Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/63/25
Провадження № 2/542/207/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 січня 2025 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі судді Афанасьєвої Ю.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

До Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Однак, дана позовна заява не відповідає вказаним нормам ЦПК України.

А саме позовна заява не відповідає вимогам п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Згідно з п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

В порушення вказаних норм в позовній заяві не вказано повне місце проживання позивача та відповідачки, а зазначено лише Полтавська область, Новосанжарський район, с.Губарівка та Полтавська область, Новосанжарський район, с.Лівенське відповідно, тобто не зазначені назви вулиць та номери будинків, де проживають позивач та відповідач, а також поштовий індекс.

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.4 ст. 175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частинами 1, 2 статті 9 вказаного Закону судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою позову про розірвання шлюбу становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент подання цього позову становить 1211,20 грн.

Таким чином, за подання цієї позовної заяви необхідно сплатити 1211,20 грн. судового збору.

Судом встановлено, що до матеріалів справи позивачем додано квитанцію №0.0..1 від 02 грудня 2024 року про сплату судового збору в сумі 1211 грн 20 коп.

Поряд із цим, суд зазначає, що не може врахувати надану до позовної заяви квитанцію №0.0..1 від 02 грудня 2024 року про сплату судового збору у сумі 1211 грн 20 коп, виходячи з такого.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

На виконання вказаної норми закону реалізовано перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (далі Казначейство України) та розроблено функціонал відображення підтверджень зарахування оплати судового збору. Дані щодо підтвердження сплати судового збору надходять до КП «Д-3» в автоматичному режимі. Під час надходження таких записів виконується автоматичне поєднання записів про сплату судового збору, які зазначаються в обліково-статистичних картках із записами підтверджень про сплату судового збору, які надійшли з Казначейства. Під час надходження з Казначейства підтверджень оплати судового збору, КП «Д-3» виконує в автоматичному режимі поєднання записів судового збору для фізичних та юридичних осіб з відповідними записами підтверджень про їх сплату. В даному режимі виконується перевірка повного збігу наступних параметрів: РНОКПП (ЄДРПОУ) платника, суми сплаченого судового збору та дати документа (дати отримання документа Банком розпорядника).

Разом з тим, згідно з актом від 14 січня 2025 року, складеним секретарем суду, відповідно до даних автоматизованої системи документообігу суду, квитанція про сплату судового збору №0.0..1 від 02.12.2024 року на суму 1211,20 грн була врахована раніше та приєднана до справи №542/2243/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Вказана обставина, унеможливлює здійснити поєднання квитанції про сплату судового збору з випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України по справі №542/63/25.

Чинним процесуальним законодавством не передбачено врахування платіжного доручення про сплату судового збору в справі, за умови що це платіжне доручення вже враховано при зверненні до суду з іншим позовом, в тому числі у випадку якщо попередній позов було повернуто.

Натомість законодавством, а саме п. 2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у випадку повернення заяви, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Таким чином, у порушення вищезазначених вимог, позивачем до позовної заяви не додано квитанції про сплату судового збору у визначеному розмірі.

Відповідно до частини 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, дану позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175-177, 185 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, про що повідомити позивача.

Позивачу роз`яснити, що в разі невиконання вказаних недоліків, дана позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в частині визначення розміру судових витрат до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Ю.О.Афанасьєва