Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-с/641/4/2025 Справа № 641/8457/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2025 року суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Маньковська О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 28.11.2024 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРМУЛА КОМФОРТА» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком, -

В С Т А Н О В И В:

До суду 16.01.2025 року надійшла заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 28.11.2024 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРМУЛА КОМФОРТА» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком.

Розглянувши заяву, суд дійшов наступного.

Згідно положень ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.5 ст. 170 ЦПК України, до заяви про скасування судового наказу додаються: клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Так, заявник в заяві про скасування судового наказу вказує, що ознайомився з матеріалами справи лише 25.12.2024 року, проте, до суду звернувся 16.01.2025 року, тобто з порушенням строку, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України.

В заяві про скасування судового наказу заявник просить поновити пропущений строк на оскарження судового наказу, визнавши причини пропуску строку поважними, зазначивши, що ознайомився з матеріалами справи 25.12.2024 року, проте, заява не містить обґрунтованих та об`єктивних доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду.

За загальним правилом, поважними причинами визнаються такі причини або обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (статті 55 Конституції України).

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Статтею 129 Конституції України визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Згідно ч.2 ст. 171 ЦПК України, заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого ч.1 ст. 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Оскільки, заявник пропустив процесуальний строк звернення до суду, просив поновити процесуальний строк на оскарження судового наказу, проте, причини пропуску процесуального строку в заяві не навів. Таким чином, враховуючи відсутність обґрунтованих та об`єктивних доказів поважності причини пропуску строку звернення до суду, суд приходить до висновку про повернення заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу, на підставі ч. 2 ст. 171 ЦПК України.

Керуючись ст. 170 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 28.11.2024 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРМУЛА КОМФОРТА» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком - повернути.

Роз`яснити заявнику, що він не позбавлений права повторного звернення до суду з цією заявою, після усунення обставин, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя -О. О. Маньковська