Справа № 543/627/23
Провадження № 2/539/35/2025
РІШЕННЯ
іменем України
17 січня 2025 року Лубенський міськрайонний суд Полтавської області

в складі : головуючого судді - Бєссонової Т.Д.,
за участю секретаря - Джадан І.В.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном та відшкодування моральної шкоди, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном та відшкодування моральної шкоди.
20.01.2016 ПП «Проектант» було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відведення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), після чого земельну ділянку було зареєстровано у відділі Держгеокадастру в Оржицькому районі Полтавської області та присвоєно кадастровий номер.
Нею, 15.09.2021 укладено договір з ПП «Проектант» на виконання робіт щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Вона неодноразово намагалась встановити огорожу по встановленим межам своєї земельної ділянки зі сторони земельної ділянки ОСОБА_2 , але останній та його дружина постійно чинять перешкоди по встановленню такої огорожі.
Окрім цього, 16.06.2023 вона в черговий раз намагалась встановити огорожу на межі своєї земельної ділянки та земельної ділянки ОСОБА_2 , проте відповідачі явно чинили їй перешкоди у цьому, шляхом погроз фізичною розправою, образ нецензурною лайкою, а також жбурлянням грудок землі у її бік. Дані події були зафіксовані на відеозапис за допомогою її мобільного телефона.
23.05.2023 вона частково встановила огорожу на межі своєї земельної ділянки та земельної ділянки ОСОБА_2 , проте, останній пошкодив дану огорожу шляхом демонтажу стовпців та сітки. Дані події були зафіксовані на відеозапис за допомогою її мобільного телефона.
Окрім цього, за фактами вчинення перешкод по встановленню огорожі відповідачами, вона неодноразово зверталась до правоохоронних органів, але безрезультатно, оскільки відповідачі продовжують незаконно чинити перешкоди у встановленні огорожі. Разом з тим, правоохоронними органами було рекомендовано їй звернутись до суду із відповідною позовною заявою.
Відтак, дії відповідачів по вчиненню перешкод у встановленню огорожі є протиправними та перешкоджають вільному володінню та розпорядженню своєю власністю, тобто земельною ділянкою.
Окрім цього, внаслідок протиправних дій відповідачів, які виразились у протиправному вчиненні перешкод у встановленні огорожі, а саме постійних образ нецензурною лайкою, нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 , їй було завдано моральну шкоду.
Так, вона перенесла надзвичайно сильний фізичний біль під час нанесення тілесних ушкоджень. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 195 від 25.05.2023, у неї виявлено гематоми по внутрішній поверхні лівого стегна в нижній третині, синця з садном по передній поверхні лівого плеча в середній третині, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Окрім цього, вона перенесла психологічний стрес після пошкодження встановленої огорожі та безпідставних образ нецензурною лайкою та погроз, переживає надзвичайно сильний страх, оскільки не розуміючи ні причину ні мотиви нападу на себе та вчинення протиправних дій відповідачів. Вона обґрунтовано постійно боїться за своє здоров`я та майно. ОСОБА_2 неодноразово погрожував застосування відносно неї вогнепальної зброї. Це пережите відчуття страху тривалий час не залишало та на даний час не залишає її, постійно змушує нервувати, викликає почуття тривоги, негативно впливає на психологічний стан та самопочуття.
Окрім цього, вона перенесла погіршення стану здоров`я, оскільки є жінкою та після нанесення тілесних ушкоджень не може відновити своє психологічне здоров`я та лікується, а також наявні конфлікти з відповідачами тримають її у постійному страху бути повторно побитою та психологічно приниженою. Разом з тим, вона зазнає постійні страждання та переживання, оскільки відповідачі проживають поряд та вона постійно перебуває у страху бути побитим знову, так як відповідачі не вибачились за нанесення тілесних ушкоджень, образи нецензурною лайкою та психологічне приниження, не розкаялись та ніяким чином не відшкодували їй шкоду.
Вона неодноразово усно зверталась до відповідачів про відшкодування шкоди, але останні ігнорують такі пропозиції. Постійні хвилювання з приводу того, чи поліпшиться стан здоров`я після нанесених тілесних ушкоджень, чи не буде погіршення такого стану здоров`я, тримають її у постійній нервовій та психологічній напрузі.
16.06.2023 близько о 09.00 год. ОСОБА_2 перебуваючи по АДРЕСА_1 нецензурно висловлювався у її сторону та погрожував фізичною розправою. Правоохоронними органами було складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 ..
Крім того, вона витратила чимало часу та коштів на поїздки до правоохоронних органів з метою доведення вини відповідачів, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який міг би бути витрачений на сім`ю.
У зв`язку з цим позивач ОСОБА_5 змушена звернутися до суду за захистом свого права.
В судове засідання позивач ОСОБА_5 не з`явилась.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав, обґрунтовував його обставинами викладеними в позовній заяві. Також заначив, що 23 та 25 травня 2023 року відповідачі перешкоджали позивачеві встановлювати огорожу шляхом її демонтажу, однак 16 червня 2023 року позивач частково встановила огорожу. Від допиту свідків та позивача ОСОБА_5 , в якості свідка, відмовився.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що з позивачем ОСОБА_5 мають суміжні будинки та земельні ділянки, з якими наявний конфлікт щодо землі. З ним не погоджували межі земельної ділянки. Щодо встановлення меж земельної ділянки внатурі він не був присутній, це зробили у його відсутність. Вважає документацію ОСОБА_5 на землю сфальсифікованою. На сьогоднішній день між їх земельними ділянками стоїть паркан із сітки, який встановлено 16.06.2023 року. Частину земельної ділянки позивач не огороджує умисно, для можливості проїзду сільськогосподарської техніки (трактора). Вважає, що позивач ОСОБА_5 встановила паркан на його земельній ділянці, тому між ними відбувся конфлікт.
