Номер провадження: 22-ц/813/2281/25
Головуючий у першій інстанції Маркарова С.В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

14.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

розглянувши питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 03 червня 2024 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 03 червня 2024 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задоволено.

Не погодившись з такою ухвалою суду, 06.09.2024 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою безпосередньо до суду апеляційної інстанції в порядку ст. 355 ЦПК України.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.10.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 03 червня 2024 року - залишено без руху.

В ухвалі скаржнику роз`яснено, необхідність сплатити судовий збір, викласти обставини неподання апеляційної скарги з часу отримання скаржником копії оскаржуваної ухвали в особистому кабінеті Електронного суду та надати відповідні докази.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 06.11.2024 року скаржнику продовжено строк на усунення недоліків апеляційної скарги зазначених в ухвалі від 22.10.2024 року, в частині обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.11.2024 року визнано причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду, зазначені у заяві наданій на виконання ухвали про залишення без руху, неповажними.

Скаржнику продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги визначених в ухвалі Одеського апеляційного суду від 22.10.2024 року, протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали суду. Роз`яснено наслідки невиконання вимог ухвали апеляційного суду.

Вказана ухвала апеляційного суду в частині невизнання зазначених скаржником причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали поважними мотивована тим, що в апеляційній скарзі скаржник ставить питання про поновлення стоку на апеляційне оскарження ухвали суду з тих підстав, що оскільки скаржник досить тривалий час не був учасником судових справ, які б перебували на розгляді, останній не мав необхідності здійснювати вхід до підсистеми «Електронний суд» для перевірки надходжень рішень, заяв, тощо. Саме тому у апеляційній скарзі скаржник зазначав про неотримання оскаржуваної ухвали суду, а про наявність оскаржуваної ухвали дізнався випадково 05.09.2024 року з Єдиного державного реєстру судових рішень. Проте, з матеріалів справи вбачається, що копію ухвали від 03.06.2024 року, у відповідності до вимог ч. 7 ст. 14 ЦПК України, надіслано до електронного кабінету Лепшина Віталія Віталійовича у підсистемі «Електронний суд», та доставлено до нього 24.07.2024 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (т. 3 а/с 125).

На виконання вимог ухвали апеляційного суду через підсистему «Електронний суд» від представника ОСОБА_1 адвоката Клепикова М.С. надійшла заява на усунення недоліків апеляційної скарги. В обґрунтування заяви зазначено, що внутрішнє переживання скаржника, пов`язане з поганим самопочуттям, необхідність проходження лікування та медичних оглядів у іншому місті, стали причиною невчасної перевірки стану повідомлень, які надходять до електронного кабінету. Навіть, у випадку вчасного входу до електронного кабінету підсистеми ЄСІТС «Електроннйи суд», ОСОБА_1 не мав би змоги прибути до міста Одеси для отримання професійної правничої допомоги з оскарження ухвали суду першої інстанції, по причині рекомендацій лікарів утримуватись від тривалих поїздок.

Ознайомившись з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Як вже назначалось, 03 червня 2024 року Малиновським районним судом міста Одеси постановлено оскаржувану ухвалу.

З матеріалів справи встановлено, що копія оскаржуваної ухвали надіслана до електронного кабінету Лепшина Віталія Віталійовича у підсистемі «Електронний суд», та доставлена до нього 24.07.2024 року о 10:42:28, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (т. 3 а/с 125).

З апеляційною скаргою скаржник звернувся безпосередньо до суду апеляційної інстанції 06.09.2024 року, що підтверджується штампом суд на апеляційній скарзі.

Отже, апеляційна скарга подана через 1,5 місяці після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 7 ст. 14 ЦПК України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

17 серпня 2021 року Вища рада правосуддя рішенням № 1845/0/15-21 затвердила Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - Положення про ЄСІТС).

У газеті "Голос України" від 04 вересня 2021 року № 168 (7668) Вищою радою правосуддя опубліковано оголошення про початок функціонування трьох таких підсистем (модулів) ЄСІТС: "Електронний кабінет"; "Електронний суд"; підсистема відеоконференцзв`язку.

Офіційна електронна адреса - сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Адреса електронної пошти, що використовується при реєстрації Електронного кабінету, не може бути зареєстрована на доменних іменах, використання яких заборонено законодавством України (підпункт 5.8 пункту 5 розділу І Положення про ЄСІТС).

Відповідно до пункту 17 розділу III Положення про ЄСІТС, особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Пунктом 37 розділу III Положення про ЄСІТС передбачено, що підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених.

До Електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (далі - АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя.

Документи у справах надсилаються до Електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя (далі - автоматизована система діловодства).

До Електронного кабінету користувачів надсилаються відомості, у тому числі про отримання та реєстрацію документів у справі, а також інші відомості, що призвели до зміни стану розгляду справи.

Інформація про надходження до Електронного кабінету відомостей та документів про результати розгляду справ додатково може надсилатися користувачу у вигляді повідомлення на електронну пошту.

Дані про електронну пошту зазначаються користувачем у профілі його Електронного кабінету (пункт 38 розділу III Положення про ЄСІТС).

Згідно з пунктами 42, 43 розділу III Положення про ЄСІТС засобами ЄСІТС в автоматичному режимі здійснюється перевірка наявності в особи зареєстрованого Електронного кабінету.

У разі наявності в особи Електронного кабінету засобами ЄСІТС забезпечується надсилання до автоматизованої системи діловодства підтвердження доставлення до Електронного кабінету користувача документа у справі. В іншому випадку до автоматизованої системи діловодства надходить повідомлення про відсутність в особи зареєстрованого Електронного кабінету.

До Електронного кабінету надсилаються документи у справі лише в разі наявності ідентифікаційних даних користувача (учасника справи), внесених до автоматизованої системи діловодства.

Крім того, як визначено у пункті 111 Розділу V "Перехідні положення" Положення про ЄСІТС, особа, яка використовує підсистему "Електронний суд", самостійно несе відповідальність за свій електронний кабінет, направлені йому копії судових рішень вважаються отриманими, про що Суду стає відомо з повідомлення про доставлення електронного листа.

До подібних за змістом висновків дійшов Верховний Суд в ухвалі від 29 листопада 2023 року по справі № 155/338/23.

Щодо посилань скаржника на погіршення стану здоров`я з червня 2024 року, у зв`язку з чим останній вимушений був проходити регулярні медичні огляди та лікування, що позбавило ОСОБА_1 можливості звернутися з апеляційною скаргою у строк встановлений ст. 354 ЦПК України, апеляційний суд зазначає наступне.

Так на підтвердження зазначених обставин скаржником додано копію довідки про проходження лікування з 27.05.2024 року по вересень 2024 року та копії роздруківок прийому хворого за 27.05.2024 року, 04.11.2024 року та 26.11.2024 року, з яких вбачається, що ОСОБА_1 за останні 12 місяців знаходився на лікарняному лише з 27.05.2024 року по 31.05.2024 року. Зазначений період перебування на лікарняному передує постановленню оскаржуваної ухвали та не може бути врахований судом при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Крім того, колегія суддів враховує, що скаржник у період з 03.06.2024 року по 06.09.2024 року (часу подання апеляційної скарги) не перебував на стаціонарному лікуванні та жодних належних та допустимих доказів таких обставин, відповідно до вимог статей 77-81 ЦПК України, апеляційному суду не надав.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (частина перша статті 44 ЦПК України).

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

На осіб, які беруть участь у справі, також покладається обов`язок не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Враховуючи викладені обставини та докази, що містяться в матеріалах справи колегія суддів виходить з того, що будучи достовірно обізнаним про наявність цивільної справи та про наявність ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 03 червня 2024 року, ОСОБА_1 не мав перешкод для оскарження зазначеної ухвали суду з 24.07.2024 року (з дати отримання оскаржуваної ухвали в електронному кабінеті в підсистемі «Електронний суд»), у строк встановлений ст. 354 ЦПК України.

Тому, за обставин даної справи апеляційний суд визнає наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження неповажними, у зв`язку з чим ОСОБА_1 слід відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі.

Інститут процесуальних строків сприяє досягненню юридичної визначеності, а також стимулює учасників справи та інших заінтересованих осіб добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними, а після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, №3236/03, §41, ЄСПЛ, від 03.04.2008 року).

Слід також зазначити, що ЄСПЛ вказав, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N15123/03, § 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, №17160/06 та N 35548/06, §34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Із практики ЄСПЛ також випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Враховуючи зазначені обставини, оскільки скаржником не доведено поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, а зазначені в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, причини пропуску ОСОБА_1 цього строку, ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.11.2024 року, визнані неповажними, колегія суддів приходить до переконання, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 03 червня 2024 року - слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 357, 358 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 03 червня 2024 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді Одеського апеляційного суду: О.М. Таварткіладзе

А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова