КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кафідова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 753/5806/22

17 січня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» адвоката Гречан Марини Миколаївни на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 19 березня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Савлук Т.В. у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У червні 2022 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що ТОВ «Євро-Реконструкція», відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10 квітня 2014 року № 1198-VІІ, є виконавцем послуг з центрального опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності з 01 липня 2014 року є суб`єктом господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води до будинку АДРЕСА_1 здійснюється ТОВ «Євро-Реконструкція» на підставі ліцензії.

Відповідачі є мешканцями квартири АДРЕСА_2 та споживають надані ТОВ «Євро-Реконструкція» послуги.

Вказує на те, що з жовтня 2016 року відповідачі своєчасно не вносять плату за споживання житлово-комунальних послуг у наслідок чого у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість, яка станом на 23 лютого 2022 року становить 71 242,82 грн.

З огляду на вище викладене просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за послугу з централізовоного опалення/постачання теплової енергії та за послугу постачання гарячої води у розмірі 71 242,82 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 11 600,56 грн., 3 % річних в розмірі 4 978,58 грн.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 19 березня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості - задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» заборгованість за послуги з постачання централізованого опалення/постачання теплової енергії та за послуги з гарячого водопостачання в розмірі 71 242,82 грн., інфляційну складову боргу в розмірі 3 253,83 грн., та 3% річних у розмірі 1 686,36 грн., а всього на загальну суму 76 183 (сімдесят шість тисяч сто вісімдесят три) гривні 01 копійка.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 19 березня 2024 року, 27 серпня 2024 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» адвокат Гречан Марина Миколаївна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовують тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що під час дії карантину заборонено нарахування неустойки (штрафів, пені), однак, така заборона не стосується 3% річних та інфляційний втрат, передбачених ст. 625 ЦК України, оскільки вони є особливою мірою відповідальності за прострочення грошового зобов`язання та мають компенсаційний характер.

Вказує на те, що сплата пені передбачена Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Звертає увагу на те, що нарахування 3% річних та інфляційних збитків здійснені до 23.02.2022, тобто до введення в дію воєнного стану в Україні.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку АДРЕСА_1 здійснюється ТОВ «Євро-Реконструкція» на підставі ліцензії від 01 червня 2012 року за № 198, що підтверджується переліком житлових будинків, затвердженим Головою Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації 20 серпня 2015 року.

Відповідачі є мешканцями квартири

АДРЕСА_2 ідповідачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в квартирі АДРЕСА_2 , зареєстрованими не значаться.

Відповідачі своєчасно не вносили плату за послуги постачання централізованого опалення/постачання теплової енергії та за послуги з гарячого водопостачання, в результаті чого утворилась заборгованість станом на 23.02.2022, у розмірі - 71 242,82 грн., з яких заборгованість з централізованого опалення/постачання теплової енергії становить 28 701,27 гривень та заборгованість із сплати послуг за гаряче водопостачання в розмірі 42 541,55 гривень, ці обставини підтверджуються долученими до справи доказами, які надано позивачем, в свою чергу відповідачі не скористалися правом подати докази на спростування заявлених вимог та належного виконання зобов`язання по сплаті за спожиті комунальні послуги.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції посилався на те, що на території України з 12 березня 2020 року було запроваджено карантин, на період дії якого Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» (№530-ІХ від 17 березня 2020 року) заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.

На території України з 12 березня 2020 року запроваджено карантин, на період дії якого Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (№530-IX від 17 березня 2020 року) заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

При цьому, відповідно до на приписів п.п.4 п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», вони стосуються заборони нарахування саме неустойки (штрафу та пені), як одного із способів забезпечення виконання грошового зобов`язання (ст.ст. 549-552 ЦК України).

Однак, така заборона не стосується 3% річних та інфляційних втрат, які передбачені ст. 625 ЦК України, та які не є неустойкою, а є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, яка має компенсаційний характер.

Така позиція, висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року №912/1120/16, від 19 червня 2019 року №703/2718/16-ц, від 08 листопада 2019 року №127/15672/16-ц, від 18 березня 2020 року №902/417/18.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є право відношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Законом України від 17.03.2020 року №530-1Х «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби» на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби, та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється, зокрема нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Три відсотки та інфляційна складова, стягнення яких передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України є особливим видом відповідальності за прострочення виконання боржником грошового зобов`язання, яка має компенсаційний характер та не є неустойкою (пенею або штрафом).

Відтак, установлені пп. 4 п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» обмеження не поширюються на нарахування трьох відсотків річних і інфляційної складової, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Таким чином, нараховані ТОВ «Євро-Реконструкція» 3% річних та інфляційні втрати не є стягненням неустойки (штрафів, пені), нарахування яких обмежено згідно вимог Закону України від 17 березня 2020 року №530-1Х «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби», а відповідно нараховані правомірно.

На вище викладене суд першої інстанції уваги не звернув у зв`язку з чим прийшов до помилкових висновків про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження та є обґрунтованими, а тому колегія суддів приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення в частині відмови у задоволенні позову та ухвалення в цій частині нового судового рішення про задоволення цих позовних вимог в повному обсязі.

З урахуванням того, що в резолютивній частині заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 19 березня 2024 року судом було зазначено загальний розмір заборгованість, якій повинен бути стягнутий на користь позивача, суд апеляційної інстанції з метою недопущення подвійного стягнення, приходить до висновку про необхідність скасувати заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 19 березня 2024 року повністю з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України , якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача в разі задоволення позову.

При поданні апеляційної скарги позивачем був сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 721,50 грн., а тому з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 721,50 грн, по 1 860,75 грн з кожного.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» адвоката Гречан Марини Миколаївни задовольнити.

Заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 19 березня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» () заборгованість за послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії та постачання гарячої води у розмірі 71 242,82 грн, інфляційну складову у розмірі 11 600,56 грн та 3% річних у розмірі 4 978,58 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 2 481,00 грн, по 1 240,50 грн з кожного.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» судові витрати за подання апеляційної скарги в сумі 3 721,50 грн, по 1 860,75 грн з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: