РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/1742/21

09 січня 2025 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

з участю секретаря судового засідання: Скоблей О.В.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Куцого О.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної ДТП,-

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної ДТП.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.11.2019 на автодорозі Н-10 поблизу с. Старий Лисець, 103 км. + 100 м., сталося ДТП за участю його автомобіля «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , та транспортного засобу «Hyundai Coupe», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Постановою Надвірнянського районного суду від 12.05.2021 по справі № 352/2310/19 визнано винним ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 29.06.2021 постанова суду набрала законної сили.

Внаслідок спричинення ОСОБА_3 ДТП йому завдано матеріальну шкоду на суму 27222 грн., про що вказано у висновку № 361 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню матеріальної шкоди.

Відшкодувати завдану шкоду в добровільному порядку відповідач не бажає.

Також позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначив, що оскільки відповідач, який заподіяв майнової шкоди в наслідок ДТП, не виконав свого зобов`язання щодо відшкодування шкоди, то в наслідок тривалого розгляду справи він зобов`язаний виконати зобов`язання з відшкодування шкоди з врахуванням інфляційних процесів, що відбулися в державі, і відшкодувати шкоду на час прийняття рішення, рівнозначну заподіяній шкоді на час ДТП.

У відповідності до методики застосування індексу інфляції, до суми збитків, розмір яких становив 27622 грн., з часу заподіяння шкоди, тобто з часу ДТП (02.11.2019), по дату розгляду справи (04.10.2024), вбачається, що на час розгляду справи сума збитків з врахуванням інфляційних процесів становить 44476,07 грн., з яких 27622,00 грн. (сума боргу) + 16854,07 грн. (інфляційне збільшення).

Короткий зміст відзиву на позовну заяву:

Від відповідача ОСОБА_3 поступив відзив на позовну заяву, в якому зазанчено, що відповідач не погоджується з обставинами, зазначеними в позові.

Зокрема, позивач на підтвердження вартості відновлення автомобіля як доказ надав висновок № 361, складений експертом, за яким вартість матеріального збитку складає 27622,43 грн.

Окрім того, до позову не надано конкретних доказів, які підтверджують реальну вартість ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля позивача.

Згідно протоколу огляду т/з, такий проводився 15.11.2019 без повідомлення відповідача про такий огляд. А тому існують сумніви у об`єктивйості такого дослідження.

Стислий виклад позицій сторін:

Представник позивача-адвокат Говзан М.М. в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог. Просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , 44476,07 грн. шкоди, заподіяної ДТП, з яких 27622,00 грн. (сума боргу) + 16854,07 грн. (інфляційне збільшення), Також просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Представник відповідача-адвокат Куций О.С. в судовому засіданні позовні не визнав з підстав, зазначених у відзиві на позов, вважає позовні вимоги недоведеними. Просив у задоволенні позову відмовити. Також заперечив проти стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат. В подальшому в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про продовження розгляду справи у відсутності сторони відповідача.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду, Івано-Франківської області від 27.08.2021 по даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Надвірнянського районного суду, Івано-Франківської області від 21.09.2022 провадження по даній справі зупинено до припинення перебування позивача ОСОБА_2 у складі ЗСУ.

Ухвалою Надвірнянського районного суду, Івано-Франківської області від 25.10.2023 провадження по даній справі поновлено у зв`язку зі звільненням позивача ОСОБА_2 з військової служби.

Ухвалою Надвірнянського районного суду, Івано-Франківської області від 16.02.2024 провадження по даній справі зупинено до припинення перебування відповідача ОСОБА_3 у складі ЗСУ.

Ухвалою Надвірнянського районного суду, Івано-Франківської області від 01.08.2024 провадження по даній справі поновлено.

Ухвалою Надвірнянського районного суду, Івано-Франківської області від 29.10.2024 по даній справі закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Заяву позивача ОСОБА_2 про збільшення позовних вимог прийнято до розгляду.

