Справа № 278/431/24
У Х В А Л А

21 січня 2025 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О. М., розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 та заяву представника відповідача ТОВ «Виробничо-торгова фірма «Мар`ян» - адвоката Кирилюка В. Л. про відвід судді Дубовік О. М. у цивільній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Войтенко Валерій Володимирович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгова фірма «Мар`ян» та ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Демецька Світлана Леонідівна, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та застосування наслідків недійсності правочину,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває вище вказана цивільна справа.

20.01.2025 року відповідачем ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді Дубовік О. М.

У мотивування заявленого відводу посилається на те, що суддею безпідставно було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі до результатів розгляду справи № 906/952/23, в той час, як суддя задовольнила усі необґрунтовані, на його глибоке переконання, клопотання позивача про долучення додаткових доказів до матеріалів справи.

Відтак вважає, що існують підстави для відводу судді, оскільки наявні сумніви щодо об`єктивності та неупередженості судді, які гуртуються на вирішенні суддею процесуальних питань у ході розгляду цієї справи, а також прихильності до сторони позивача.

20.01.2025 року представником відповідача ТОВ «Виробничо-торгова фірма «Мар`ян» - адвокатом Кирилюком В. Л. також подано заяву про відвід судді Дубовік О. М. У мотивування заявленого відводу посилається на те, що дії судді Дубовік О. М. в ході розгляду справи № 278/431/24, а також рішення, які були нею ухвалені, викликають обґрунтовані сумніви щодо дотримання нею суддівської етики.

Сумніви сторони відповідача щодо неупередженості ґрунтуються на вирішенні суддею процесуальних питань в ході розгляду цієї справи, які дають підстави для сумніву щодо неупередженості судді, а також наявності прихильності до сторони позивача, що може вплинути на результат розгляду справи.

21.01.2025 року позивачем ОСОБА_2 подано заяву, у якій просить у задоволенні заяви Бойка С. В. про відвід судді відмовити, вважає дії ініциатора заявоеного клопотання про відвід зловживанням процесуальними правами та такими, які спрямовані на затягування розгляду справи.

Дослідивши заяву про відвід судді, суд прийшов до наступних міркувань.

Статтею 40 ЦПК України передбачений порядок розгляду заяв про відвід. Так, з першої по четверту її частини унормовано наступне.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно.

Згідно до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Суддя, ознайомившись із заявою про відвід судді, дійшов до наступного.

Згідно ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з положеннями пунктів 1-5 частини першої статті 36 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, а також якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд. Проте право на відвід не є абсолютним. В іншому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Європейський суд з прав людини у рішеннях зазначає, що найголовнішою є існування довіри, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 46).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Відповідно до ст. ст. 126, 129, 129-1 Конституції України, ст. ст. 6, 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України; здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення Європейського суду «Веттштайн проти Швейцарії»).

Відповідно до п. 5 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо, зокрема, є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя вважає, що факти, на які посилаються заявники як на підставу для відводу, є необґрунтованими.

Отже, аналіз заяв про відвід свідчить, що заявники фактично не згодні із процесуальними діями та рішеннями судді Дубовік О. М. по даній справі, зокрема та не виключно, на незгоду з процесуальним рішенням судді щодо відмови у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, щодо задоволення клопотання позивача про долучення доказів, що розцінюється ними як упередженість та необ`єктивність судді.

Незгода відповідачів з процесуальними діями судді чи процесуальними рішеннями у справі в силу вимог ч. 4 ст. 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу судді, оскільки не свідчить про упередженість та необ`єктивність судді щодо обставин справи.

Європейський суд у справі «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland, заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII) зазначив, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Суд вважає, що відсутні будь-які підстави та обставини, піддати сумніву об`єктивність та неупередженість суду, якому заявлено відвід.

Згідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Розглянувши заяви про відвід, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, а тому вказані заяви слід передати для вирішення іншому судді, відповідно до порядку встановленого ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст. 40 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати заяви відповідача ОСОБА_1 та заяву представника відповідача ТОВ «Виробничо-торгова фірма «Мар`ян» - адвоката Кирилюка В. Л. про відвід судді Дубовік О. М. у цивільній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Войтенко Валерій Володимирович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгова фірма «Мар`ян» та ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Демецька Світлана Леонідівна, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та застосування наслідків недійсності правочину, - необґрунтованими.

Заяви відповідача ОСОБА_1 та представника відповідача ТОВ «Виробничо-торгова фірма «Мар`ян» - адвоката Кирилюка В. Л. про відвід судді Дубовік О. М. передати до канцелярії суду для визначення судді в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Дубовік