Справа № 478/1592/24 Провадження № 2-о/478/4/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2025 року. смт. Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючий - суддя Іщенко Х.В.,

за участі секретаря Григоренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу окремого провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Казанківської селищної ради Баштанського району Миколаївської області, про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менше п`яти років на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Палішева Н.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до Казанківського районного суду Миколаївської області з вказаним позовом про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю із спадкодавцем ( ОСОБА_2 ) не менше п`яти років на час відкриття спадщини (в період часу з кінця 2014 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ) .Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 . Після його смерті залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 7,0546 га., що розташована: Миколаївська область, Казанківський район, Новофедорівська сільська рада (за межами населеного пункту), яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯК №266830 від 16.11.2011 року, та земельної ділянки площею 0.6677 га, що розташована: Миколаївська область, Казанківський район, Новофедорівська сільська рада (за межами населеного пункту), яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯК266829 від 16.11.2011 року .Фактично померлий був дядьком позивача по лінії батька, але підтвердити факт родинних вщносин неможливо з тих підстав, що в свідоцтві про народження i батька позивача i померлого відсутні дані про батька, а матерi в них були НОМЕР_1 . Але все життя брати спілкувалися мiж собою як рідні. Саме з цих підстав, коли після смерті своєї дружини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 залишився один, позивач запропонувала йому жити разом з нею та членами її ciм`ї, але він погодився не одразу, а згодом коли став погано себе почувати, десь приблизно з кінця 2014 року ОСОБА_2 став постійно мешкати разом з позивачем та членамиїї родини. Згодом йому у 2018 poці встановили діагноз онкологія, тому він потребував не тільки допомоги, але й стороннього догляду. Тому ОСОБА_2 , як член родини позивача прожив з позивачем за одною одресою більше 5 років. Весь цей час між ними були добрі стосунки, позивач та члени її родини ставилися до нього як до рідної людини. На протязі постійного спільного проживання з померлим, позивач купувала йому ліки, надавала іншу всебічнy допомогу. Після його смерті позивач сама його і поховала. 19 серпня 2024 року позивач звернулася до приватного нотapiyca Баштанського районного нотаріального округу Миколаїської області щодо оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 , але нотаріусом у вчинені нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадшину було відмовлено та роз`яснено, що неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 в зв`язку iз тим, що відсутні родині відносини між спадкодавцем та позивачем та рекомендовано звернутися до суду щодо встановлення даного факту, тому саме з цих підстав позивач вимушена була звернутися до суду, для реалізації свого права на прийняття спадщини.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином, однак представник позивача надала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача Казанківської селищної ради Миколаївської області у судове засідання не

з" явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся судом, явку свого представника в судове засідання не забеспечили .

Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності.

Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Інгулець Дніпропетровської області, що підтверджено копією паспорту НОМЕР_2 , виданого 17.04.2002 року, та копією її РНОКПП НОМЕР_3 .

Згідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_4 від 09.07.2020 року, актовий запис № 141, вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новогригорівка Казанківського району Миколаївської області.

Відповідно до свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_5 від 18.09.2024 року, актовий запис № 12, вбачається, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку ЯК №266830 від 16.11.2011 року, ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 7,0546 га., що розташована: Миколаївська область, Казанківський район, Новофедорівська сільська рада .за межами населеного пункту.

Також згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ЯК №266830 від 16.11.2011 року, ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 0.6677 га, що розташована Миколаївська область, Казанківський район, Новофедорівська сільська рада ,за межами населеного пункту.

Відповідно до копії листа Коммунального некомерційного підприємства Казанківський центр первинної медико-санітарної допомоги Казанківської селищної ради Миколаївської області від 10.09.2024 року №01-11/144, в якому зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у період з 24.06.2020 року до 08.07.2020 року отримував паліативну допомогу з приводу ДЗ: численні метастази в печинці БПВЛ. Тх N М ст.IV у вигляді таблеток «Морфіну» 0,01 три рази на добу. Особою, що отримувала таблетки згідно заяви для контрольованого прийому паціентом ОСОБА_2 була (зi слів) племінниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Останній раз ОСОБА_1 отримувала таблетки Морфіну 03.07.2020 року. Хворий ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 вдома.