В судовому засіданні ОСОБА_3 позов ОСОБА_5 не визнала, прохала відмовити в його задоволенні, оскільки між ними та позивачем довготривалі неприязні стосунки через право на землю. Позивач вже встановила паркан на їх земельній ділянці. Вони перешкод позивачу не чинять, оскільки перебувають на своїй земельній ділянці.
Представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 в судовому засіданні прохав в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.
Заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих учасниками справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Відповідач ОСОБА_2 заперечує погодження меж земельних ділянок, вважає підпис від його імені підробленим.
20.01.2016 Приватним підприємством «Проектант» було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). (а.с. 23-27)
Позивач ОСОБА_5 та ПП «Проектант» 15.09.2021 року уклали договір №310 на виконання робіт щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). (а.с. 31-32)
Позивач вказує, що відповідачі безпідставно не визнають факту вірного встановлення меж.
12.05.2023 року позивач ОСОБА_5 повторно замовила послуги по встановленню меж земельної ділянки в ТОВ «Естіма».
Позивач стверджує, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 постійно чинять перешкоди по встановленню огорожі, встановленні межових знаків, у зв`язку з чим вона зверталася до правоохоронних органів з відповідними заявами.
Згідно відповідей Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області зазначено, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 ознаки кримінального правопорушення не встановлені, але вбачаються ознаки цивільно правових відносин, заявнику рекомендовано звернутись до суду з відповідною заявою. (а.с. 38-47)
В межах даного кримінального провадження 25.05.2023 року було призначено судово-медичну експертизу. (а.с. 51).
Згідно Висновку експерта №195 від 25.05.2023 тілесні ушкодження ОСОБА_5 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. (а.с. 52)
Відносно відповідача ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення від 16.06.2023 року за вчинення нею адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме 16.06.2023 року близько 09-00 в АДРЕСА_1 на городі ОСОБА_3 нецензурно висловлювалась та погрожувала фізичною розправою ОСОБА_6 , чим порушила громадський спокій та громадський порядок. (а.с. 55)
Згідно довідки №048 від 28.06.2023 року ОСОБА_5 зверталась до сімейного лікаря ОСОБА_7 , діагноз: гіпертонічна хвороба ІІ ступеня, психоемоційного перенавантаження. (а.с. 57)
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів..
У відповідності до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.
За положеннями статті 391 ЦК України, в майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном..
Відповідно до п. г, е ч. 1 ст. 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані, зокрема, не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).
Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Проте відомостей щодо результатів розгляду таких заяв позивачем суду не подано.
Крім того, з наданих позивачем доказів, зокрема, дослідженого у судовому засіданні відеозапису, долученого позивачем до позовної заяви, не вбачається створення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні майном з боку відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Таким чином, жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували вказані обставини, суду не надано.
Крім того, сторонами в судовому засіданні дані пояснення, що 16.06.2023 року, ще до звернення з даним позовом до суду, позивач ОСОБА_5 встановила паркан на межі земельних ділянок, на день розгляду справи у суді вказаний паркан існує. Таким чином на момент звернення до суду було усунено перешкоди в установленні огорожі на межі земельної ділянки.
Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Отже, з огляду на вищевикладене слідує, що позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні майном є необґрунтованими, обставини покладенні в основу позову не підтверджуються долученими до позову доказами, а позивачем не надано суду інших доказів на підтвердження обґрунтованості позову, тобто позов є необґрунтованим, а відтак не підлягає задоволенню в цій частині.
Зазначені позовні вимоги є похідними від вимог про усунення перешкод у користуванні майном.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. (стаття 16 ЦК України)
Оцінюючи в сукупності надані докази суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними доказами факту протиправності дій відповідачів, та відповідно спричинення моральної шкоди.
Таким чином, оскільки позивач, на виконання свого процесуального обов`язку не надала належних і неспростовних доказів на підтвердження своєї позиції, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд ухвалює рішення про відмову у задоволенні позову за його недоведеністю.
Керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 19, 23, 76, 81, 263-265 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В :
В задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном та відшкодування моральної шкоди - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

- позивач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання/реєстрації: АДРЕСА_1 .

- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання/реєстрації: АДРЕСА_1 .

- відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання/реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Т.Д. Бєссонова