Провадження № 2/205/66/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року м. Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська в складі: головуючого судді Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання Пєтіній К.М.., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства та внесення змін в актовий запис про народження, ВСТАНОВИВ:

06 серпня 2024 року позивач звернувся до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, у якому просив визнати його батьком дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внести в актовий запис № 357 від 11 серпня 2017 року, що складений Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключити з актового запису № 357 від 11 серпня 2017 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиненого Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, в графі відомості про батька, ОСОБА_4 ; зазначивши в графі батько « ОСОБА_1 , громадянин України» та змінивши при цьому по-батькові дитини ОСОБА_5 .

Позов мотивований тим, що 13 червня 2008 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області , актовий запис № 239 було зареєстровано шлюбу між позивачем та ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у шлюбі народився син, ОСОБА_7 .

08 жовтня 2015 року рішенням Приморського районного суд м. Маріуполя Донецької області шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_2 народився син ОСОБА_8 .

Через деякий час родинні відносини між сторонами було поновлено, вони почали жити разом, їх спільний син ОСОБА_9 , та син колишньої дружини ОСОБА_10 повністю перебували на його, позивача, утриманні, як єдиного годувальника родини.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився син ОСОБА_3 , при реєстрації народження якого у графі «батько дитини» був зроблений запис зі слів матері на підставі ст. 135 СК України, так як вони не перебували в офіційному шлюбі. У той час він взагалі не звернув на це увагу, так як сімейне життя налагодилося ,діти виховувалися як рідні, не зважаючи на документальні формальності та записи у їхніх свідоцтвах про народження. У серпні 2019 року у пошуках роботи та бажанні забезпечити родину позивач почав їздити на роботу до Республіки Польщі.

На початку 2022 року ОСОБА_2 покинула сім`ю. Всі діти залишилися проживати з ним.

24 лютого 2024 року в Україні почалася повномаштабна війна. Місто Маріуполь Донецької області було окуповано. Старшому синові ОСОБА_7 під час однієї з евакуацій цивільного населення з міста Маріуполя, вдалося вивезти своїх молодших братів до Польщі , де на той час перебував він, зв`язок з матір`ю дітей було втрачено з того часу.

Станом на сьогодні позивач проживає в с. Дорогуськ, Холманський повіт ,Люблинське воєводство , Республіка Польща, офіційно працює , намагається забезпечити належний рівень життя дітей.

У зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів про родинний зв`язок його з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 постановою районного суду міста Холм , Республіка Польща , на нього покладено функцію тимчасового опікуна над неповнолітнім ОСОБА_3 .

Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 09 серпня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 02 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи сповіщалася належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини своєї неявки суд не повідомила. Письмових заяв від неї не надходило. Правом на подання відзиву на позов не скористалася.

Представник третьої особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в судове засідання не з`явився, сповіщався належним чином, суд вважає за необхідне розглядати справу за його відсутності.

На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Згідно зі статтею 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Ніяких моральних та правових обмежень будь-які діти не знають. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державними органами реєстрації актів цивільного стану в установленому законом порядку.

Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 30 жовтня 2008 року Приморський відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 464, ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 батьки: ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 . (а.с. 6).

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 16 березня 2017 року Приморський відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 349, ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 батьки: ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 . (а.с.7).

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 11 серпня 2017 року Приморський відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 357, ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_7 батьки: ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 . (а.с.8).

Постановою районного суду міста Холм , Республіка Польща , від 18 вересня 2023 року за заявою ОСОБА_1 встановлено тимчасову опіку для неповнолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Маріуполь. Імена батьків ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 , родове прізвище ОСОБА_14 , громадянина України , який перебуває за адресою АДРЕСА_1 , Покласти функцію тимчасового опікуна на ОСОБА_15 , номер НОМЕР_4 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце народження Маріуполь, який посвідчує свою особу паспортом серії НОМЕР_5 , який перебуває за адресою АДРЕСА_1 , який не є споріднений з неповнолітнім. (а.с. 9-10, 14-15).

У відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 11.12.2024 року зазначено, що відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 в період з 01.02.2022 року по 12.12.2024 року в Базі даних не виявлено.

Згідно витягу наявної у Базі даних інформації щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України в період з 01.02.2022 року по 12.12.2024 року, : ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , дата перетину, виїзд 29.03.2022 року .(а.с. 43-45).

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Згідно з ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року в справі №591/6441/14-ц також зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто, при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) казаннями свідків.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Згідно зі ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Приймаючи до уваги те, що по справі зібрано достатньо доказів, які підтверджують батьківство ОСОБА_1 по відношенні до дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд дійшов висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 122, 125, 128-129, 134 СК України, ст. ст. 4, 12-13, 82, 141, 223, 247, 258-259, 263-266, 280, 282-284, 289, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Батюка, буд. 24Б), про визнання батьківства та внесення змін в актовий запис про народження.

Виключити з актового запису № 357 від 11 серпня 2017 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиненого Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, в графі відомості про батька, ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_13 , батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внести зміни до актового запису № 357 від 11 серпня 2017 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиненого Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області , зазначивши в графі батько « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , громадянин України» та змінивши при цьому , по батькові дитини з « ОСОБА_12 » на « ОСОБА_5 ».

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Н.В. Басова