У Х В А Л А

15.01.2025 Справа №607/8983/24 Провадження №2/607/140/2025

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванка О. М.

за участю секретаря судового засідання Кузьменкової О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа,яка незаявляє самостійнихвимог щодопредмета споруна стороніпозивача Сихівськарайонна адміністраціяЛьвівської міськоїради,третя особа,яка незаявляє самостійнихвимог щодопредмета споруна сторонівідповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа,яка незаявляє самостійнихвимог щодопредмета споруна стороніпозивача Сихівськарайонна адміністраціяЛьвівської міськоїради,третя особа,яка незаявляє самостійнихвимог щодопредмета споруна сторонівідповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, не повідомивши суду про причини своєї неявки, будучи повідомлена про дату, час та місце судового засідання. Клопотань про відкладення розгляду даної справи та розгляду справи без її участі не подала.

Представник третьої особи,яка незаявляє самостійнихвимог щодопредмета споруна стороніпозивача Сихівської районної адміністрації Львівської міськоїрадиу судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, будучи повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Клопотань про відкладення розгляду даної справи та розгляду справи без його участі не подав.

Представник третьої особи,яка незаявляє самостійнихвимог щодопредмета споруна сторонівідповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 у судове засідання не з`явився, однак подав письмові пояснення, в яких просив закрити провадження у даній справі та розгляд справи провести без участі їх представника.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, через неявку всіх учасників справи.

Перевіривши, дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Цивільний процесуальний кодекс України в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом (ч. 1 ст. 161 СК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 255 ЦПК України суд закриває провадження в справі, якщо відсутній предмет спору.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

У своїй постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зазначив, що підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини 1 статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено наступне.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , видане 01.12.2011 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 5630, вбачається, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначені сторони по справі позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.11.2024 у справі № 450/5851/23 ухвалено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,з участю органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав задоволити. Позбавити ОСОБА_2 ,батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Із даного рішення також встановлено, що ОСОБА_1 дійсно зареєстрований, проживає і виховує дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою АДРЕСА_1 .

Відтак, позивачем не викладено обставин та відсутнє обґрунтування того, що між ним та відповідачем існує спір щодо виховання та утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зважаючи на те, що дитина проживає із позивачем.

Будь-яких підстав вважати, що право батька дитини на визначення місця проживання дочки із ним, не визнається, заперечується матір`ю дитини чи будь-ким наразі немає, докази про таке відсутні. Міркування позивача про протилежне ґрунтуються на недопустимих у доказуванні припущеннях.

Суд вирішує спір, що реально виник, і не робить припущень щодо обставин і фактів, які ще не виникли, та не регулює правовідносин щодо обставин проживання дитини, які не існують. За відсутності реального спору щодо місця проживання дитини не вимагається підтвердження судом факту наявності в одного з батьків права на визначення місця проживання дітей, визнання такого права тощо, для цього відсутні процесуально-правові підстави. Звернення до суду по вирішення спору, якого в дійсності не існує, з метою розгляду судом питання, вирішення якого передбачене, можливе позасудовим порядком і така можливість не втрачена, не є належним і добросовісним способом реалізації цивільних (сімейних) і процесуальних прав.

Судом з`ясовано, що між сторонами відсутній предмет спору щодо виховання та утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а відтак і проживання дитини, про що свідчить рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.11.2024 у справі № 450/5851/23.

Матеріали справи не містять жодних доказів, що відповідач будь-яким чином раніше оспорювала можливість проживання дитини разом з батьком, створювала перешкоди для цього або вчиняла передбачені або не передбачені законом дії, направлені на зміну місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вказане рішення станом на момент розгляду справи судом не змінено та не скасовано, є обов`язковим для виконання, що дає підстави стверджувати, що питання місця проживання дитини було врегульоване позасудово.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до переконливого висновку, що між сторонами фактично відсутній предмет спору щодо виховання, утримання та визначення місця проживання дитини, що унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову.

Як наслідок, права, свободи чи інтереси позивача у даній справі не є порушеними, невизнаними або оспорюваними, а тому вони і не потребують здійснення ефективного судового захисту.

Будь-який цивільно-правовий спір передбачає наявність порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи законного інтересу, необхідність захисту якого слугує передумовою звернення до суду. Натомість, дублювання рішень органу опіки та піклування судом під час розгляду цивільного спору не відповідає завданням цивільного судочинства.

За встановлених обставин, у зв`язку з доведеною відсутністю між сторонами на час розгляду справи предмета спору, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 13, 247, 255-256, 260, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа,яка незаявляє самостійнихвимог щодопредмета споруна стороніпозивача Сихівськарайонна адміністраціяЛьвівської міськоїради,третя особа,яка незаявляє самостійнихвимог щодопредмета споруна сторонівідповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України за вебадресою http://court.gov.ua/fair/sud.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів, з дня її проголошення, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала суду складена та підписана 15 січня 2025 року.

Головуючий суддя О. М. Вийванко