Справа №461/6883/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2025 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова

в складі: головуючого судді Мисько Х.М.,

з участю: секретаря судового засідання Євтушенка В.Ю.,

представника позивача Вовчак Р.Я.,

представника відповідача Лавріва В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Львові, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом адвоката Вовчак Романи Ярославівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області про стягнення коштів в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

адвокат Вовчак Р.Я. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просить стягнути в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , суми нарахованої та недоотриманої пенсії у розмірі 47152,34 грн.

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.06.2022 року у справі № 380/4917/22 визнано протиправним та скасовано рішення №53 від 29.12.2021 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_2 за вислугою років; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати службу ОСОБА_2 в Збройних Силах СРСР та розглянути заяву

ОСОБА_2 від 28.12.2021 щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. 2 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із змінами внесеними з 01.10.2017, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. Рішення набрало законної сили 01.12.2022 року.

У відповідь на адвокатський запит Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області 01.05.2024 року листом № 1300-5903-8/69907 повідомило, що ОСОБА_2 нараховано, але не виплачено 47152,34 грн за період з 28.12.2021 року по 31.12.2022 року, що підтверджується розрахунком на доплату.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті ОСОБА_2 позивач звернулась до Приватного нотаріуса Золочівського районного нотаріального округу Львівської області Кваші М. П. для оформлення спадщини. Приватним нотаріусом 13.09.2023 року заведено спадкову справу № 164/2023 після ОСОБА_2 . Приватним нотаріусом Кваша М. П. 31.05.2024 року видано довідку про те, що спадкоємцем, яка прийняла спадщину після ОСОБА_2 , є його дружина ОСОБА_1 .

04.06.2024 року у листі № 73/01-16 приватним нотаріусом повідомлено, що неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки відповідно до інформаційної довідки № 1300-5501-8/23245 від 09.02.2024 року, виданої Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області, виплата заборгованості на виконання рішення суду може бути здійснена у разі заміни стягувача за судовим рішенням на його спадкоємця.

14.06.2024 року позивач звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якій просила виплатити їй, як єдиному спадкоємцю, нараховану, але не виплачену ОСОБА_2 пенсію, обчислену на виконання судового рішення у сумі 47152,34 грн. У відповіді від 12.07.2024 року № 17524-17229/А-52/8-1300/24 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило, що оскільки ОСОБА_2 , який був стягувачем згідно рішення суду у справі № 380/4917/22, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , виплата коштів на виконання рішення суду може бути здійснена у разі заміни стягувача за судовим рішенням на його спадкоємця (правонаступника) та при відповідному фінансуванні. Відтак, позивач просить позовну заяву задовольнити повністю.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 22.08.2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі, витребувано приватного нотаріуса Золочівського районного нотаріального округу Львівської області Кваша М.П. належним чином завірену копію спадкової справи №164/2023, заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

01.10.2024 року представником Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області скеровано на адресу суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого з позовними вимогами не погоджується, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. В обґрунтування заперечень покликається на те, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 у справі № 1340/3756/18, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, ОСОБА_2 призначено пенсію за вислугу років з 28.12.2021, виплата якої проводилась щомісячно по дату його смерті. За період з 01.12.2021 по 31.12.2022 була нарахована доплата в сумі 47 152,34 грн. Зазначена суму обліковувалась в автоматизованій системі обробки пенсійної документації (електронній пенсійній справі). Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.06.2022 у справі №380/4917/22 носило зобов`язальний характер. ОСОБА_2 до суду із позовом про стягнення недоплаченої суми пенсії, у розмірі 47 152,34 грн. не звертався. Судового рішення з цього приводу не існує. Пенсійні виплати за минулий період, у тому числі нараховані на виконання рішень суду, що набрали законної сили, проводяться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів державного бюджету України на відповідний рік Таким чином, виплата сум нарахованих на виконання рішень суду, може бути проведена за наявності відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України. Окрім того, представник зазначає, що стягнення з рахунків Пенсійного фонду України призначених для виплати пенсій, конкретних сум може поставити під загрозу функціонування Пенсійного фонду України та нанести шкоду необмеженій кількості осіб. Грошові кошти у вигляді заборгованості по пенсії, які належать стягувачу за судовим рішенням, не є власністю Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та не знаходяться на його рахунках. Тому виконання судового рішення у повному обсязі можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України. Просить відмовити у задоволення позову.

03.10.2024 року на виконання ухвали Галицького районного суду м. Львова від 22.08.2024 року, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Квашою М.П.. скеровано на адресу суду спадкову справу №164/2023, заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

08.10.2024 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Вовчак Р.Я. скеровано на адресу суду відповідь на відзив, відповідно до якого зазначила, що заборгованість перед спадкодавцем виникла через неналежну діяльність відповідача, який несвоєчасно виконав свої зобов`язання та вчинив дії, які змусили спадкодавця звернутися до суду. За наведених підстав, просить позов задовольнити.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 21.10.2024 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача Вовчак Р. у судовому засіданні позов підтримала повністю, з мотивів, викладених у такому.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області Лаврів В.В. у судовому засіданні проти позову заперечив.

Заслухавши пояснення учасників, перевіривши матеріали справи, оглянувши матеріали спадкової справи №164/2023 року, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У частинах 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України, особа звертається до суду за захистом свого порушеного права.

