Дата документу 16.01.2025
Справа № 334/8423/21
Провадження № 2/334/109/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без розгляду

16 січня 2025 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі

Головуючого суддіКоломаренко К.А.
при секретаріЦілінко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

02.11.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом про стягнення з ОСОБА_2 боргу, в обґрунтування якого посилався на те, що 15 листопада 2018 року передав відповідачу в борг 210 000 (двісті десять тисяч) гривень суму, обумовлену у договорі позики коштів, яку відповідач, згідно укладеного між ними договору, зобов`язувався повернути до 16.11.2020 року. В підтвердження отримання коштів, відповідач дав розписку, проте у зазначений термін відповідач боргу не повернув. Позивач зазначає, що писав вимоги, проте відповідач на теперішній час хоч борг і визнає, проте грошові кошти не повертає. Відповідач ОСОБА_2 відмовилась повертати борг згідно укладеного договору позики коштів, мотивуючи це відсутністю вільних коштів. До сьогоднішнього часу відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушив взяті на себе зобов`язання. У зв`язку з чим, ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь борг в сумі 210 000 гривень.

Заочним рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 20.05.2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суму боргу в розмірі 210 000 (двісті десять тисяч) гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір в розмірі 2 100 (дві тисячі сто) гривень.

19.01.2024 року від представника відповідача адвоката Плецької Юлії Вікторівни засобами поштового зв`язку надійшла заява про перегляд заочного рішення, в якій адвокат просить скасувати та переглянути заочне рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 20.05.2022 у справі №334/8423/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення боргу.

Ухвалою суду від 22.01.2024 року заяву прийнято до розгляд, призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 16.02.2024 року заяву про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 334/8423/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення боргу задоволено. Заочне рішення суду від 20.05.2022 року у вказаній справі - скасовано. Призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовче провадження.

14.03.2024 року представник відповідача адвокат Плецька Ю.В. надіслала на електронну пошту суду заяву про відкладення підготовчого засідання.

Підготовче засідання 14.03.2024 року відкладено у зв`язку з неявкою усіх учасників.

11.04.2024 року представник відповідача адвокат Плецька Ю.В. надіслала на електронну пошту суду заяву про відкладення підготовчого засідання.

Підготовче засідання 11.04.2024 року відкладено у зв`язку з неявкою усіх учасників.

Підготовче засідання 07.05.2024 року відкладено у зв`язку з неявкою усіх учасників.

07.05.2024 року судом надіслано запит до Департаменту адміністративних послуг ЗМР про надання інформації щодо зареєстрованого місця проживання позивача у справі.

10.05.2024 року на запит суду від Департаменту адміністративних послуг ЗМР надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання позивача у справі.

05.06.2024 року на запит суду надійшла інформація з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання позивача у справі.

05.06.2024 року представник відповідача адвокат Плецька Ю.В. надіслала на електронну пошту суду заяву про відкладення підготовчого засідання.

Підготовче засідання 05.06.2024 року відкладено у зв`язку з неявкою усіх учасників.

Ухвалою суду від 05.06.2024 року витребувано від Крюківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області усі відомі засоби зв`язку з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Витребувано у Міністерства соціальної політики України інформацію про те, чи перебуває ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що є тимчасово окупованою територією, на обліку як внутрішньо переміщена особа.

27.06.2024 року на електронну пошту суду надійшла інформація від Крюківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області про зареєстроване місце проживання позивача.

Підготовче засідання 08.07.2024 року відкладено у зв`язку з неявкою позивача.

17.07.2024 року засобами поштового зв`язку до суду надійшла інформація від Міністерства соціальної політики України інформацію про зареєстроване місце проживання позивача як внутрішньо-переміщеної особи.

Підготовче засідання 29.08.2024 року відкладено у зв`язку з неявкою позивача.

26.09.2024 року підготовче засідання не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Коломаренко К.А. у щорічній відпустці.

23.10.2024 року представник відповідача адвокат Плецька Ю.В. надіслала на електронну пошту суду заяву про відкладення підготовчого засідання.

Підготовче засідання 23.10.2024 року відкладено у зв`язку з неявкою усіх учасників.

13.11.2024 року представник відповідача адвокат Плецька Ю.В. через канцелярію суду подала заяву, в якій просила провести підготовче засідання без участі відповідача та її представника, відповідач наполягає, що розписка підроблена, оскільки вона ніколи не зустрічалась із ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, просить визнати явку позивача в судові засідання обов`язковою.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.11.2024 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Визнано обов`язковою участь в судовому засіданні позивача ОСОБА_1 для дачі особистих пояснень в судовому засіданні. Зобов`язано позивача ОСОБА_1 надати суду оригінал договору позики від 15.11.2018 року та оригінал розписки до договору позики від 15.11.2018 року, на які він посилається в обґрунтування позову про стягнення боргу.