Копія довіреності від iмені ОСОБА_2 на ОСОБА_1 щодо укладання від його iменi договору оренди земельного паю з правом отримання орендної плати, яку посвідчено Хижняк Л.А., секретарем Новофедорівської сільської ради Казанківського району 22.11.2011 року реєстр №89.

Копією довідки з Казанківської селищної ради від 04.09.2024 року №18.01/05-177 про те, що померлий ОСОБА_2 на день смерті проживав разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , хоча зареєстрований був по АДРЕСА_2 .

Копія товарного чеку від 09.07.2020 року та накладна, що підтверджують витрати на поховання ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Відповідно до акту від 27.12.2024 року, складеного старостою Новофедорівського старостинського округу Казанківської селищної ради Баштанського району Миколаївської області Галко З.В. , складеного в присутності мешканців с. Новогригорівка Баштанського ( колишнього Казанківського) району Миколаївської області ОСОБА_6 , 1967 р.н. проживаючого АДРЕСА_3 та ОСОБА_7 , 1987 р.н. , проживаючої АДРЕСА_3 склали цей акт про те, що вони своїми підписами шдтверджують, що ОСОБА_2 , 1948 року народження, у період з січня 2015 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно проживав разом iз ОСОБА_1 1971 року народження та членами її родини у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому вони вели спільне господарство. ОСОБА_2 фактично був н аутриманні ОСОБА_1 , до того ж після ускладнення його фізичного стану з 2018 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 вона здійснювала за ним цілодобовий догляд та надавала всебічну допомогу.

Згідно до довідки від 04.09.2024 року за підписом старости Новофедорівського старостинського округу Казанківської селищної ради Баштанського району Миколаївської області Галко З.В. вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка зареєстрована за адресою: м. Кривий Piг, Дніпропетровської області та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 на день смерті проживав разом з ОСОБА_1 , яка i його поховала, за адресою: АДРЕСА_1 , однак був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до копії погосподарської книги №03 на 2016-2020 pp. вбачається, що за адресою : АДРЕСА_1 , проживають ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.09.2024 року № 294/02-31 , виданої приватним нотapiycом Баштанського районного нотаріального округу Миколаїської області Корж М.В. вбачається, що ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 в зв`язку iз тим, що відсутні родині відносини між спадкодавцем та позивачем та рекомендовано звернутися до суду щодо встановлення даного факту.

Приватним нотapiycом Баштанського районного нотаріального округу Миколаїської області Корж М.В. заведена спадкової справа 63/2020 до майна померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якої іншіх спадкоємців до майна померлого крім ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 не зазначено, в якій маєсться заява від 19 серпня 2024 року позивача ОСОБА_1 , якою вона звернулася до приватного нотapiyca Баштанського районного нотаріального округу Миколаїської області щодо оформлення спадщини після смерті ОСОБА_8 .

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268 даного кодексу, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Згідно пп. 4.10 п. 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року).

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

З пп. 3.22 п. 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, факт постійного проживання позивача ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 з січня 2015 до часу відкриття спадщини, тобто на день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_8 у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , знайшло своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного постійного проживання позивача зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки.

За вказаних обставин, враховуючи, що встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву слід задоволити частково, оскільки вимога позивача є законною, обґрунтованою та підтвердженою письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

На підставі викладеного, ст.ст. 1216-1218,1268,1269,1270 ЦК України, керуючись ст.ст.258,259,263-265,268,315-319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Казанківської селищної ради Баштанського району Миколаївської області, про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менше п`яти років на час відкриття спадщини, задоволити частково.

Встановити факт сумісного проживання одією сім`єю та ведення спільного господарства ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 з січня 2015 року до дня його смерті.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складання і набирає законної сили з дня наступного після закінчення вказаного строку, якщо не буде оскаржене.

Повний текст рішення складено 14.01.2025 року.

Суддя: Х.В.Іщенко