Однією з засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим відділом ЗАГС м. Броди, Львівської області, актовий запис 75

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.06.2022 року у справі № 380/4917/22 визнано протиправним та скасовано рішення №53 від 29.12.2021 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_2 за вислугою років; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати службу ОСОБА_2 в Збройних Силах СРСР та розглянути заяву ОСОБА_2 від 28.12.2021 щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. 2 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із змінами внесеними з 01.10.2017, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Рішення суду набрало законної сили 01.12.2022 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Бродівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 31.05.2023 року, актовий запис 227.

13.09.2023 року Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Квашою М.П. заведено спадкову справу № 164/2023 після ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Квашою М.П. за законом ОСОБА_1 є спадкоємицею майна після смерті ОСОБА_2 , реєстровий номер 277.

Згідно із листом Юридичного управління Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №1300-5902-В/100689 від 06.06.2024 року, сума доплати ОСОБА_3 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.03.2023 року у справі №380/2554/23 становить 332236,33 грн. На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі 3380/7270/23 4939,44 грн.

З листа управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №1300-5903-8/69907, ОСОБА_2 на виконання рішень Львівського окружного адміністративного суду від 28.06.2022 року у справі №380/4917/22 , рішенням ГУ ПФ України у Львівській області №53 від 13.12.2022 року призначено пенсію за вислугу років, як працівнику освіти, відповідно до пункту 2-1 Прикінцевих положень ЗУ від 09070.2003 року №1058 IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне старування» та зараховано службу в Збройних Силах СРСР з 30.05.1985 року по09.11.1986 року . Нарахована сума 47 152,34 грн., за період з 28.12.2021 року по 31.12.2022 року обліковується в автоматизованій системі обробки пенсійної документації.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»,нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Згідно статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України, передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З огляду на положення статей 1218,1219,1227 ЦК України, спадщиною є сукупність прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті. Право на спадщину переходить лише до спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку.

Статтею 52Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини 3 статті 52 даного Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де у ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Суд зазначає, що Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів належних спадкодавцю. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. До прикладу, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19.

Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, то сума недоотриманої спадкодавцем пенсії, що належала йому за життя і залишилась недоотриманою, у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини. Відтак позивач, прийнявши спадщину від померлого, має право на отримання усієї суми недоотриманої пенсії.

При цьому, суд наголошує, що положення частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України,при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі №243/13575/19 зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Доводи представника відповідача про те, що стягнення з рахунків відповідача призначених для виплати пенсій, конкретних сум може поставити під загрозу функціонування Пенсійного фонду та нанести шкоду необмеженій кількості осіб є надуманими та безпідставними, з огляду на наступне.

Заборгованість перед спадкодавцем виникла через неналежну діяльність саме відповідача, який несвоєчасно виконав свої зобов`язання і обов`язки та, до того ж, вчинив дії які змусили спадкодавця звернутися до суду за захистом своїх інтересів. Зазначене твердження, на думку суду, є абсолютно надуманим адже Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Тобто своєчасне проведення соціальних виплат є прямим обов`язком відповідача. Більше того, у цій справі має місце ситуація коли спадкодавець помер так і не дочекавшись отримання належних йому за законом виплат. Як пряме виконання своїх обов`язків і зобов`язань перед спадкоємцем «може поставити під загрозу функціонування Пенсійного фонду та нанести шкоду необмеженій кількості осіб» для суду є незрозумілим, а відповідач навів це твердження посилаючись на висновок Верховного Суду у справі №420/6671/18, по суті вирвавши цю фразу з контексту даного рішення. Так, наведена справа стосувалась визнання протиправними дії Ізмаїльського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області щодо невиплати позивачці заборгованості по пенсії з червня 2017 року; зобов`язати Ізмаїльське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області виплатити позивачці заборгованість по пенсії з червня 2017 року з урахуванням фактично проведених виплат, стосувалося зміни способу виконання судового рішення і судом у цій справі не досліджувались питання спадщини, адже вони у цій справі не входили до предмету і підстав позову.

Застосування будь-яких засобів правового захисту матиме сенс лише за умови, що обрані суб`єктом порушеного права способи захисту є як ефективними, так і такими, що відповідатимуть його змісту та системі права.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (див. пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.

Крім того, спосіб захисту права чи інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Судувід 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц (п.58).

Ці тези стосуються саме засад ефективного судового захисту, а отже можуть бути враховані у цій частині при ухваленні рішення у справі.

Таким чином, враховуючі встановлені обставини справи, суд, керуючись принципом змагальності, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, оскільки позивач, прийнявши спадщину, має право на отримання нарахованої, однак не виплаченої суми пенсії, яка входить до складу спадщини та не була отримана спадкодавцем ОСОБА_2 за життя.

Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 986,96 грн.

Керуючись ст. ст.259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

позов адвоката Вовчак Романи Ярославівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області про стягнення коштів в порядку спадкування задовольнити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , недоотриману пенсію у розмірі 47 153 (сорок сім тисяч сто п`ятдесят три) грн. 34 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968 грн. 96 коп.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 14.01.2025 року.

Учасники справи:

Позивач:

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 )

Відповідач:

Головне Управління Пенсійного фонду України у Львівській області (юридична адреса: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, )

Суддя Мисько Х.М.