Провадження №22-з/812/10/25
У Х В А Л А

20 січня 2025 року м. Миколаїв

справа № 1423/19804/2012

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого Коломієць В.В.

суддів Самчишиної Н.В., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засідання заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва, постановлену 17 листопада 2023 року під головуванням судді Шолох Л.М., повний текст судового рішення складений цього ж дня,

У С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - Центральний ВДВС) та просив: визнати неправомірною бездіяльність Центрального ВДВС в зв`язку з невиконанням ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 липня 2020 року за період з 08 липня 2020 року по 02 червня 2023 року; визнати неправомірною бездіяльність Центрального ВДВС під час виконання рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 березня 2013 року (справа №1423/19804/2012) у виконавчому провадженні № 53782999 за період з 30 вересня 2017 року по 02 червня 2023 року.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 листопада 2023 року скаргу задоволено частково. Визнано бездіяльність Центрального ВДВС щодо невиконання виконавчого листа №1423/19804/2012, виданого 12 червня 2013 року Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з Кредитної спілки "Флагман" на користь ОСОБА_1 68 626,00 грн у період з 01 березня 2021 року до 02 червня 2023 року неправомірною. У задоволенні іншої частини скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 листопада 2023 року в частині відмови у задоволенні скарги щодо визнання неправомірною бездіяльності Центрального ВДВС у зв`язку з невиконанням ухвали суду від 08 липня 2020 року щодо відновлення виконавчого провадження та ухвалити у відповідній частині нове рішення, згідно якого: визнати неправомірною бездіяльність Центрального ВДВС в зв`язку з невиконанням ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 липня 2020 року за період з 17 серпня 2020 року по 02 червня 2023 року.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 12 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 листопада 2023 року в частині визначеного судом періоду неправомірної бездіяльності Центрального ВДВС щодо невиконання виконавчого листа №1423/19804/2012, виданого 12 червня 2013 року Центральним районним судом м. Миколаєва, змінено. Визнано бездіяльність Центрального ВДВС щодо невиконання виконавчого листа №1423/19804/2012, виданого 12 червня 2013 року Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з Кредитної спілки "Флагман" на користь ОСОБА_1 68 626,00 грн у період з 25 січня 2021 року до 02 червня 2023 року неправомірною. В іншій частині ухвалу залишено без змін.

06 січня 2025 року до Миколаївського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Заява обґрунтована тим, що під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не була розглянута вимога щодо визнання неправомірною бездіяльності Центрального ВДВС у зв`язку з невиконанням ухвали суду від 08 липня 2020 року щодо відновлення виконавчого провадження у період з 17 серпня 2020 року по 02 червня 2023 року, щодо якої ним подавались докази. З урахуванням викладеного просив ухвалити додаткове рішення за наслідками розгляду якого ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 листопада 2023 року скасувати частково в частині відмови у задоволенні скарги щодо визнання неправомірною бездіяльності Центрального ВДВС у зв`язку з невиконанням ухвали суду від 08 липня 2020 року щодо відновлення виконавчого провадження, та ухвалити у відповідній частині нове рішення, згідно якого: визнати неправомірною бездіяльність Центрального ВДВС в зв`язку з невиконанням ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 липня 2020 року щодо відновлення виконавчого провадження у період з 17 серпня 2020 року по 02 червня 2023 року.

Від головного державного виконавця Центрального ВДВС Лінника А.О. надійшла заява в якій він просив відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на набрання законної сили постанови Миколаївського апеляційного суду від 12 грудня 2024 року.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином: ОСОБА_1 - шляхом завчасного отримання судової повістки-повідомлення, про що свідчить трекінг поштового відправлення про особисте його отримання 16 січня 2025 року (т. 2 а.с. 90); Центральний ДВС - шляхом отримання судової повістки-повідомлення через систему "Електронний суд", що підтверджується Реєстром підтверджень про отримання документів з "Електронного суду" учасниками справи (т. 2 а.с. 22 зв.); КС Флагман» - шляхом направлення судової повістки-повідомлення на юридичну адресу Спілки, яка повернулась до суду без її вручення адресату з відміткою пошти про причину невручення: "адресат відсутній за вказаною адресою" (т. 2 а.с. 91), що відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Перевіривши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів вважає, що у задоволенні вказаної заяви необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Отже, додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові рішення можуть ухвалюватися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 270 ЦПК України, воно не може змінювати суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

За змістом заяви про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_1 фактично ставить питання про зміну змісту постанови Миколаївського апеляційного суду від 12 грудня 2024 року.

Отже посилання, які містяться у заяві про ухвалення додаткового рішення, фактично пов`язані із незгодою ОСОБА_1 з висновками апеляційного суду щодо часткового задоволення його апеляційної скарги.

Між тим, у випадку незгоди з прийнятою апеляційним судом постановою заявник має право оскаржити її в касаційному порядку.

За такого обставини, на які заявник посилається, не можуть бути підставою для ухвалення додаткового рішення з огляду на положення ст. 270 ЦПК України, а тому заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 389 ЦПК.

Головуючий суддя: В.В. Коломієць

Судді: Н.В. Самчишина

Т.В. Серебрякова

Повний текст судового рішення складений 20 січня 2025 року