Провадження № 2/742/191/25
Єдиний унікальний № 742/5538/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого-судді Ільченка О.І., секретаря судових засідань Голушко Н.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Атавіна Олександра Сергійовича до ОСОБА_2 , треті особи: Броварський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Прилуцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання батьківства, -

В С Т А Н О В И В :

Представник ОСОБА_1 адвокат Атавін О.С. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Броварський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Прилуцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився у місті Бровари, Київської області.

Позовні вимоги мотивує тим, що у 2019 році ОСОБА_1 познайомився, і почав зустрічатися з ОСОБА_2 . Від даних стосунків у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_4 . Державна реєстрація народження Даміра проведена 04.08.2020 Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, оскільки сторони проживали окремо, та не було спільної заяви батьків. Запис про батька дитини вказано за прізвищем матері - ОСОБА_5 , його ім`я та по батькові за її вказівкою - ОСОБА_6 .

02.02.2024 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подано заяву до Прилуцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, про визнання батьківства, проте 19.03.2024 їм було відмовлено. ОСОБА_1 важає себе батьком дитини на підтвердження чого надає висновок молекулярно-генетичного експертного дослідження від 20.08.2024 року № 44019, який також підтверджує батьківство. Відповідно до ч.2 ст.125 СК України вбачається, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду, у зв`язку з чим і подано відповідну заяву.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, проте останнім було подано до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просить суд розглянути справу за відсутності сторони позивача.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, надіслала заяву в якій зазначено, що не заперечує проти задоволення позову.

Представниця Прилуцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області східного міжрегіонального управління міністерства юстиції до суду не з`явилася також, проте згідно з адресованою до суду заявою просила розглянути дану справу без її участі та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Представники третіх осіб: Броварський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ІНФОРМАЦІЯ_1 у судове засідання не з`явилися, проте про розгляд справи були повідомлені належним чином. Від останного надійшли письмові пояснення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Статтею 206 ЦПК України встановлено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує прав та обов`язків сторін. Визнання позову є свідомим волевиявленням відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданного 04.08.2020 Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), серії НОМЕР_1 , відповідний актовий запис №665 вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 та його батьками зазначені: ОСОБА_7 та ОСОБА_2 (а.п.9).

Як вбачається з копії даного свідоцтва та із змісту позовної заяви відомості про батька було зазначено зі слів матері у відповідності до ч.1 ст.135 СК України, тобто відповідачки по справі.

19 березня 2024 року Прилуцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, листом № 16236/33.15/24/24 повідомлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відмову у внесенні змін до актового запису про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , на підставі поданої ОСОБА_1 заяви про визнання батьківства, оскільки немає достатніх підстав для цього (а.с.10-11).

Відповідно до ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно з ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Статтею 142 СК України передбачено, що діти мають рівні права щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

До обов`язків батька відносно дитини, зокрема, але не виключно, належать: виховання дитини, піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя (ст.150 СК України), забезпечення утримання дитини до досягнення нею повноліття (ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 СК України).

Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану (ст.121 СК України).

Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Пунктами 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема, дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч.1 ст.135 СК України).

Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст.128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження від 20.08.2024 № 44019 вбачається, що мовірність того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в рамках проведеного дослідження, складає 99,999999% (а.с.12-19).

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Враховуючи вище викладене та те, що визнання позивача батьком малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідає інтересам малолітньої дитини, що не оспорюється та підтверджується у власноруч написаній заяві ОСОБА_2 , підтвердження батьківства ОСОБА_1 висновком експерта, тому позовна вимога про визнання батьківства є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

На підставі ст.7,126,128,134,135,142,142,150,180 СК України, керуючись ст.82, 206, 247, 263-265, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги представника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) адвоката Атавіна Олександра Сергійовича ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ), треті особи: Броварський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (Київська обл., м.Бровари, вул.Київська, буд.155, ), Прилуцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул.Соборна, буд.16, м.Прилуки, ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 ) про визнання батьківства - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с.Голубівка Прилуцького району Чернігівської області, громадянина України, батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО