Справа № 303/400/25
УХВАЛА

І м е н е м У к р а ї н и

20 січня 2025 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Монич В.О., дослідивши матеріали заяви акціонерного товариства «ПриватБанк» про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться цивільна справа за позовом акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

16.01.2025 року АТ «ПриватБанк» звернулося з вище вказаним позовом, разом з позовною заявою надійшла заява про забезпечення позову, мотивована наступним.

Відповідно до кредитного договору №К094-07/Ф від 03.08.2007 року ОСОБА_1 надано кредит. Між АТ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки від 02.10.2007 року.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 20.12.2010 року позов АТ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задоволено повністю, стягнуто з відповідачів заборгованість за кредитним договором №К094-07/Ф від 03.08.2007 року.

Станом на дату подачі позовної заяви відповідачі зобов`язання за кредитним договором не виконали, заборгованість не сплачена.

Враховуючи те, що є наявність очевидної небезпеки щодо відчуження майна іншим особам та заподіяння шкоди права, свободам та інтересам позивач до ухвалення рішення у справі, позивач просить накласти арешт на нерухоме та рухоме майно.

Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позову безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

У відповідності до ч.1 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Відповідно до ст.151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку зі вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Обранням належного заходу забезпечення позову, передбаченого процесуальним законом, дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи або осіб, що не є учасниками справи.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу або іншим особам вчиняти певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Тому, не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 2 ст. 149 ЦПК.

З огляду на наведене, заява АТ «ПриватБанк» про забезпечення позову не містить належних та допустимих доказів того, що існує реальна загроза відчуження нерухомого та рухомого майна, а тому суд не вбачає законних підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви акціонерного товариства «ПриватБанк» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий В.О. Монич