ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 січня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 729/1029/24

Головуючий у першій інстанції Булига Н. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/183/25

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

Відповідач: ОСОБА_1

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 23 вересня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (суддя Булига Н.О.), ухвалене у м.Бобровиця,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося з позовом до ОСОБА_1 з вимогою про стягнення заборгованості за договором позики № 78622422 від 5 травня 2023 року в розмірі 34 110 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 5 травня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 78622422, право вимоги за яким відповідно до укладеного договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Так, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в розмірі 34 110 грн, з яких: 9 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 25 510 грн сума заборгованості за відсотками. Відповідач у позасудовому порядку відмовляється виконувати взяті на себе зобов`язання, тому позивач змушений звернутися з цим позовом до суду.

Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 23 вересня 2024 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено: стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики договором № 78622422 від 5 травня 2023 року в розмірі 34 110 грн та судовий збір в розмірі 3028 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки кошти за договором позики №78622422 від 5 травня 2023 року були отримані ОСОБА_1 на умовах, передбачених договором, але не повернуті у встановлений строк, то з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у загальній сумі 34 110 грн, в тому числі: 9 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу та 25 110 грн - заборгованість за відсотками. Доводи відповідача про недоведеність заборгованості були відхилені судом як необґрунтовані, оскільки позивачем надано належні докази, що підтверджують передачу права вимоги за договором факторингу, і розрахунок заборгованості без нарахування інших платежів, ніж ті, що були нараховані первісним кредитором.

В апеляційній скарзі заявник вказує на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів передачі права вимоги за договором факторингу від 14 червня 2021 року № 14/06/21, зокрема повного договору з додатками до нього, а не окремих аркушів договору, а також документів, що підтверджують оплатність укладеного договору факторингу. Зазначений договір факторингу укладено до виникнення зобов`язання між первісним кредитором та боржником за договором позики від 5 травня 2023 року, що унеможливлює перехід права вимоги. Надані позивачем розрахунки є внутрішніми документами, які не підтверджують існування заборгованості. Крім того, судом не взято до уваги часткове погашення позики відповідачем 3 червня 2023 року у сумі 1147,50 грн.

Відзив не надходив.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону частково не відповідає судове рішення суду першої інстанції.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

За приписами ст.ст. 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

По справі встановлено, що 5 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 78622422, за умовами якого останньому надано грошові кошти в розмірі 9 000 грн строком на 30 днів до 4 червня 2023 року зі зниженою процентною ставкою 0,75% на день, з фіксованою процентною ставкою 2,5% на день (у разі недотримання п. 15 договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту становить 11 025 грн, а орієнтовна реальна річна процентна ставка 1081,2% (п. 1, 2.12.3 договору) (а.с. 57).

Зазначений кредитний договір укладено з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи вебсайту https://mycredit.ua/. Підписанням цього договору позичальник підтвердив, що ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license із повною інформацією щодо позикодавця та його послуг, що передбачено ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; до моменту підписання договору він вивчив його умови та правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку), у тому числі й на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/. Позичальнику зрозумілі їх зміст, суть, обсяг зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору (п. 5.1, 5.3 договору).

Договір позики підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором «yX5mxSuvEb», про що свідчить п.28 договору юридична адреса та реквізити сторін.

Відповідно до п. 6 договору позики позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора під час кожного продовження строку користування позикою.

Відповідач не заперечує факту отримання коштів та укладення договору позики № 78622422 від 5 травня 2023 року.

У матеріалах справи відсутні докази того, що позичальник пролонгував строк користування позикою відповідно до п. 6 договору

14 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав, до третіх осіб боржників. Це включає суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), проценти за порушення грошових зобов`язань. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, суми грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників (а.с. 810, 72-80).

22 листопада 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено додаткову угоду № 13 до договору факторингу № 14/06/21 щодо передачі реєстру боржників № 12 (а.с. 11).

Відповідно до платіжної інструкції від 23 листопада 2023 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» сплатило ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» кошти за передані права вимоги згідно з додатковою угодою № 13 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року (а.с. 85).

Актом приймання-передачі реєстру боржників до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року передано ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» реєстр боржників № 12 від 22 листопада 2023 року, у якому зазначено боржника ОСОБА_1 та договір позики № 78622422 від 29 серпня 2019 року із загальною сумою заборгованості 41 577,30 грн (а.с. 4346, 8183,106-107).

