Провадження № 2-ві/638/4/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року м.Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Теслікової І.І.

за участі секретаря судового засідання - Зубко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід судді Дзержинського районного суду м. Харкова Аркатової Катерини Віталіївни у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа на стороні позивача: ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного боржником з метою ухилення від виконання грошових зобов`язань та відновлення становища, яке існувало до порушення, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа № 638/18166/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа на стороні позивача: ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного боржником з метою ухилення від виконання грошових зобов`язань та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 вересня 2024 року вищевказана цивільна справа передана в провадження судді Аркатової К.В.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова Аркатової К.В. від 30 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання по справі.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2024 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено частково. Витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Кожемякіна Андрія Анатолійовича - засвідчену належним чином копію засвідченого ним договору купівлі-продажу від 01 жовтня 2021 року, реєстраційний номер: 4215, відповідно до якого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , продала квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 66,2 кв.м. реєстраційний номер об`єкт нерухомого майна: 01, громадянину Туреччини ОСОБА_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 . В іншій частині клопотання відмовлено.

23 грудня 2024 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали через канцелярію суду заяву про відвід судді Аркатової К.В. у цивільній справі № 638/18166/24 на підставі п.п.3, 5 ч. 1 ст. 36 УПК України.

Заява про відвід мотивована тим, що в діях судді Аркатової К.В. вбачається заінтересованість головуючого по справі при розгляді цієї справи та викликають сумнів в її неупередженості та об`єктивності, а саме: 21 грудня 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Вищої Ради Правосуддя з дисциплінарною скаргою на дії судді Аркатової К.В. під час розгляду цивільної справи № 638/16901/24, у порядку статті 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 січня 2025 року заяву позивача та третьої особи на стороні позивача про відвід головуючого судді від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа на стороні позивача: ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного боржником з метою ухилення від виконання грошових зобов`язань та відновлення становища, яке існувало до порушення визнано необґрунтованою та передано до канцелярії суду для вирішення питання про відвід іншим суддею, визначеному в порядку ст. 33 ЦПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 січня 2025 року заяву про відвід судді передано в провадження судді Теслікової І.І.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи, що визначено ч. 8 ст. 40 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Підстави для відводу судді передбачені ч. 1 ст. 36 ЦПК України: суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Крім того, ч. 4 ст. 36 ЦПК України чітко встановлює, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейським судом з прав людини в рішенні у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993, серія A, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі потрібно визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. Theunited kingdom), рішення від 10.06.1996, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови №8 від 13 червня 2007р. «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

Окрім того, у висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Відповідно до вказівок ЄСПЛ, пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення у справі Проніна проти України).

Вивчивши заяву про відвід судді, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу з наступних підстав.

Заява про відвід судді не містить підстав передбачених ст. 36 ЦПК України.

Доводи вищевказаної заяви зводяться до звернення позивача ОСОБА_1 та третьої особи на стороні позивача ОСОБА_2 до Вищої Ради Правосуддя з дисциплінарною скаргою щодо дій та процесуальних рішень судді Дзержинського районного суду м. Харкова Аркатової К.В. під час розгляду цивільної справи № 638/16901/23, що не є підставою для відводу відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 36 ЦПК України.

Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, судом не встановлено.

Зважаючи на викладене, підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України, для задоволення заявленого відводу судді Аркатовій К.В. суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 258-261 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід судді Дзержинського районного суду м. Харкова Аркатової Катерини Віталіївни у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа на стороні позивача: ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного боржником з метою ухилення від виконання грошових зобов`язань та відновлення становища, яке існувало до порушення - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.І.Теслікова