Провадження №2/447/54/25
Справа №447/1171/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

20.01.2025 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Павліва В.Р., за участю секретаря судового засідання Малик О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в у м. Миколаєві Львівської області у порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Процесуальні дії у справі.

24.04.2024 позивач ОСОБА_1 звернувся в Миколаївський районний суд Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Просив суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 9 900 грн., матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

18.07.2023 о 17 год 00 хв. на автодорозі Львів-Пустомити-Меденичі 26 км +100 м. водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Фольксваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_1 та під час обгону не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем МG HS д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 на праві власності. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Позивач покликається на ч. 2 ст. 1187 ЦК України, відповідно до якої шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (праві власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку та ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою.

27.05.2024 на адресу суду надійшла відповідь з ГУДМС України про реєстрацію місця проживання відповідача, відповідно до якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

27.05.2024 прийнято справу до розгляду, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

26.06.2024 ОСОБА_2 подав до суду відзив, у якому просить у задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі, мотивуючи це тим, що цивільно- правова відповідальність ТЗ «Фольксваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_1 застрахована, що стверджується договором обов`язкового страхування, поліс № ЕР 215416924 від 28.06.2023 укладеного із ТДВ «СК «ГАРДІАН». Зазначив, що в день настання ДТП звернувся на гарячу лінію МТСБУ та СК «Гардіан» щодо відшкодування шкоди заподіяної під час ДТП. Враховуючи, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 18.08.2024 був діючий договір страхування цивільно-правової відповідальності перед третіми особами, відшкодування витрат на ремонт дорожньо-транспортної пригоди належить до повноважень страхової компанії та МТСБУ.

Покликається на те, що відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання відшкодування потерпілий або інша особа, яка має на це право,протягом 30 днів з дня подання письмового повідомлення про ДТП подає до МТСБУ пакет документів.

Відповідач звертає увагу суду, що позивач не скористався своїм правом звернутися до МТСБУ та не отримав страхового відшкодування по договору страхування цивільно-правової відповідальності перед третіми особами ні від МТСБУ ні від СК «Гардіан».

01.11.2025 представник заявника Петрінець Богдан Романович подав до суду додаткові пояснення у справі, у яких зазначив, що внаслідок ДТП автомобіль марки MG HS д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 на праві власності отримав механічні пошкодження: потертість переднього лівого крила та переднього бампера (ліва сторона). Оскільки відповідач не надав відомостей про те, чи укладений ним із страховиком договір страхування цивільно-правової відповідальності, позивач був змушений здійснити відновлювальний ремонт свого автомобіля за власні кошти.

Покликається на те, що відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вказує на те, що відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси.

Представник заявника наголосив, що відомості про те, що цивільно-правова відповідальність ТЗ ««Фольксваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_1 застрахована по Договору страхування №ЕР-215416924 від 28.06.2023, укладеному із ТДВ «СК «Гардіан» стали відомі лише зі змісту відзиву на позов, коли транспортний засіб вже був відновлений за рахунок позивача.

17.01.2025 представник заявника Петрінець Богдан Романович подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив такі задовольнити.

Суд встановив.

18.07.2023 о 17 год 00 хв. на автодорозі Львів-Пустомити-Меденичі 26 км +100 м. водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Фольксваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_1 та під час обгону не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем МG HS д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 на праві власності. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. 28.06.2023 між ТДВ «СК «ГАРДІАН» та ОСОБА_3 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № ЕР-215416924. Згідно з умовами зазначеного договору ТДВ «СК «ГАРДІАН» взяло на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди власнику автомобіля марки «Фольксваген Транспортер» НОМЕР_3 , внаслідок його пошкодження.

ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав.

Відповідно до копії постанови Миколаївського районного суду Львівської області від 13.10.2023 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАА.

Відповідно до копії свідоцтва транспортного засобу MG HS BC5216ОМ, такий належить ОСОБА_1 рік випуску 2021; дата реєстрації 03.05.2022.

Відповідно до копії акту про надання послуг RO00030978 від 15.02.2024 ремонтні роботи автомобіля MG HS BC5216ОМ, д.н.з. НОМЕР_4 виконані повністю та в строк на суму 9900 грн.

Відповідно до копії платіжної інструкції вартість ремонту автомобіля становить 9900.00 грн.

Оцінка суду.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Відповідно до частин першої-третьої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Для відшкодування шкоди згідно ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти:

а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії.

б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ст. 22 ЦК України).

в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Ч. 2 цієї статті встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин).

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом вказаної норми, за загальним правилом: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню.

Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом.

Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування».

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Згідно зі статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», № 1961-IV.

Згідно з статтею 3 Закону №1961-IV визначено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону № 1961 IV).

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Отже, якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків) (Постанова ВС від 18.02.2022, справа 522/1251/15-ц).

Як вбачається з матеріалів справи станом на дату настання страхового випадку дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Фольксваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 була застрахована, що стверджується договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, поліс №215416924, виданий страховою компанією ПАТ «Гардіан» Позивач не скористався правом вчасно звернутись до МТСБУ про відшкодування витрат на ремонт транспортного засобу, який отримав механічні пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Підстав поважності пропуску звернення до страхової компанії не навів, як співвідповідача страхову компанію суд залучити не просив, відомостей про відмову у виплаті страхового відшкодування не подав.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність відмови у позові.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 » про стягнення стягнення матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Повний текст рішення складено 20.01.2025.

Суддя Павлів В. Р.