Отже, доводи ОСОБА_1 про неможливість переходу права вимоги через те, що договір факторингу був укладений до виникнення зобов`язання за договором позики, а також про те, що наданий реєстр боржників № 12 до договору факторингу не підписаний сторонами, апеляційний суд відхиляє. Договір факторингу № 14/06/21 був укладений у 2021 році, проте його положення охоплюють права вимоги за позиками, які виникли пізніше. Це підтверджується укладеною 22 листопада 2023 року додатковою угодою № 13, актом приймання-передачі реєстру боржників до договору факторингу та реєстром боржників № 12, який містить усі необхідні реквізити та відомості про боржника і суму заборгованості (а.с. 8183, 106107). Матеріали справи також містять докази оплати договору факторингу, укладеного позивачем. Ці обставини свідчать про дійсність переходу прав вимоги.

Загальна сума заборгованості за договором позики ОСОБА_1 , відповідно до розрахунку позивача, станом на 30 квітня 2024 року становить 34 110 грн, з яких: 9 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 25 510 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 14).

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції, оцінивши наявні в матеріалах справи докази та умови договору позики й факторингу, дійшов висновку про стягнення заявленої заборгованості відповідно до наданого позивачем розрахунку, який був обрахований первісним кредитором.

Суд апеляційної інстанції не може повністю погодитися з цим висновком та зазначеним розрахунком, який покладено в основу судового рішення, через відсутність у ньому інформації, з якої суми позики він обрахований та за який період.

Оскільки у даному випадку з`ясуванню підлягає фактичний розмір заборгованості ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції приймає до уваги подані ним докази про сплату 3 червня 2023 року в рахунок погашення заборгованості за договором позики 1 147,50 грн.

Виходячи з умов договору позики № 78622422 від 5 травня 2023 року, сторони погодили нарахування відсотків за користування коштами в сумі 9 000 грн за період з 5 травня 2023 року по 4 червня 2023 року (30 днів) за зниженою процентною ставкою у розмірі 0,75% на день, що становить 2 025 грн.

Однак ОСОБА_1 порушив вимоги Програми лояльності, у зв`язку з чим знижена процентна ставка припинила свою дію відповідно до п. 15 договору. Таким чином, підлягає застосуванню базова процентна ставка у розмірі 2,5% на день (п. 2.3 Договору), а нараховані проценти за зниженою процентною ставкою підлягають перерахуванню за базовою процентною ставкою та сплачуються позичальником у повному обсязі за весь період строку позики.

Отже, нарахування відсотків за користування коштами в сумі 9 000 грн за період з 5 травня 2023 року по 4 червня 2023 року (30 днів) за фіксованою процентною ставкою у розмірі 2,5% на день становить 6 750 грн (9 000 ? 2,5% ? 30).

Зважаючи на наведене, загальна сума заборгованості за договором позики становить 14 602,50 грн (9 000 + (6 750 1 147,50)), у тому числі:9 000 грн сума основного боргу, 5 602,50 грн сума заборгованості за відсотками.

Таким чином, рішення суду підлягає зміні в частині визначення суми заборгованості за кредитними договорами, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається з позовної заяви, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 34 110 грн. Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 14 602,50 грн, тобто позовні вимоги задоволено на 42,81%. При зверненні до суду з позовом товариством було сплачено 3 028 грн судового збору (а.с. 1).

У зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 296,27 грн судового збору за розгляд справи судом першої інстанції (3 028 ? 42,81%).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. Судом апеляційної інстанції стягнуто заборгованість на загальну суму 14 602,50 грн, що становить 57,19% від оспорюваної суми. За подання апеляційної скарги позивачем було сплачено 4 542 грн (а.с. 150). Оскільки апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 2 597,57 грн (4 542 ? 57,19%) судового збору за апеляційний розгляд справи.

За приписами ч. 10 ст. 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Таким чином, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 1 303,30 грн судового збору (2 597,57 1 296,27).

Керуючись ст.ст.141, 258, 263, 374, 376 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 23 вересня 2024 року змінити в частині визначеного до стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» розміру заборгованості та відсотків, зменшивши їх розмір з 34110 грн до 14 602,50 грн та з 25110 до 5 602,50 грн.

Рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 23 вересня 2024 року в частині визначеного до стягнення розміру судового сбору - скасувати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місце знаходження:01032 м. Київ, вул. Симони Петлюри 30, ) на користь ОСОБА_1 ( зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1 303,30 грн.

У решті позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: