МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2025 р. Справа № 370/3309/24

Провадження № 2/370/1331/24

Суддя Макарівського районного суду Київської області Сініцина О. С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договорів дарування удаваними правочинами, визнання права власності на частку в спільній сумісній власності подружжя

у с т а н о в и л а:

До Макарівського районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договорів дарування удаваними правочинами, визнання права власності на частку в спільній сумісній власності подружжя.

Позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку кадастровий номер :02:006:0017 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного нерухомого майна.

Свої вимоги мотивує тим, що зазначене майно було придбане за 5500 доларів США та зареєстроване за відповідачем 11 червня 2014 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Іваненком О.В. за реєстровими номерами № 1499, № 1502. Є підстави вважати що будинок, який є спільною сумісною власністю позивача та відповідача, яке може бути відчужено на користь третіх осіб без згоди позивача.

Необхідність забезпечення позову пов`язана із тим, що відповідачем вже здійснюються дії щодо відчуження вказаного будинку.

У зв`язку з незастосуванням заходів забезпечення позову, на думку позивача, може утруднити та зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення її позовних вимог.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до приписів частин першої, другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За статтею 149 Цивільного процесуального кодексу України суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 150 Цивільного процесуального кодексу України, види забезпечення позову, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Згідно із роз`ясненнями, наведеними в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом статті 151 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Зокрема, заява про забезпечення позову повинна містити причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Тобто, законом передбачено, що забезпечення позову можливе лише в разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Отже, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення його позову.

Самі лише твердження заявниці про потенційну можливість відчуження будинку без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 149-154, 157, 260, 261, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договорів дарування удаваними правочинами, визнання права власності на частку в спільній сумісній власності подружжя.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. С. Сініцина