Ухвалою Надвірнянського районного суду, Івано-Франківської області від 27.11.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача-адвоката Куцого О.С. про призначення по справі судової автотоварознавчої експентизи.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області у справі № 352/2310/19 від 12.05.2021, ОСОБА_3 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Дана постанова суду набрала законної сили 25.05.2021 (а.с. 23-26).

Як вбачається зі змісту даної постанови суду, в судовому засіданні встановлено, що внаслідок порушення ОСОБА_3 вимог п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, 02.11.2019 близько 13 год. 40 хв. на автодорозі Н-10 поблизу с. Старий Лисець, 103 км. + 100 м., відбулась ДТП за участю автомобіля марки «Hyundai Coupe», д.н.з. НОМЕР_2 , під його керуванням, та автомобіля марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , який зупинився попереду, під керуванням ОСОБА_2 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. З`ясувавши фактичні обставини справи, давши їм оцінку, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, які узгоджуються між собою, оцінивши їх у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

На час розгляду справи в суді вказана постанова є чинною, не скасовувалася, а тому суд вважає встановленим факт вини водія ОСОБА_3 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 02.11.2019 близько 13.40 год. на автодорозі Н-10 поблизу с. Старий Лисець, 103 км. + 100 м.

Як вбачається з повідомлення МТСБУ від 02.12.2021, Моторне (транспортне) страхове бюро України розглянуло заяву ОСОБА_2 від 23.11.2021 про відшкодування шкоди, заподіяної під час ДТП, яка мала місце 02.11.2019, за участю транспортного засобу марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , та встановлено, що заявником до МТСБУ впродовж одного року не було подано заяву про відшкодування заподіяної шкоди. Тому на підставі п.п. 37.1.4. п. 37.1. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ прийняло рішення про відмову у виплаті ОСОБА_2 відшкодування заподіяної шкоди (а.с. 51).

15.11.2019 ОСОБА_2 звернувся до судового експерта Романюка В.К. (свідоцтво № 587 від 04.12.2001, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України), для надання висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу.

Огляд автомобіля БМВ Х-5 відбувався 15.11.2022 о 11.15 за адресою: с. Старий Лисець, Тисменицького району, Івано-Франківської області, в присутності довіреної особи власника транпортного засобу ОСОБА_2 , що підтверджується протоколом огляду транспортного засобу від 15.11.2019 (а.с. 13).

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку № 361, складеного 16.11.2019 СПД-ФО ОСОБА_4 , вартість матеріального збитку (шкоди), завданого власнику пошкодженого автомобіля «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , станом на 16.11.2019 складає 27622 грн. 43 коп. (а.с. 9-12, 14-21).

Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права:

Положеннями ч. 1 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

У статті 1166 ЦК України визначені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч.ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

У п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам надані такі роз`яснення: розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Як було встановлено судом, у настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 02.11.2019 близько 13 год. 40 хв. на автодорозі Н-10 поблизу с. Старий Лисець, 103 км. + 100 м., встановлена вина водія «Hyundai Coupe», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 .

Шкода транспортному засобу марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить позивачу ОСОБА_2 , була завдана внаслідок порушення ОСОБА_3 вимог п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, який, керуючи транспортним засобом «Hyundai Coupe», д.н.з. НОМЕР_2 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено», перетнув одну горизонтальну суцільну лінію розмітки 1.1, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, та скоїв зіткнення із автомобілем марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , який зупинився попереду. Тобто діями водія ОСОБА_3 було спричинено шкоду майну потерпілого ОСОБА_2 .

Вказані обставини підтверджуться постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області у справі № 352/2310/19 від 12.05.2021, якою ОСОБА_3 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

Відповідно до п.п. 37.1.4. п. 37.1. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач ОСОБА_5 звертався до Моторно (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) із заявою від 23.11.2021 про про відшкодування шкоди, заподіяної під час дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), яка мала місце 02.11.2019 за участю транспортного засобу марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 . Однак листом від 02.12.2021 МТСБУ відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування, оскільки до МТСБУ впродовж одного року не було подано заяву про відшкодування заподіяної шкоди.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у даному випадку відповідальність повинен нести відповідач ОСОБА_3 в межах фактично завданої шкоди.

