УХВАЛА

20 січня 2025 року

м. Київ

справа № 569/11254/22

провадження № 61-12452ск24

Верховний Суд у складі суддів Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. (судді-доповідача), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.

розглянув заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Дем`яненко Любові Петрівни про відвід суддів Верховного Суду Коломієць Г. В., Гулька Б. І., Луспеника Д. Д. у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства

з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Амбрелла», ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання правочину та реєстрації права власності недійсними, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10 квітня 2024 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Амбрелла» (далі - ТОВ «ФК «Амбрелла»), ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просив суд визнати недійсним:

- договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами загальною площею 100,5 кв. м, житловою 64,3 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , що укладений між ТОВ «ФК «Амбрелла» і ОСОБА_2 , посвідчений 25 червня 2020 року приватним нотаріусом КМНО Пономарьовою Д. В., реєстраційний номер 1284;

- договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :01:046:0244 для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ТОВ «ФК «Амбрелла» і ОСОБА_2 , посвідчений 25 червня 2020 року приватним нотаріусом КМНО Пономарьовою Д. В., реєстраційний номер 1283.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10 квітня 2024 року, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 06 серпня

2024 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Амбрелла»,

ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання правочину та реєстрації права власності недійсним відмовлено.

05 вересня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10 квітня 2024 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року (повний текст постанови виготовлено 08 серпня 2024 року, касаційна скарга надійшла до Верховного Суду 10 вересня 2024 року), у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 10 вересня 2024 року справу призначено судді-доповідачеві Коломієць Г. В., судді, які входять до складу колегії: Гулько Б. І., Луспеник Д. Д.

Ухвалою Верховного Суду від 18 вересня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою Верховного Суду від 22 жовтня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

08 листопада 2024 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

20 січня 2025 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Дем`яненко Л. П. про відвід суддів Верховного Суду Коломієць Г. В., Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.

Заява про відвід суддів Верховного Суду Коломієць Г. В., Гулька Б. І.,

Луспеника Д. Д. обґрунтована тим, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Луспеника Д. Д., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., від 01 січня 2025 року касаційну скаргу його матері ОСОБА_4 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 лютого 2024 року та постанову Рівненського апеляційного суду

від 05 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ПАТ «Фінанси та кредит», ТОВ «ФК «Довіра та гарантія»», ТОВ «ФК «Амбрелла»», треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, товариство з обмеженою відповідальністю «Юкрейн Проперті Групп», про визнання недійсними результатів відкритих торгів (аукціону), визнання правочинів недійсними, залишено без задоволення (справа № 569/14588/21, провадження № 61-13784ск24).

Додатковою постановою Верховного Суду від 13 січня 2025 року заяву ТОВ «ФК «Амбрелла» про розподіл судових витрат задоволено частково, стягнуто

з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ФК «Амбрелла» витрати на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції у розмірі 40 000,00 грн.

Представник заявника зазначає, що у касаційному провадженні № 61-12452св24, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ТОВ «ФК «Амбрелла» у відзиві на касаційну скаргу, подану 08 листопада 2024 року, просило стягнути з ОСОБА_1 на їх користь витрати на правничу допомогу у розмірі 80 000,00 грн.

Враховуючи те, що Верховний Суд у складі колегії суддів Луспеника Д. Д.,

Гулька Б. І., Коломієць Г. В. у справі № 569/14588/21 задовольнила клопотання ТОВ «ФК «Амбрелла» та стягнула з його матері ОСОБА_4 витрати на правничу допомогу, представник заявника вважає, що дана колегія суду є упередженою та підлягає відводу.

Розглянувши заяву про відвід, перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта

статті 36 ЦПК України).

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52,

від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Верховний Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність підстав стверджувати, що судді Коломієць Г. В., Гулько Б. І., Луспеник Д. Д. виявили особисту заінтересованість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Разом із тим, доводи адвоката Дем`яненко Л. П. про відвід суддів Верховного Суду Коломієць Г. В., Гулька Б. І., Луспеника Д. Д. по своїй суті зводяться до незгоди заявника із прийнятим судом процесуальним рішенням у іншому провадженні, що відповідно до статті 36 ЦПК України не є підставою для відводу суддів.

Зазначені доводи представника заявника про відвід суд відхиляє як такі, що не ґрунтуються на фактичних обставинах та не можуть викликати сумнів

в об`єктивності колегії суддів.

При цьому доводи заяви не містять посилання на обставини, які б давали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість суддів Верховного Суду Коломієць Г. В., Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.

Верховний Суд також звертає увагу заявника на те, що учасники справи не можуть використовувати інститут відводу суддів з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення. Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді (аналогічний висновок див., зокрема, в ухвалах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2024 року у справі № 760/13291/20,

від 16 квітня 2024 року у справі № 235/1298/20, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2024 року

у справі № 216/5160/22, від 20 березня 2024 року у справі № 216/4601/20, Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 761/6087/22 і від 24 квітня 2024 року у справі № 444/948/21).

Водночас, Верховний Суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Отже, оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про відвід суддів Верховного Суду Коломієць Г. В., Гулька Б. І., Луспеника Д. Д., тому відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Дем`яненко Любові Петрівни про відвід суддів Верховного Суду Коломієць Г. В., Гулька Б. І.,

Луспеника Д. Д. у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства

з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Амбрелла», ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання правочину та реєстрації права власності недійсними, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10 квітня 2024 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 06 серпня 2024, визнати необґрунтованою.

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Дем`яненко Любові Петрівни про відвід суддів Верховного Суду Коломієць Г. В., Гулька Б. І.,

Луспеника Д. Д. передати для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник