Справа № 148/2802/24
Провадження №2-о/148/21/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , яка подана в її інтересах та від її імені представником, адвокатом Довганем Олегом Олексійовичем, заінтересовані особи - Тульчинська міська рада, ОСОБА_2 про встановлення факту постійного спільного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

встановив:

Адвокат Довгань О.О. звернувся в суд в інтересах ОСОБА_3 з вказаною вище заявою.

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявниці, ОСОБА_4 , який був зареєстрований та проживав до дня своєї смерті за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, а також земельної ділянки 010020038, площею 3,8061, розташованої на території колишньої Копіївської сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкоємцями за законом та за заповітом після смерті ОСОБА_4 є його діти, а саме заявник та заінтересована особа по справі - ОСОБА_2 . Інші спадкоємці відсутні.

ОСОБА_2 зареєстрований, за адресою: АДРЕСА_2 , строк для прийняття спадщини пропустив та намірів щодо реалізації спадкових прав не має.

Заявниця з січня 2017 року і до ІНФОРМАЦІЯ_1 - дня смерті ОСОБА_4 проживала з останнім однією сім`єю, за адресою: АДРЕСА_1 . Батько заявниці був похилого віку, часто хворів, у зв`язку з чим потребував догляду. Враховуючи факт постійного спільного проживання з батьком, заявниця вважає, що є такою, що спадщину прийняла, а тому з додатковими заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася.

25.11.2024 заявниця звернулася до приватного нотаріуса Тульчинського районного нотаріального округу Вінницької області Сухомлин О.А. з метою реалізації своїх спадкових прав, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, про що нотаріус надала лист з роз`ясненнями № 34/01-16 від 25.11.2024, в якому зазначено, що з огляду на відсутність документів, які б підтверджували реєстрацію місця проживання зі спадкодавцем на день смерті, заявниця фактично вважається такою, що пропустила строк для прийняття спадщини.

Однак заявниця постійно проживала з батьком з січня 2017 року до дня його смерті, хоч не була зареєстрованою за місцем проживання останнього, а тому спадщину прийняла. Оскільки місце проживання позивача і спадкодавця зареєстровано за різними адресами, позивач позбавлена можливості надати нотаріусу підтверджуючі документи, визначені п. 3.19 та 3.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Зазначені обставини перешкоджають їй реалізувати права на спадкове майно після смерті батька, а тому, з метою захисту своїх прав, вона змушена звернутися до суду. Просить встановити факт її постійного спільного проживання батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з січня 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 - день смерті батька.

В судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали, посилаючись на обставини, викладені у ній. Заявниця суду пояснила, що вона з батьком ОСОБА_4 разом проживали за адресою: АДРЕСА_1 з січня 2017 року по день смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_1 . Її батько захворів та вона його доглядала. Її брат ОСОБА_2 з батьком не проживав та на спадкове майно не претендує. Просили заяву задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що заявниця є його рідною сестрою. Вона дійсно з січня 2017 року по день смерті батька проживала з ним за однією одресою в АДРЕСА_1 , доглядала батька, так як він був вже похилого віку. також зазначив, що на спадщинку після смерті батька він не претендує, з відповідною заявою до нотаріуса не звертався. Просив задовольнити заяву ОСОБА_1 .

Представник заінтересованої особи Тульчинської міської ради Вінницької області в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність за наявними в матеріалах справи документами. Проти задоволення заяви не заперечує.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою заявниці, добре знала покійного ОСОБА_4 . Заявниця проживала разом з своїм батьком ОСОБА_6 в його будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з січня 2017 року до дня смерті ОСОБА_2 , та проживає і тепер. Вони вели спільне господарство. Коли ОСОБА_6 хворів, то заявниця його доглядала. Брат заявниці їх провідував.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_3 , є сусідом заявниці та її покійного батька. Заявниця приїхала доглядати батька ОСОБА_4 взимку 2017 року, так як він був похилого віку. З того часу і до дня смерті ОСОБА_4 заявниця проживала батька, доглядала його, проживає там і зараз.

Вислухавши пояснення заявниці, її представника, заінтересованої особи ОСОБА_2 , свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Тульчинським відділом ДРАЦС у Тульчинському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 15.01.2024, судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 91 рік в с. Копіївка Тульчинського району Вінницької області (а.с. 9 зв.бік).

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , повторно виданого 14.03.2001 Виконкомом Копіївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, батьками ОСОБА_8 є що ОСОБА_4 та ОСОБА_9 (а.с. 8 зв.бік).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 07.03.1975 відділом ЗАГс м. Тульчина 07.03.1975, ОСОБА_8 зареєструвала шлюб зі ОСОБА_10 та змінила прізвище на « ОСОБА_11 » (а.с. 9).

З відповіді директора КНП «Тульчинський центр первинної медико-санітарної допомоги» Тульчинської міської ради від 11.12.2024 №379 на запит адвоката Довганя О.О. від 05.12.2024, судом встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився під динамічним спостереженням лікаря загальної практики-сімейної медицини Нестерварської АЗПСМ Резнік Т.В. Надання медичної допомоги останні кілька років проводилось безпосередньо за місцем його проживання в АДРЕСА_1 . Під час відвідувань пацієнта сімейним лікарем в приміщені знаходилась ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_1 постійно зверталась до лікаря ЗПСМ Нестерварської АЗПСМ щодо надання медичної допомоги ОСОБА_4 (а.с. 10).

Згідно довідки від 10.12.2024 №02-20-3774, виданої виконавчим комітетом Тульчинської міської радина запит адвоката Довганя О.О., ОСОБА_1 , яка зареєстрована в АДРЕСА_4 з 2017 року по теперішній час за вказаною адресою фактично не проживає (а.с. 10 зв.бік).

Відповідно до Акту обстеження фактичного місця проживання ОСОБА_1 від 06.12.2024 члени комісії в складі старости Копіївського старостинського округу Тульчинської міської ради Чорної О.Д., діловода Копіївського старостинського округу Тульчинської міської ради Цвігун І.М., сусідів ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , 06.12.2024 провели обстеження фактичного місця проживання ОСОБА_1 , в результаті якого встанволено, що ОСОБА_1 дійсно проживає в АДРЕСА_1 з січня 2017 року (а.с. 11 зв. бік).

Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серіїї ВН №198652, виданого 26.02.2003, ОСОБА_4 був власником земельної ділянки площею 3.8061 га, яка розташована на території Копіївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки: 010020038 (а.с. 13).

Відповідно до довідки від 26.11.2024 №217, виданої виконкомом Тульчинської міської ради села Копіївка, селища Щурі, селища Гуральня, ОСОБА_1 , остання проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 2017 року. Її батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по день смерті проживав спільно з нею та вів спільне господарство в АДРЕСА_1 (а.с. 14).

З копії заповіту, посвідченого секретарем Копіївської сільської ради, вбачається, що 19.09.2017 ОСОБА_4 заповів дочці ОСОБА_1 належний йому житловий будинок з господарськими будівлями та земельною ділянкою, який знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.14 зв.бік).

Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовленого 02.04.2015, замовником технічної інвентаризації був ОСОБА_4 (а.с. 15).

Згідно копії свідоцтва № НОМЕР_3 на право особистої власності на жилий будинок від 24.04.1989 житловий будинок з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_5 належить колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_4 (а.с. 16 зв.бік-17).

Як вбачається із копії листа приватного нотаріуса Тульчинського нотаріального округу Вінницької області Сухомлин О.А. від 25.11.2024 №14/01-16 ОСОБА_1 роз`яснено, що оформити спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , немає можливості у зв`язку з тим, що вона пропустила строк прийняття спадщини, тому їй запропоновано звернутися до суду для вирішення справи по суті (а.с. 12).

Із листа №3/01-16 від 08.01.2025 приватного нотаріуса Тульчинського нотаріального округу Вінницької області Сухомлин О.А., наданого на виконання ухвали Тульчинського районного суду Вінницької області від 17.12.2024, встановлено, що спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 не відкривалася (а.с. 32).

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Дані правовідносини регулюються п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, згідно якого суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки його встановлення надасть їй можливість оформити свої спадкові права за заповітом після смерті батька.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Виходячи з аналізу законодавчих норм, які регулюють порядок встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, досліджених в судовому засіданні доказів, показів свідків, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених ОСОБА_1 вимог, оскільки в ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт того, що вона, починаючи з січня 2017 постійно проживала разом із ОСОБА_4 , до дня смерті останнього, ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Приймаючи до уваги, що встановлення даного факту необхідне заявниці для оформлення своїх спадкових прав та з огляду на те, що в інший спосіб підтвердити даний факт вона не в змозі, суд вважає можливим задовольнити її заяву.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1221, 1268 ЦК України, ст.ст. 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 293-294, 315, 319 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , з батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з січня 2017 по 03.01.2024 - день смерті останнього.

Судові витрати залишити за заявницею.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 20.01.2025.

Суддя Л.А. Штифурко