З метою визначення вартості матеріального збитку, за заявою ОСОБА_2 СПД-ФО ОСОБА_4 було проведено автотоварознавче дослідження та складено висновок експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку № 361 від 16.11.2019, відповідно до якого визначено, що вартість матеріального збитку (шкоди), завданого власнику пошколдженого автомобіля «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , станом на 16.11.2019, з врахуванням фізичного зносу складників, що підлягають заміні, складає 27622,43 грн.

До зазначеного висновку долучено протокол огляду транспортного засобу від 15.11.2019, складений експертом ОСОБА_4 , в якому відображено опис пошкоджень транспортного засобу марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: бампер передній (розламаний) заміна; накладка переднього бампера (розламана) заміна; спойлер переднього бампера (розламаний) заміна; решітка радіатора в зборі (розламана) заміна; фара права (відламані верхні провушини кріплення) заміна; фара ліва (відламані верхні провушини кріплення) заміна; підкрильник передній правий (розламаний в нижній частині) заміна; тяга передня (погнута) заміна; замикаюча балка передня (розламана) заміна; лонжерон передній лівий (розламаний в передній частині) заміна передньої частини; крило переднє ліве (погнуте в передній частині) ремонт; замок капоту (пошкоджений) заміна.

Огляд пошкодженого транспортного засобу «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , проведено в присутності володільця ОСОБА_2 , який був ознайомлений із протоколом огляду.

За змістом ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами у цивільній справі є будь-які дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування у справі. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог, сторона позивача посилається на висновок експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку № 361 від 16.11.2019, складений СПД-ФО ОСОБА_4 .

Сторона відповідача не погоджується із вказаним висновком експерта, оскільки огляд транспортного засобу проводився 15.11.2019 без повідомлення та участі відповідача. Також предстаником відповідача було заявлено клопотапння про призначення судової автотоварознавчої експертизи для визначення завданої шкоди.

Даючи оцінку аргументам сторін, суд зазначає наступне:

Так, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 06 липня 2018 року у справі № 924/675/17, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, суду необхідно виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової авто-товарознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ регулюється Методикою товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, яка затверджена наказом N 142/5/2092 МЮ України та Фонду держмайна України від 24.11.2003.

Вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин (п. 1.3).

Оцінка КТЗ передбачає урахування технічних, технологічних характеристик та особливостей об`єкта оцінки, умов його експлуатації, обслуговування та зберігання, технічного стану на підставі відповідної технічної, довідкової, облікової документації та обстежень.

Згідно п. 5.1 розділу 5.1 Методики технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна.

Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

Відповідно до вимог п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату.

У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку.

Надаючи оцінку наявному в матеріалах справи висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку № 361 від 16.11.2019, складеному СПД-ФО ОСОБА_4 , на предмет відповідності його вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, яка затверджена наказом N 142/5/2092 МЮ України та Фонду держмайна України від 24.11.2003, суд звертає увагу на наступне.

Так, висновок № 361 від 16.11.2019 було складено експертом Романюком В.К. на підставі акту огляду транспортного засобу від 15.11.2019, складеного експертом Романюком В.К. Також у висновку наявна ілюстративна таблиця із зображеннями пошкоджень транспортного засобу марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , Вказані обставини свідчать про те, що експерт ОСОБА_4 особисто безпосередньо оглядав пошкоджений транспортний засіб марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , та визначив наявні пошкодження внаслідок ДТП, з чим погодився власник ОСОБА_2 .

При цьому відповідно до вимог п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, виклик заінтересованих осіб для технічного огляду транспортного засобу здійснюється у разі потреби. Тобто участь винуватця ДТП при огляді транспортного засобу не є обов`язковою.