12 грудня 2024 року на електронну пошту суду від представника відповідача адвоката Плецької Ю.В. надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, в задоволенні позову просить відмовити.

В судове засідання 12.12.2024 року сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином усіма можливими засобами зв`язку та за усіма можливими та відомими адресами. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу не здійснювалось, судове засідання відкладено.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином та завчасно повідомленим про дату, час ті місце судового засідання, шляхом надсилання судової повістки за усіма відомими адресами позивача, а також шляхом надсилання СМС на усі відомі номера мобільних телефонів позивача. Причини неявки суду не відомі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, будучи належним чином та завчасно повідомленою про дату, час та місце підготовчого засідання. Матеріали справи містять клопотання представника відповідача від 12.12.2024 року про розгляд справи без їх участі.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, ухвалив здійснювати судове засідання без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно п.1 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Стаття 44 ЦПК України передбачає неприпустимість зловживання процесуальними правами. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії учасників по справі, що суперечать завданню цивільного судочинства і застосувати до них заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка згідно з частиною першою ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований ст.55 Конституції України.

Пленумом Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ була винесена постанова № 11 від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», якою постановлено, що при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку; строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника. Оцінюючи поведінку заявника, а також осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу, слід взяти до уваги факти невиконання ними процесуальних обов`язків, наприклад, ненадання чи надання з порушенням строку, передбаченого ЦПК, доказів у справі; неодноразові неявки в судове засідання без поважних причин, якщо це призвело до порушення розумного строку судового розгляду.

При цьому, суд також зазначає, що Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить з того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Тобто, обов`язок щодо вжиття заходів для прискорення розгляду справи покладено на позивача як ініціатора спору.

Отже, позивач, будучи ініціатором судового розгляду справи, в першу чергу має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права, тобто здійснювати їх з метою, з якою такі права були надані.

Під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Заочним рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 20.05.2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суму боргу в розмірі 210 000 (двісті десять тисяч) гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір в розмірі 2 100 (дві тисячі сто) гривень.

Ухвалою суду від 16.02.2024 року заяву про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 334/8423/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення боргу задоволено. Заочне рішення суду від 20.05.2022 року у вказаній справі - скасовано. Призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовче провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.11.2024 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Визнано обов`язковою участь в судовому засіданні позивача ОСОБА_1 для дачі особистих пояснень в судовому засіданні. Зобов`язано позивача ОСОБА_1 надати суду оригінал договору позики від 15.11.2018 року та оригінал розписки до договору позики від 15.11.2018 року, на які він посилається в обґрунтування позову про стягнення боргу.

Згідно ч. 10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Станом на 16 січня 2025 року позивачем, на виконання ухвали суду від 13.11.2024 року, оригіналу договору позики від 15.11.2018 року та оригіналу розписки до договору позики від 15.11.2018 року, на які він посилається в обґрунтування позову про стягнення боргу, на надано.

Згідно п.3 ч.2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Відповідно до ч.5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 липня 2021 року в справі № 756/6049/19 (провадження № 61-4177св21) вказано, що "залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду. При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого учасник справи самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. З матеріалів справи вбачається, що заява про розгляд справи за відсутності позивача ані позивачем, ані його представником подана не була. Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача".

Умовою для залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, є саме повторна неявка належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи позивача. При цьому повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та від нього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (див., зокрема, постанови Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 759/6512/17 (провадження № 61-4437св20), від 20 травня 2021 року у справі № 522/13928/15 (провадження № 61-2134св21), від 18 серпня 2021 року у справі № 495/9414/15-ц (провадження № 61-5230св21), від 10 лютого 2022 року в справі № 756/16448/18 (провадження № 61-16720св20), від 30 червня 2022 року у справі № 461/1190/21 (провадження № 61-2956св22).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2024 року в справі № 454/1883/22 (провадження № 14-117цс23) зазначено, що:

"88. Процесуальним законодавством, чинним на час ухвалення рішення судом першої інстанції, передбачено два способи надсилання судового рішення - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через "Електронний кабінет", у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС.

90. Надсилання судового рішення в той чи інший спосіб учаснику справи є процесуальним обов`язком суду. Відомості про вручення (доставлення) рішення суду учаснику справи містяться у розписці про вручення, у повідомленні про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи, у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, а також у документах, визначених пунктами 4, 5 частини шостої статті 272 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції). У разі відсутності таких відомостей судове рішення вважається не врученим.

91. Бажання учасника справи (фізичної особи) зазначити у скарзі (заяві) свою особисту електронну адресу, свідчить лише про бажання особи отримувати кореспонденцію від суду додатковим засобом зв`язку, та не звільняє суд обов`язку виконувати вимоги закону, зокрема щодо надіслання рішення суду у порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції).

92. Аналіз викладених вище приписів ЦПК України, якими встановлено порядок направлення копій судового рішення особі, яка не має офіційної електронної адреси, свідчить про обов`язок суду направлення копії судового рішення рекомендованим листом з повідомленням про вручення, днем вручення якого є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

93. Надсилання відповідних процесуальних документів на електронну адресу сторони у справі, вказану в документах, що подавались до суду, не заборонена, та може здійснюватися як додаткова, однак такі дії не можуть замінити належне надсилання учаснику судового рішення відповідно до статті 272 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції)".

В ході розгляду справи судом вживались заходи з метою встановлення місця проживання позивача, зокрема ухвалою суду від 05.06.2024 року витребувано від Крюківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області усі відомі засоби зв`язку з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Витребувано у Міністерства соціальної політики України інформацію про те, чи перебуває ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що є тимчасово окупованою територією, на обліку як внутрішньо переміщена особа.

З метою належного повідомлення позивача про розгляд справи судом направлялись смс на номери телефонів, встановлених судом за наданою інформацією Міністерстовм соціальної політики та Крюківським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області, а також який був зазначений позивачем в позовній заяві при зверненні до суду з позовом, проте смс не доставлені з причини «абонент тимчасово недоступний». Також, суді повітки про виклик до суду позивача направлено судом на адреси: 1) адресу, зазначену ним в позові при зверненні до суду; 2) адресу, яка згідно відомостей Мінсоцполітики, отриманих на запит суду 17.07.2024 року, є зареєстрованим місцем проживання позивача, як внутрішньо-переміщеної особи; 3) адресу, яка згідно відомостей Крюківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області, отриманих на запит суду 27.06.2024 року, є фактичним місцем проживанням позивача.

Суд враховує те, що неприбуття позивача після скасування заочного рішення у справі в усі підготовчі та усі судові засідання, зокрема, неповідомлення суду причин неявки, вказує на зловживання процесуальними правами та невиправдане затягування розгляду справи. При цьому визначальними процесуальними обов`язками позивачів є виконання процесуальної дії у встановлені законом або судом строки, в тому числі і забезпечення представництва власних інтересів при розгляді справи.

Суд вважає неможливим слухання справи за відсутності позивача ОСОБА_1 , який ухиляється від участі в судовому розгляді справи, не з`являється в судові засідання без надання доказів про поважність причин неявки, хоча ухвалою суду від 13.11.2024 року його явку в судове засідання було визнано обов`язковою. Суд враховує також неподання оригіналів документів на виконання ухвали суду від 13.11.2024 року, саме позивачем, як ініціатором звернення з вказаним позовом до суду, а також ненадання жодної заяви про розгляд справи за його відсутності, тому чергову неявку суд визнає зловживанням процесуальними правами, що є підставою для залишення позову без розгляду на підставі ч.3 ст.44 ЦПК України.

Частиною 5 статті 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі №235/5555/16-ц (провадження № 61-28858св18).

Отже, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування ст.ст. 1046,1047 ЦК України, суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Таким чином, позивачам у таких справах необхідно надавати до суду оригінал розписки.

Як передбаченост.545 ЦК України, прийнявши зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Отже, наявність оригіналу розписки у позивача як кредитора свідчить про невиконання відповідачем умов договору позики.

Проте позивачем до матеріалів позовної заяви та на виконання ухвали суду не надано оригіналу розписки, що суперечить вимогам ст. 95 ЦПК України,ст. 545 ЦК України та перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами.

Крім того, неявка позивача перешкоджає розгляду справи на підставі наявних матеріалів, оскільки відповідач наполягає, що розписка підроблена, в матеріалах справи відсутній оригінал розписки, що позбавляє суд можливості в подальшому вчинити дії з метою встановлення дійсності розписки. При цьому, предметному спору є стягнення заборгованості саме за борговою розпискою.

Згідно п. 3 ч. 1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки позивач не з`являється в судові засідання, хоча його явка в судове засідання була визнана обов`язковою, оригіналу розписки на виконання ухвали суду не надає, що перешкоджає суду розглянути справу за наявними матеріалами, позивач також не повідомляє суд про причини неявки, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст. 2, 3, 10, 43, 44, 257 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, - залишити без розгляду.

Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Коломаренко К. А.