Провадження № 2/185/1459/25
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

10 січня 2025 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Болдирєва У.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2024 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Букура Максима Євгеновича звернулась з позовом до свого батька ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання, посилаючись на те, що після досягнення повноліття вона продовжує навчання у Харківській державній академії дизайну і мистецтв, навчається на денній формі за кошти державного бюджету.

Відповідач не надає їй матеріальної допомоги, хоча має таку можливість.

Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/8 частки заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення нею 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання.

Вказана позовна заява не відповідає вимогам ЦПК України, а саме:

1. Як передбачено частиною 1 статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно з частиною 6 статті 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї.

Таким чином законом визначений рівний обов`язок як батька, так і матері надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання.

У позовній заяві зазначено, що матір позивачки не має можливості утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання.

Оскільки мати також має визначений законом обов`язок по утриманню повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, рішення суду у даній справі може вплинути на виконання матір`ю цього обов`язку.

Позивачка заявляє позовні вимоги до батька про стягнення аліментів на своє утримання, однак не зазначає у позовній заяві свою матір в якості учасника справи (третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору).

2. Позивачкою заявлені вимоги майнового характеру, однак не вказана ціна позову згідно з пунктом 3 частини 3 статті 175 ЦПК України.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої є благо, що підлягає грошовій оцінці.

Позивачкою заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у вигляді періодичних платежів (аліментів), відтак позов підлягає грошовій оцінці і позовна заява має містити зазначення ціни позову згідно пункту 3 частини 3 статті 175 ЦПК України.

Як визначено пунктом 3 частини 1 статті 176 ЦПК України, у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

3. Зміст позовної заяви не відповідає вимогам пунктів 8-10 частини 3 статті 175 ЦПК України, позовна заява не містить:

- зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;

- попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Тому позовну заяву було залишено без руху, та надано строк для усунення недоліків.

Однак у встановлений судом строк та станом на теперішній час недоліки зазначені в ухвалі суду не усунуто, у зв`язку з чим позовна заява вважається неподаною та її слід повернути позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається Дніпровському апеляційному суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя У. М. Болдирєва