справа № 489/3708/14-ц
провадження №2-зз/489/5/25
УХВАЛА

про скасування заходів забезпечення позову

20 січня 2025 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Воробйова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за клопотанням ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_2 , треті особи Служба у справах дітей адміністрації Ленінського району Миколаївської міської ради, Прокуратура Ленінського району м. Миколаєва про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

встановив:

09.01.2025 ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову накладених ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 26.05.2014 на квартиру АДРЕСА_1 (номер запису про обтяження 5916271).

В обґрунтування заяви посилається на те, що ухвалою судді Ленінського районного суду міста Миколаєва Рум`янцевої Н.О. від 26.05.2014 по справі №2/489/1710/2014 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 . Проте, відповідачу по справі ОСОБА_2 належала лише 1/16 частка в праві спільної часткової власності на вказану квартиру, а не ціла квартира, тому накладення арешту було неправомірним, оскільки порушує права власності інших співвласників квартири. Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 28.08.2014 задоволено позов Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Вказане рішення набрало законної сили 08.09.2014 у зв`язку з чим підстави для вжиття заходів забезпечення позову відсутні. Зазначений арешт на нерухоме майно порушує право власності заявника, зокрема право власності на розпорядження належною їй 1/16 часткою в праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач ОСОБА_2 померла. Відповідно до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень АСВП 45759440 та 49492051, за яким боржником була ОСОБА_2 завершені.

Посилаючись на наведені обставини заявник звернулась до суду з вказаним клопотанням.

Ухвалою судді Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленка І.В. від 10.01.2025 клопотання заявника прийнято до розгляду та призначено його до розгляду у судовому засіданні.

В судове засідання 13.01.2025 сторони не з`явилися, що не перешкоджає вирішенню клопотання відповідача по скасування заходів забезпечення позову. Крім того, заявник надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги клопотання підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частин п`ятої, дев`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 26.05.2014 по справі №489/3708/14-ц (провадження №2/489/1710/2014) за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_2 , треті особи Служба у справах дітей адміністрації Ленінського району Миколаївської міської ради, Прокуратура Ленінського району м. Миколаєва про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 28.08.2014 по справі №489/3708/14-ц (провадження №2/489/1710/2014) позовні вимоги Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради задоволено, позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та передано дітей Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради для подальшого їх влаштування.

В свою чергу, згідно свідоцтва про право власності на житло від 19.02.2013, посвідченого Управлінням з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради квартира АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належить: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 по 1/16 частці кожному. Вказані обставини також підтверджуються інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.11.2024, довідка №405540556.

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Інгульським районним у місті Миколаєві відділом державно реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №355, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 38 років.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи виконавчі провадження №45759440 та №49492051, боржником в яких була ОСОБА_2 , завершені.

Відповідно до частини першої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження, реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Отже, заходи забезпечення позову, за своєю правовою суттю - є гарантією забезпечення інтересів позивача у майбутньому при реалізації судового рішення.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За вимогами частин першої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до частини першої статті 42 ЦПК України усправах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Із матеріалів цивільної справим вбачається, що заявник ОСОБА_1 не була учасником справи.

Таким чином, відповідно до частини першої статті 158 ЦПК України заявник не наділена процесуальним правом на звернення до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, а тому її заява задоволенню не підлягає.

Між тим, відповідно до наведеної норми процесуального закону скасування заходів забезпечення позову можливе судом з власної ініціативи.

Відповідно до частини сьомої статті 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що суд скасовує вжиті заходи забезпечення позову в тому випадку, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, скасування заходів забезпечення позову можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Згідно частини четвертої статті 158 ЦПК України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Отже, заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів. При цьому, у разі задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили, якщо не будуть скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Враховуючи, що розгляд справи завершено в 2014 році та рішення, яке стосується позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів, в апеляційному порядку не оскаржувалося і набрало законної сили, а також те, що відомостей щодо відкритого виконавчого провадження матеріали справи не містять, а квартира на яку накладено арешт, крім відповідача ОСОБА_2 , на праві спільної часткової власності належала і іншим особам, в тому числі неповнолітнім дітям відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , частки яких є рівними та складають по 1/16 кожного, суд приходить до висновку про недоцільність подальшого збереження арешту, накладеного ухвалою суду від 26.05.2014. При цьому, суд враховує, що арешт було накладено на квартиру без урахування частки відповідача, що порушує законні права і інтереси інших співвласників квартири, які не були учасниками справи.

Отже, в відповідності з нормами процесуального права у суду є всі підстави для скасування заходів забезпечення позову, який суд вправі здійснити за власною ініціативою.

Керуючись статтею 158 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову.

Скасувати заходи забезпечення позову, які було вжито ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 26.05.2014 по справі №489/3708/14-ц (провадження №2/489/1710/2014) у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 20.01.2025.

Суддя І.В.Коваленко