Таким чином огляд автомобіля «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , було проведено СПД-ФО ОСОБА_6 з дотриманням вимог п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Крім того суд зазначає, що ухвалою суду від 27.11.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача-адвоката Куцого О.С. про призначення по справі судової автотоварознавчої експентизи.

Як вбачається зі змісту даної ухвали, у поданому клопотанні представником відповідача не наведено жодних об`єктивних обставин, які б вказували на необґрунтованість, зумовлювали сумнівність долученого до матеріалів справи звіту експертного автотоварознавчого дослідження. А тому при встановлених судом обставинах справи суд вважає призначення експертизи недоцільним. Крім того, з врахуванням предмету даної цивільної справи, суд вважає, що зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Враховуючи зміст позовних вимог, суд дійшов висновку, що доводи представника відповідача щодо обґрунтування клопотання не є достатніми для призначення судової автотехнічної експертизи.

Отже, визначаючи розмір завданої позивачу шкоди, суд бере до уваги висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку № 361 від 16.11.2019, складеному СПД-ФО Романюком В.К., та вважає його належним та допустимим доказом по справі.

Таким чином, розмір фактично завданої ОСОБА_2 шкоди становить 27662,00 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення з вілповідача інфляційних витрат суд зазначає наступне.

Нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобовязання та є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання як спосіб захисту грошового інтересу і полягає у відшкодуванні грошових втрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляції та отримані компенсації за неналежне виконання зобов`язань (пост. ВП ВС від 19.06.2019 №703/2718/16, від 19.06.2019 №646/14523/15).

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

З аналізу норм ст. 625 ЦК України випливає, що у вказаній статті визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (пост. ВС/ВП № 686/21962/15-ц від 16.05.2018).

Разом з тим суд зазначає, що право кредитора вимагати від боржника сплати коштів за завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди виникає з моменту ухвалення судового рішення, яким встановлено вину особи у заподіянні такої шкоди, ти визначено розмір такого відшкодування. Тобто право на нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу виникає саме за невиконання та/або несвоєчасне виконання судового рішення стягнення боржника матеріальної та/або моральної шкоди.

В постанові суду від 12.05.2021, якою ОСОБА_3 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, розмір завданої матеріальної шкоди, не визначено. В ході розгляду даної справи сторона відповідача не погоджувалась з розміром шкоди, зазначеним у позовній заяві, та заявляла клопотання про проведення автотоварознавчої експертизи, в задоволенні якого судом відмовлено. Добровільне відшкодування заявлених позивачем збитків до ухвалення судового рішення є правом а не обов`язком відповідача. Таким чином нарахування позивачем інфляційних втрат до ухвалення судом кінцевого рішення по даній справі, є безпідставним.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як встановлено судом, за подання позовної заяви до суду позивачем сплачено судових збір в сумі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією від 06.08.2021 (а.с. 3).

Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову, вказаний розмір судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Висновки суду:

Оцінюючи зібрані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, враховуючи, що позивач є власником транспортного засобу, та внаслідок пошкодження транспортного засобу, спричинення ДТП, позивачу завдано матеріальної шкоди, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, та стягнення з відповідача на користь позивача 27622,00 грн. матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

У задоволенні вимоги позивача до відповідача про стягнення 16854 грн. 07 коп. інфляційного збільшення, необхідно відмовити.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 908,00 грн. сплаченого судового збору.

На підставі ст.ст. 22, 524, 533-535, 625, 1166, 1187 ЦК України, п.п. 5.1, 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, керуючись ст.ст. 4, 13, 19, 76-78, 81, 82, 95, 133, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної ДТП задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 27622 грн. 00 коп. (двадцять сім тисяч шістсот шістдесят дві гривні) шкоди, заподіяно внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 908 грн. 00 коп. (дев`ятсот вісім гривень) сплаченого судового збору.

У задоволенні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення 16854 грн. 07 коп. інфляційного збільшення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 17.01.2025.

Суддя Міськевич О.Я.