Провадження № 2-п/357/7/25
У Х В А Л А

іменем України

17 січня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орєхова О. І. ,

за участі секретаря Махненко Б. В.,

представника відповідача Нестеренко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду № 2 в м. Біла Церква заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Нестеренко Галини Олександрівни про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 357/12017/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину, -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2024 року уповноважений адвокат Нестеренко Галина Олександрівна, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 357/12017/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину (а.с. 45-47).

Згідно ч. 2 ст. 14 ЦПК України, подана заява була зареєстрована в Єдиній автоматизованій системі документообігу Білоцерківського міськрайонного суду.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13 грудня 2024 року головуючим суддею по справі було визначено суддю Орєхова О.І. (а.с. 56).

Заява з додатками, матеріали цивільної справи № 357/12017/24 провадження № 2/357/4614/24, згідно контрольного журналу судових справ та матеріалів, отриманні суддею 16 грудня 2024 року.

Ухвалою судді від 17 грудня 2024 року заяву представника відповідача адвоката Нестеренко Галини Олександрівни було залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків заяви (а.с. 59-62).

02 січня 2024 року судом за вх. № 194/25 від представника відповідача адвоката Нестеренко Г.О. отримано заяву про усунення недоліків (а. с. 63) та заяву про перегляд заочного рішення в новій редакції з додатками.

Заява про перегляд заочного рішення обґрунтована тим, що заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.11.2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину були задоволені, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу ), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.08.2024 і до досягнення дитиною повноліття, та стягнуто з відповідача ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 1 211,20 гривень (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

28.11.2024 року представником відповідача до Білоцерківського міськрайонного суду було направлено відзив на позовну заяву ОСОБА_2 , зустрічна позовна заява про стягнення аліментів на дитину, клопотання про розгляд справи у режимі відеоконференцїї та доказ про відправлення позивачу копії відзиву. У зв`язку з хворобою за домашньою адресою представника відповідача прибув працівник кур`єрської служби, який отримав усі вищеназвані документи для подальшого відправлення адресату. Представник відповідача отримала квитанції. На даний час представник відповідача з`ясовує обставини, які були підставою неотримання судом вищеназваних документів.

При ухваленні судом рішення відповідач та його представник були відсутні, тому були позбавлені надати суду пояснення та докази, які спростовують вимоги позивача.

Вважає, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. ст. 263-264 ЦПК України не перевірив усі обставини, які мають істотне значення для вирішення справи, а тому позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини в частині розміру 1/4 з усіх видів заробітку щомісячно не підлягають задоволенню.

Зазначає, що позивач ввела суд в оман, не вказала в позовній заяві, що від сумісного шлюбу з відповідачем вони мають трьох дітей, а не одну дитину, яка проживає з позивачем. Також позивач не вказала місце проживання двох інших дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які проживають після розірвання шлюбу з відповідачем та повністю знаходяться на його утриманні. Також позивач у позовній заяві не вказала, що отримувала від відповідача на картку гроші на утримання дитини, яка проживає з нею.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 також не вказує, де на даний час працює відповідач та чому необхідно стягувати 1/4 частку від заробітку, якщо вона не надала до суду даних з місця праці відповідача.

Також вказує, що відповідач участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини не приймає. Таке твердження позивача не відповідає дійсним обставинам. Оскільки шлюб між відповідачем і позивачем був розірваний, та з цього часу вони мешкають у різних місцях, але малолітня дитина залишилася з матір`ю та знаходиться на її утриманні, відповідач в розумінні вимог статті 180 СК України, та батьківських почуттів до дитини, сплачував позивачу на утримання малолітньої дитини - аліменти, неодноразово надавав гроші на купівлю одягу та інші потреби, іноді сам купував одяг та інші речи, хоч самостійно утримував інших двох сумісних дітей.

Позивачем не обґрунтовані підстави та не надано суду доказів, на підставі яких було стягнуто аліменти в заявленому розмірі.

Статтею 184 СК України передбачено визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Отже, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Однак стаття 184 СК України не визначає правило, як і з якої суми повинен бути визначений розмір щомісячних аліментів у твердій грошовій сумі. Однак вони не повинні визначатися довільно позивачем, а повинні містити розрахунок та підстави щодо визначеної суми, яку на думку позивача необхідно стягнути у твердій грошовій сумі.

Таким чином, з урахуванням того, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, та враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років, а також матеріальне становище сторін, та те, що відповідач самостійно утримує двох інших сумісних дітей, відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн, щомісячно.

Просила прийняти заяву про перегляд заочного рішення, скасувати заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі № 357/12017/24 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини і призначити справу до розгляду у загальному порядку (а.с. 64 - 67).

До вказаної заяви було додано: Копію Ордеру на надання правничої допомоги; копію довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру ОСОБА_6 ; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; копії свідоцтв про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; копію роздруківки кур`єрської служби достави, які належним чином завірені ( а. с. 68-73 ).

Ухвалою судді від 09 січня 2025 року прийнято заяву представника відповідача адвоката Нестеренко Галини Олександрівни про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 357/12017/24 та призначено судовий розгляд заяви на 17 січня 2025 року (а.с. 75).

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 підтримала заяву про перегляд заочного рішення, надала пояснення аналогічні викладеним в ній та просила її задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 17 січня 2025 року судом за вх. № 3355 від ОСОБА_2 отримано заяву, в якій остання просила заяву про перегляд заочного рішення розглядати у її відсутність та відмовити у її задоволенні.

Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності ( ч. 3 ст. 211 ЦПК України ).

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутністю позивача ОСОБА_2 , оскільки остання скористувалася своїм правом, передбаченим ч. 3 ст. 211 ЦПК України та її неявка не перешкоджає розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду.

Суд, вислухавши пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Нестеренко Галину Олександрівну, дослідивши матеріали цивільної справи № 357/12017/24 провадження № 2/357/4614/24, заяву про перегляд судового рішення разом з додатками, дійшов висновку, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Так, в серпні 2024 року позивач ОСОБА_2 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину ( а.с. 1).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2024, головуючим суддею визначено Орєхова О.І. (а.с. 10) та матеріали передані для розгляду.

Ухвалою судді від 02 вересня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розглядсправи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадженням з повідомленням (викликом) сторін на 03 жовтня 2024 року ( а. с. 17-18 ).

03 жовтня 2024 року судове засідання було відкладено на 05.11.2024 ( а. с. 26 ) у зв`язку із клопотанням представника відповідача Нестеренко Г.О. ( а. с. 23-24 ).

В судове засідання 05.11.2024 позивач ОСОБА_2 не з`явилась, 05.11.2024 за вх. № 58042 судом отримано заяву, в якій остання просила справу за її позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів розглядати за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити позов. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи( а. с. 29 ).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання 05.11.2024 не з`явився, представнику останнього, Нестеренко Галині Олександрівні судова повістка була доставлена в її електронний кабінет, про що свідчить довідка про доставку електронного документу, з якої вбачається, що судова повістка доставлена до електронного кабінету 03.10.2024 ( а. с. 28 ).

Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі( ч. 5 ст. 130 ЦПК України ).

Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина п`ята статті 14 ЦПК України).

Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в обов`язковому порядку.

Отже, відповідач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Нестеренко Г.О. були обізнані про наявність на розгляді в суді вказаної справи та відповідно завчасно повідомлені про дату, час та місце слухання справи.

Інших заяв та клопотань з боку відповідача ( його представника ) на адресу суду станом на час розгляду справи не надходило, як і не надходило відзиву на позовну заяву позивача.

05.11.2024 судом було ухвалено проводити розгляд справи в заочному порядку (а.с.31-32 ).

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.11.2024 у цивільній справі № 357/12017/24 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину були задоволені. Вирішено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.08.2024 і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з відповідача ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 1 211,20 гривень (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок ) (а.с. 33-43).

Копію зазначеного заочного рішення суду 07.11.2024 направлено відповідачу за місцем його реєстрації ( а.с. 44).

У відповідності до ч. 3ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 81ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, підставами для перегляду заочного рішення є одночасно наявність доказів, що мають істотне значення для справи та відсутність відповідача в судовому засіданні з поважних причин.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідач ОСОБА_1 про дату час та місце розгляду справи, згідно норм чинного цивільно-процесуального законодавства, був повідомлений належним чином та завчасно.

Разом із тим, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають істотне значення для справи, що не досліджувались судом при розгляді справи у зв`язку із неявкою відповідача та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення. Проте, представником відповідача адвокатом Нестеренко Галиною Олександрівною жодних належних доказів, що б підтверджували необґрунтованість вимог позивача до заяви не додано. Заява про перегляд заочного рішення є лише непогодженням з обґрунтуванням та винесеним рішенням по суті.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що справу було розглянуто у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Варто зазначити, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу resjudicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зісторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Згідно ч.3 ст.287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення, та у такому випадку згідно ч.4 цієї статті у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 284, 287, 288, 353 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Нестеренко Галини Олександрівни про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 357/12017/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину, - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до пункту 4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала надрукована в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя О. І. Орєхов