Справа № 489/8943/24
Номер провадження 2/489/720/25
РІШЕННЯ

Іменем України

17 січня 2025 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі судді Кокорєва Вячеслава Валентиновича, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, ОСОБА_3 , яка продовжує навчання

встановив

У листопаді 2024 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що сторони від шлюбу мають повнолітню доньку, яка на даний час навчається на другому курсі Миколаївського юридичного коледжу Національного університету "Одеська юридична академія" на контрактній основі, де вартість навчання згідно з умовами договору про надання освітніх послуг за три роки складає 117600 грн. Позивач вказує, що вже частково сплатив кошти у сумі 19600 грн. Також він зауважує, що донька проживає разом з ним та перебуває на його утриманні. Однак мати не в змозі самостійно утримувати доньку, а відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатним та працевлаштованим. З цих підстав, позивач просив суд задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки, ОСОБА_3 , яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання, також стягнути аліменти у розмірі 50% плати за навчання, що складає 58800 грн. і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.11.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

17 грудня 2024 року судом був зареєстрований відзив від відповідача, ОСОБА_2 , в якому він просив у задоволенні позовних вимог відмовити частково, стягнувши з себе аліменти на утримання повнолітньої доньки, ОСОБА_3 , яка продовжує навчання у розмірі 1730 грн. (50% плати за навчання) щомісячно, до закінчення терміну навчання, тобто до 30 червня 2027 року, в задоволенні іншої частини вимог - відмовити. Також просив зобов`язати ОСОБА_1 інформувати Державну виконавчу службу (державного виконавця) в провадженні якої перебуватиме виконавче провадження про стягнення аліментів про кожне внесення оплати освітньої послуги Університету (до 01 вересня - за перше півріччя, до 01 лютого - за друге півріччя). Свої вимоги обґрунтовував тим, що до досягнення ОСОБА_3 повноліття відповідач належним чином сплачував аліменти, заборгованість по виплаті аліментів відсутня, у зв`язку з чим 04.11.2024 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №35629465. Крім того, відповідач за власним бажанням звільнився зі служби в поліції та перебуває на державному пенсійному забезпеченні за вислугою років, де розмір пенсії складає 16294,88 грн. Також, у відповідача на утриманні перебувають двоє малолітніх дітей - донька ОСОБА_4 та син ОСОБА_2 , тому можливість додатково утримувати і сплачувати аліменти у відповідача відсутня, що підтверджується відповідними доказами, які надав відповідач.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

В позовній заяві зазначається, що відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатним та працевлаштованим.

З копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 позивач та відповідач мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вона є повнолітньою і, згідно з Договором №24 від 26.08.2024 НУ "ОЮА" про надання платної освітньої підготовки, здобуває на денній формі навчання фахову передвищу освіту в НУ "ОЮА" на контрактній основі, де сукупна вартість навчання за весь строк становить 117600 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач не проти щодо стягнення з нього аліментів, проте в розмірі 1 тис. 730 грн. (50% плати за навчання) щомісячно, до закінчення терміну навчання, тобто до 30 червня 2027 року, обґрунтовуючи ці дані відповідним розрахунком, де по місяцях навчання складає 34 місяці, а отже оплата щомісяця дорівнює 3458,83 грн., виходячи з Договору №24 від 26.08.2024 НУ "ОЮА" про надання платної освітньої підготовки. Вказує, що має ще двох неповнолітніх дітей, на утримання одного з них стягуються аліменти в розмірі 1/6 частки доходів. Не працює, отримує пенсію 16 294,88 грн.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201цьогоКодексу).

За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків.

Враховуючи наведене, беручи до уваги утримання відповідачем наразі двох малолітніх дітей, сплату аліментів на утримання доньки до досягнення нею повноліття, те, що на даний час вона продовжує навчання у вищому навчальному закладі та не може сама забезпечувати свої потреби, суд приходить до висновку, що позовну вимогу щодо стягнення аліментів слід задовольнити частково, з відповідача слід стягувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позову.

Щодо стягнення 50% плати за навчання слід зазначити таке.

Згідно з ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

В постанові Верховного Суду від 28.02.2019 року в справі № 466/532/16 (провадження № 61-42252св18) вказано, що у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст. 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються ст. 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання), та наявність правових підстав для застосування даної норми з урахуванням матеріального стану відповідача у цій справі не встановлено.

Верховний Суд в постанові від 24.07.2019 року (справа № 521/2016/16-ц, провадження № 61-31783св18) зазначив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст. 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст. 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються ст.199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання).

Що стосується сплати половини вартості за навчання, суд вважає, що ці витрати не є додатковими витратами на утримання дитини, а входять до складу аліментів у зв`язку з продовженням навчання, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Вимоги відповідача про стягнення аліментів у твердій сумі в розмірі 1730 грн. та зобов`язання позивача інформувати про внесення коштів за навчання задоволенню не підлягають, оскільки позивач визначає спосіб стягнення аліментів (частка від доходу) та вимоги відповідачем до позивача без пред`явлення зустрічного позову не можуть бути заявлені.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 184, 180-182 СК України, ст. ст. 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) аліменти на утримання повнолітньої доньки, ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 11 листопада 2024 року і до дати закінчення навчання - 31.07.2027.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса місця перебування: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення (підписання) або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 17.01.2025.

Суддя В. В. Кокорєв