Справа № 502/2508/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Березнікова О.В.,

при секретарі Нанєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом у якому посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їхня мати ОСОБА_3 . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складалося із земельної ділянки загальною площею 3,19 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії I-ОД №080676, виданого 01.02.2001, та Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.01.2007, та із земельної ділянки загальною площею 3,19 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії I-ОД №080677, виданого 01.02.2001. Позивачі спадщину після смерті матері прийняли, проте оригінали правовстановлюючого документа відсутні. У зв`язку з цим звернулися до суду з вказаним позовом.

Просять суд визнати за ним право власності на вказані земельні ділянкі в порядку спадкування за законом після смерті матері та просить встановити факт належності земельної ділянки загальною площею 3,19 відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії I-ОД №080676, виданого 01.02.2001 та Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.01.2007 померлій, оскільки остання належним чином не реєструвала вказане майно.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, в якій вказали, що позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, надали заяву про проведення розгляду справи без участі представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачів ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 та копіями свідоцтва про народження позивачів.

ОСОБА_3 за життя належало майно, а саме земельна ділянка загальною площею 3,19 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області, яку вона успадкувала після смерті чоловіка відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.01.2007, та земельна ділянка загальною площею 3,19 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії I-ОД №080677, виданого 01.02.2001.

Відповідно до матеріалів спадкової справи №243/2010, позивачі спадщину після смерті матері прийняли шляхом подачі заяв про прийняття спадщини, відтак є спадкоємцями першої черги за законом.

Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності.

Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Частиною третьою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи той факт, що позивачі спадщину після смерті матері прийняли, є спадкоємцями за законом першої черги, спадкове майно у вигляді вказаних земельних ділянок дійсно належало спадкодавцеві, інших спадкоємців не встановлено, відтак право позивачів підлягає захисту в судовому порядку, шляхом визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на вказане спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо встановити факту належності померлій земельної ділянки за спадщиною після смерті чоловіка..

У позові позивачі просили встановити факт належності земельної ділянки загальною площею 3,19, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії I-ОД №080676, виданого 01.02.2001, померлій за спадщиною після смерті чоловіка ОСОБА_2 .

З матеріалів справи встановлено, що після смерті чоловіка спадкодавиці ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , належну йому спадщину прийняла його дружина та мати позивачів ОСОБА_3 .

Так, ОСОБА_3 було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.01.2007 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та спадковим майном, на яке видано свідоцтво є земельна ділянка загальною площею 3,19 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області, належна спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії I-ОД №080676, виданого 01.02.2001.

Тобто право спадкодавиці ОСОБА_3 на вказану земельну ділянку підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.01.2007, а відтак окремого визнання не потребує.

При розгляді справ про спадкування судам, серед іншого, також потрібно встановити обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, зокрема й факт належності нерухомого чи рухомого майна спадкодавцеві, оскільки до спадщини входять лише ті права та обов`язки, які належали спадкодавцю.

У такому разі, під час встановлення обставин справи щодо спадкування, зокрема встановлення певних фактів (належність майна спадкодавцю), окреме ухвалення та встановлення такого факту в резолютивній частині рішення не потребується, оскільки воно не встановлює жодних юридичних наслідків для суду, сторін та інших осіб, під час майбутнього виконання рішення суду, та не є належним способом захисту порушеного майнового права особи позивача, способи захисту якого визначені ст. 16 ЦК України та ст. 5 ЦПК.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги про встановити факту належності спадкового майна не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на земельну ділянку загальною площею 3,19 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії I-ОД №080676, виданого 01.02.2001, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на земельну ділянку загальною площею 3,19 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії I-ОД №080677, виданого 01.02.2001, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Березніков