УХВАЛА

20 січня 2025 року

м. Київ

справа № 510/105/24

провадження № 61-17437ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України

в Одеській області на рішення Ренійського районного суду Одеської області

від 18 червня 2024 року та на постанову Одеського апеляційного суду

від 26 листопада 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Державної міграційної служби в Одеській області про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 1991 рік,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 1991 рік, заінтересована особа - Головне управління Державної міграційної служби в Одеській області,

про встановлення факту постійного проживання на території України станом

на 1991 рік.

Рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 18 червня 2024 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду

від 26 листопада 2024 року, заява ОСОБА_1 задоволена.

Встановлений факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України до 24 серпня 1991 року, яка стала територією України, відповідно до Закону України «Про правонаступництво України, а саме

у с. Плавні Ренійського (нині - Ізмаїльського) району Одеської області.

У грудні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Ренійського районного суду Одеської області

від 18 червня 2024 року та на постанову Одеського апеляційного суду

від 26 листопада 2024 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у розмірі 3 028 грн.

Згідно з підпунктом 4 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження; заяви про забезпечення доказів або позову; заяви про перегляд заочного рішення; заяви про скасування рішення третейського суду (міжнародного комерційного арбітражу); заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду (міжнародного комерційного арбітражу); заяви про видачу виконавчого документа на підставі рішення іноземного суду; заяви про роз`яснення судового рішення, які подано; заяви про сприяння третейському суду (міжнародному комерційному арбітражу) в отриманні доказів, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, при зверненні до суду із заявою мав бути сплачений судовий збір у розмірі 605,60 грн (3 028 грн * 0,2).

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми та складає 1 211,20 грн (605,60 грн * 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові

від 20 листопада 2024 року у справі № 910/16580/23, особа, через яку юридична особа діє на засадах самопредставництва, має підтвердити суду цей свій статус, зокрема шляхом подання документів, вказаних у частині третій статті 56 ГПК України [статут, положення, трудовий договір (контракт)].

Водночас, якщо відповідні відомості щодо особи, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи на засадах самопредставництва, внесені до Єдиного державного реєстру, ці відомості є офіційним та достатнім підтвердженням того, що юридична особа діє в суді через певну особу на засадах самопредставництва (з урахуванням відповідних обмежень повноважень, якщо такі є) .

Отже, за наявності інформації щодо такої особи в Єдиному державному реєстрі, у разі подання її суду, відсутності стосовно цього спору, про який повідомлено суду, підстави додатково підтверджувати ці повноваження документами, які за своїм змістом є тими, що визначені частиною третьою статті 56 ГПК України, - статутом, положенням, трудовим договором (контрактом) - відсутні, оскільки суд може покладатись на відомості з Реєстру як на достовірні.

З огляду на зазначене Верховний Суд вважає за доцільне вказати заявнику

на необхідність уточнення повноважень самопредставництва юридичної особи шляхом надання відповідного витягу з реєстру.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України

в Одеській області на рішення Ренійського районного суду Одеської області

від 18 червня 2024 року та на постанову Одеського апеляційного суду

від 26 листопада 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець