована особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Борейко Максим Валерійович, про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 2-227/08, виданий Печерським районним судом міста Києва 06 грудня 2010 року.

Заява мотивована тим, що 16 червня 2005 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № К2Н0GК00260889, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 400 000,00 доларів США зі сплатою 11,04 % на рік за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16 червня 2025 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором, 16 червня 2005 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки № К2Н0GК00260889, за умовами якого відповідач в іпотеку банку передав нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 301,10 кв. м, житловою площею 86,30 кв. м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 червня 2016 року у справі № 369/8077/13-ц позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № К2Н0GК00260889 від 16 червня 2005 року в розмірі 920 102,85 доларів США, що еквівалентно 7 351 621,77 грн, звернуто стягнення на будинок, загальною площею 301,10 кв. м, житловою площею 86,30 кв. м, який розташований по АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмета іпотеки (на підставі договору іпотеки № К2Н0GК00260889 від 16 червня 2005) ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

18 листопада 2020 року будинок площею 301,1 кв. м, житловою площею 86,30 кв.м, розташований по АДРЕСА_1 , придбано ОСОБА_2 за 2 610 042,81 грн.

Згідно із Розпорядженням приватного виконавця Корольова М. А. № 62569061 від 30 листопада 2020 року, на рахунок АТ КБ «ПриватБанк» було перераховано 2 244 065,15 грн.

15 грудня 2020 року приватним виконавцем Корольовим М. А. складено Акт про реалізацію предмета іпотеки, згідно до якого домоволодіння, загальною площею 301,10 кв. м та земельна ділянка, площею 0,1076 га за адресою: АДРЕСА_1 , придбано з електронних торгів ОСОБА_2 , ціна продажу лоту - 2 610 042,81 грн.

Не зважаючи на вищевикладені факти, стягувач звернувся до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Борейко М. В. із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого документу Печерського районного суду міста Києва від 06 грудня 2010 року у справі № 2-227/08 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» суми заборгованості в розмірі 251 429,92 доларів США.

08 травня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Борейко М. В. відкрито виконавче провадження № 71758244 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» суми заборгованості у розмірі 251 429,92 доларів США.

Заявник вказує, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № К2Н0GК00260889 від 16 червня 2005 року погашена в повному обсязі, більше того, стягувачем внаслідок реалізації належного боржнику нерухомого майна, вартість якого суттєво перевищувала розмір заборгованості, було безпідставно набуто грошові кошти у сумі 727 513,48 грн, а тому зобов`язання перед стягувачем відсутнє.

Печерський районний суд міста Києва ухвалою від 06 березня 2024 року відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа № 2-227/08, виданого Печерським районним судом міста Києва 06 грудня 2010 року таким, що не підлягає примусовому виконанню у зв`язку з повним виконанням рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 травня 2008 року у справі № 2-227/08.

Київський апеляційний суд постановою від 03 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Касьяненком Д. Л. залишив без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 06 березня 2024 року залишив без змін.

13 січня 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Касьяненко Д. Л., на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 06 березня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 грудня 2024 року в указаній справі.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною першою статті 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до пункту 25 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку виправлення помилки у виконавчому документі або визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з частиною першою статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Тлумачення пункту 25 частини першої статті 353 та частини першої статті 389 ЦПК України свідчить, що оскарження ухвал про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, після їх перегляду в апеляційному суді, у касаційному порядку не передбачено.

Вказаний висновок підтверджено, зокрема Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 05 вересня 2019 року про закриття касаційного провадження у справі № 753/23412/17, за касаційною скаргою на постанову апеляційного суду, якою було відмовлено у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Зазначення у постанові апеляційного суду про можливість її касаційного оскарження не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 394, 389 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Касьяненко Дмитро Леонідович, на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 06 березня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 грудня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», заінтересована особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Борейко Максим Валерійович, про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко