Справа № 536/2165/24
Провадження № 2/536/162/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Реки А.С.

за участю секретаря судового засідання Шкіринець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Полтавської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Орган опіки та піклування виконавчого комітету Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про зняття заборони відчуження нерухомого майна,

за участю представника позивача адвоката Скиби В.Б.,

представника відповідача Косик Т.В.,

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовом до Прокуратури Полтавської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Орган опіки та піклування виконавчого комітету Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про зняття заборони відчуження нерухомого майна.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Кременчуцького районного суду від 15.03.2005 у позивача та його дружини ОСОБА_4 , як батьків, були відібрані без позбавлення батьківських прав неповнолітні на той час діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дітей передано під опіку органам опіки та піклування. Діти проживали та були зареєстровані в належному позивачу будинку АДРЕСА_1 . Рішенням Кременчуцького районного суду від 04.04.2006 у справі № 2-189-06 був задоволений позов Кременчуцької районної прокуратури Полтавської області в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 і ОСОБА_2 та з метою збереження за неповнолітніми дітьми їх права на житло була накладена заборона відчуження позивачем майна та житла, яке розташоване в АДРЕСА_1 . Зазначає, що на даний час відсутні підстави для продовження заборони відчуження належного позивачу нерухомого майна, оскільки треті особи ОСОБА_3 і ОСОБА_2 досягли повноліття, кожен з них має своє окреме житло, у якому вони проживають зі своїми сім`ями і в належному ОСОБА_1 будинку не зареєстровані. Діюча заборона відчуження нерухомого майна утворює позивачу як власнику нерухомого майна перешкоди в реалізації його права користуватися майном та розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Рішення Кременчуцького районного суду від 04.04.2006 у справі № 2-189-06 ухвалено за позовом Кременчуцької районної прокуратури, яка на даний час не може бути залучена відповідачем за позовом, оскільки припинила свою діяльність як юридична особа. Кременчуцька окружна прокуратура, як новоутворений орган також не має статусу юридичної особи, а є структурним підрозділом Полтавської обласної прокуратури, яка є юридичною особою, тому, на думку позивача, належним відповідачем за його позовом є Полтавська обласна прокуратура.

Позивач просить суд скасувати обтяження на нерухоме майно ОСОБА_1 , накладене рішенням Кременчуцького районного суду від 04.04.2006 у виді заборони відчуження майна та житла, яке розташоване в АДРЕСА_1 .

Відповідач Полтавська обласна прокуратуру надали до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що в органів прокуратури, відповідно до норм чинного законодавства, відсутні повноваження на зняття заборони відчуження майна, а тому відповідно до ст.51 ЦПК України Полтавська обласна прокуратура є неналежним відповідачем у вказаному провадженні та позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом. У даному випадку прокуратурою не порушувалися права позивача, оскільки позовна вимога стосувалася накладення заборони на відчуження майна та житла, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , в якій на момент звернення до суду проживали малолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Тобто, пред`явлено позовні вимоги до прокуратури Полтавської області, яка у цій справі не є ні боржником, ні особою, в інтересах якої накладено арешт на спірне нерухоме майно. Враховуючи вищевикладене, просить суд у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Скибою В.Б. надано до суду відповідь на відзив, в якому останній зазначає, що відповідач дійсно не має повноважень щодо зняття заборони відчуження нерухомого майна, та підставою для скасування такої заборони може бути тільки відповідне рішення суду за виключною підсудністю, яким є на даний час Кременчуцький районний суд. Зазначає, що відповідна прокуратура, як юридична особа, може бути як позивачем так і відповідачем у цивільному судочинстві. Питання щодо визначення відповідача належним, вирішується також в залежності від того, чи є визначений позивачем відповідач учасником спірних правовідносин. Сторонами спору, який вирішив Кременчуцький районний суд рішенням від 04.04.2006 року були як позивач - прокуратура Кременчуцького району Полтавської області, як відповідачі - ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_4 . Заборона відчуження майна накладалася судом виключно на нерухоме майно ОСОБА_1 , як особистого його власника. На даний час позивач вважає, що підстави для продовження заборони відчуження нерухомого майна відсутні, внаслідок чого виник новий спір між тими самими учасниками, з тим самим предметом та з тих самих підстав, але в зворотному напрямку і учасниками цього спору продовжують бути фізична особа ОСОБА_1 як позивач і Полтавська обласна прокуратура (правонаступник прокуратури Кременчуцького району) як відповідач. З урахуванням наведеного, сторона позивача вважає, що Полтавська обласна прокуратура, як правонаступник прокуратури Кременчуцького району Полтавської області, вірно визначена належним відповідачем. Також, сторона позивача вважає, що особи, які брали участь по справі № 2-189-06, а саме ОСОБА_4 , як співвідповідач, орган опіки і піклування виконкому, як третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору не можуть бути залучені як відповідачі у справі, яка розглядається, так як ОСОБА_5 не є власником майна, на яке накладена заборона відчуження, а орган опіки і піклування не є учасником спору.

Від відповідача Полтавської обласної прокуратури надійшла до суду відповідь на відзив, в якому зазначено, що у даному випадку має місце не перегляд судового рішення № 2-189-06 від 04.04.2006 в порядку апеляційного, касаційного оскарження чи за нововиявленими обставинами, а виник новий спір, який стосується інших правовідносин, а отже, інші підстав та предмет позову, у зв`язку з чим твердження представника позивача про те, що під час розгляду даної цивільної справи має зберегтися аналогічний суб`єктний склад є помилковим. У даному випадку прокуратурою не порушувалися права позивача, оскільки позовна вимога стосувалася накладення заборони на відчуження майна та житла, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , в якій на момент звернення до суду проживали малолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , у зв`язку з чим просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Скибою В.Б. надано до суду додаткові пояснення по справі, в яких останній зазначає, що здійснюючи у цивільному судочинстві захист інтересів дитини, прокурор здійснює представницьку діяльність держави у сфері захисту прав дитини, а тому позивач ОСОБА_1 фактично звернувся з позовом до держави, як відповідача, про зняття заборони відчуження його особистого майна, представником якої у спірних правовідносинам є Полтавська обласна прокуратура.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23 серпня 2024 року позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24 жовтня 2024 року було закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Полтавської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Орган опіки та піклування виконавчого комітету Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про зняття заборони відчуження нерухомого майна та призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Скиба В.Б. підтримали позовні вимоги, обґрунтувавши їх доводами, викладеними в позовній заяві. Вказав, що АДРЕСА_1 була перейменована на вулицю Центральна, що є загальновідомою інформацією, яка не потребує доведення.

Представник відповідача Полтавської обласної прокуратури Косик Т.В. в судовому засіданні просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі у зв`язку з тим, що Полтавська обласна прокуратура не є належним відповідачем по даній справі.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що позивач ОСОБА_1 є її батьком, у якого було відібрано дітей. Відповідач не поновлював відносини з нею та братом, та вона заперечує проти задоволення позовних вимог.

В судове засідання 09.01.2025 ОСОБА_3 не з`явилася, повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області уповноваженого представника до суду не направили, надали в провадження суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які сторона позивача послалася як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, враховуючи відзив відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку.

З копії рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 04 квітня 2006 року по справі №2-189-06 вбачається, що позов прокурора Кременчуцького району булозадоволено, накладено заборону на відчуження майна та житла ОСОБА_1 , яке розташоване в АДРЕСА_1 , в якому проживали діти: ОСОБА_3 , 1991 року народження та ОСОБА_2 , 1996 року народження, про шо повідомити нотаріальну контору за місцем знаходження майна та житла (а.с.11).

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом №5379 від 21 листопада 1997 року вбачається, спадкоємцем майна ОСОБА_6 є ОСОБА_1 . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з домоволодіння, до якого входять: житловий будинок незакінчений будівництвом, готовність якого складає 36% від загального об`єму робіт, та житловий будинок глиномазаний, критий шифером, загальний розмір житлової площі становить 10 кв.м., сарай, що знаходяться в АДРЕСА_1 (сто сім), розташовані на земельній ділянці державного фонду розміром 0,615 га (а.с.12).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №389012478 від 31.07.2024 року, власником будинку з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відносно вищевказаного житлового будинку зареєстровано обтяження №3116723 на підставі рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області по справі №2-189-06 від 15 квітня 2006 року (а.с.13).

З витягу № 246645899 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.03.2021 року вбачається, що власником земельної ділянки з кадастровим номером :02:007:0143, площею 0,25 га є ОСОБА_1 (а.с.14).

У відповідності до витягу №312/10-11.1 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована 1 особа ОСОБА_1 (а.с.15).

Також, судом було досліджено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16-22).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня матеріальна і процесуальна заінтересованість у справі. Саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір.

Згідно зі статтею 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у справі співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Тлумачення змісту статті 51 ЦПК України свідчить про те, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.

Відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві.

У постанові Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 756/2298/18 (провадження № 61-3976св21) вказано, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється у порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача, водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи: суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, провадження № 14-61цс18).

Предметом позову, який розглядається, є скасувати обтяження на нерухоме майно позивача ОСОБА_1 , у виді заборони відчуження майна та житла, яке розташоване в АДРЕСА_1 .

У пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» судам роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3, 45 ЦПК України). Відповідачами в указаній категорії справ є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладений арешт, відповідно до статей 15 і 16 ЦПК України у редакції, що була чинною 15 грудня 2017 року, суди розглядають у порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо існує спір щодо визнання права власності на майно та однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України у вказаній редакції. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно та про зняття з нього арешту. Особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна (висновки постанови Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16, провадження 14-431цс19).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 січня 2024 року у справі № 362/1294/23 зроблено висновок та вказано, що у справі, що переглядається, предметом спору є вимога про скасування обтяження (арешт) на житловий будинок, який належить їй на праві власності. При цьому позов пред`явлено до Другої васильківської державної нотаріальної контори, яка не є ні боржником, ні особою, в інтересах якої накладено арешт на вказаний житловий будинок, ні заінтересованою особою у справі, ні суб`єктом правовідносин з позивачкою. Водночас клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача позивачка не заявляла. Отже, обґрунтованим слід визнати висновок судів про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у зв`язку з пред`явленням вимог до неналежного відповідача.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Скиба В.Б., пред`явив позов про скасування обтяження (арешту) на належне йому нерухоме майно до Прокуратури Полтавської області, яка не є ані боржником, ані особою, в інтересах якої накладено арешт. Тобто відповідач не має правового зв`язку із спірним майном й накладеним на нього обтяженням. Позивачем та його представником відповідно до вимог ст. 51 ЦПК України відповідного клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не було заявлено, та представник позивача неодноразово наполягав, що саме прокуратура є належним відповідачем по заявленим позовним вимогам.

Оскільки процесуальний закон правом визначення відповідача наділяє виключно позивача, суд позбавлений можливості з власної ініціативи здійснити заміну неналежного відповідача на належного чи залучити належного відповідача до участі у справі в якості співвідповідача.

Таким чином, суд, установивши, що власником спірного нерухомого майна є позивач ОСОБА_1 , а заборону на відчуження майна та житла накладено на підставі рішення суду в інтересах неповнолітніх на той час ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , дійшов висновку, що Прокуратура Полтавської області, за позовною вимогою позивача про скасування обтяження на нерухоме майно, є неналежним відповідачем у цій справі.

Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як у задоволенні позову відмовлено, то, у відповідності до норм ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати залишаються за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись статтею 15, 16 ЦК України, статтями 2, 3, 12, 13, 48, 51, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

Ухвалив:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Прокуратури Полтавської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Орган опіки та піклування виконавчого комітету Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про зняття заборони відчуження нерухомого майна відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 16.01.2025.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач Прокуратура Полтавської області, , місцезнаходження: м. Полтава, вул.1100-річчя Полтави, буд.7.

Третя особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, місцезнаходження: Полтавська область, Кременчуцький район, с. Піщане, вул. Київська, буд.129.

СуддяА. С. Река