Справа № 147/1443/24
Провадження № 2/147/77/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Мудрак А.М.

з участю секретаря Чудак Г.І.,

представника позивача адвоката Конякіна М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

08 листопада 2024 року представник позивача адвокат Конякін М.С. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обгрунтування позовної заяви покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який до смерті постійно проживав в с. Нова Ободівка, Гайсинського (Тростянецького) району Вінницької області. Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай), сертифікат серії ВН №0480195. На даний момент правовстановлюючого документу на дане спадкове майно немає, так як сертифікат загублений. Спадкоємцем до майна ОСОБА_2 була його дружина - ОСОБА_3 , 1922 року народження, проте вона ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. До смерті ОСОБА_3 постійно проживала в с. Нова Ободівка. Спадкоємцем майна ОСОБА_3 є її син ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер. До смерті ОСОБА_4 постійно проживав в с. Нова Ободівка. Спадкоємцем майна ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_1 , а отже вона є спадкоємцем майна ОСОБА_2 , оскільки її чоловік своєчасно прийняв спадщину, але не встиг оформити її належним чином.

Позивач своєчасно звернулась до приватного нотаріуса Вірської А.І. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Частину майна оформила на себе. 23.04.2024 отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку, оскільки відсутні правовстановлюючі документи.

Крім того, зазначає, що ОСОБА_4 є сином ОСОБА_2 , однак документи, що підтверджують їхні родинні зв`язки не збереглись, або містять неточності. Існують розбіжності в написанні прізвища ОСОБА_5 замість ОСОБА_6 , по батькові ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Тому виникла необхідність у встановленні факту родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , а також факту належності правовстановлюючого документа, та визнання права на спадкове майно.

Ухвалою судді від 12 листопада 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 13 грудня 2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, представник позивача адвокат Конякін М.С. в судовому засідання підтримав подану позовну заяву за обставин, викладених у ній. Просить задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 26.11.2024 подав до суду відзив, в якому зазначили, що не заперечує проти задоволення позову та просить розглянути справу без їхньої участі.

Згідно з ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що внесено актовий запис про смерть №6 від 28.01.1997 складений виконавчим комітетом Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області (а.с.21).

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_3 у віці 81 рік, про що в книзі реєстрації актів по смерть 27.10.2003 зроблено запис №55. Місце смерті с. Нова Ободівка Тростянецького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 27.10.2003, виданим виконавчим комітетом Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області (а.с.9).

Згідно з роз`ясненнями у листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01.01.2004, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК Української PCP.

З довідки №40 від 10.01.2024 виданої Новоободівським старостинським округом Ободівської сільської ради вбачається, що ОСОБА_2 , 1923 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті проживав та був зареєстрований разом із дружиною ОСОБА_3 , 1922 року народження за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить запис в по господарській книзі. Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_3 , яка своєчасно прийняла спадщину, тому що вступила в управління спадковим майном, а саме проводила поховання, обрядові обіди, доглядала будинок та присадибну ділянку (а.с.15).

Відповідно до довідки №41 від 10.01.2024 виданої Новоободівським старостинським округом Ободівської сільської ради вбачається, що ОСОБА_3 , 1922 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті проживала та була зареєстрована разом з сином ОСОБА_4 , 1943 року народження, за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить запис в по господарській книзі (а.с.16).

Відповідно до ст. 548 ЦК (1963 р.) Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом МУЮ від 18.06.1994 №18/5, яка діяла на час відкриття спадщини, було визначено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Отже, в судовому засіданні доведено належними та допустимими доказами факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 його дружиною ОСОБА_3 в тому числі на земельну частку (пай).

У подальшому спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв її син ОСОБА_4 відповідно до вимог ЦК 1963 року.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Позивач у позові вказує на те, що належним чином оформити свої спадкові права не має можливості через розбіжності в написанні даних спадкодавців та спадкоємців у правовстановлюючих документах та у свідоцтві про народження.

Факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 10.07.1970, виданим на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , де в графі батьки записані: батько - ОСОБА_2 та мати ОСОБА_3 (а.с.11).

Також з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. ст. 126, 133, 135 СК України номер витягу 3 від 18.11.2020 вбачається, що батьками ОСОБА_9 записані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.12,13).

За життя ОСОБА_2 належало право на земельну часку (пай) посвідчене сертифікатом ВН №0480195, який зареєстрований за № 195 від 20.03.2000.

З відповіді Відділу №3 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 10.06.2024 на адвокатський запит ОСОБА_10 встановлено, що відповідно до відомостей, наявних у Відділі Книг реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Новоободівській сільській раді Тростянецького району Вінницької області, на гр. ОСОБА_2 був виготовлений та виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ВН №0480195, який зареєстрований за №195 від 20.03.2000. Згідно схеми розпаювання дана земельна ділянка рахується за номером 843. Щодо видачі дубліката сертифіката на ім`я ОСОБА_2 відділ не взмозі виготовити дублікат сертифіката на право на земельну частку (пай) у зв`язку з відсутністю бланків даних сертифікатів. (а.с.20).

Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0480195, виданий на ім`я ОСОБА_2 втрачено, про що опубліковано оголошення в газеті «Тростянецькі вісті» від 11.01.2024 (а.с.22).

З огляду на викладене, судом встановлено, що станом на день смерті ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) на підставі сертифіката серії ВН №0480195, однак при видачі було допущено помилку в написанні прізвища ОСОБА_6 , замість ОСОБА_5 .

Факт належності ОСОБА_2 сертифікату на земельну частку (пай) серії ВН №0480195 від 20.03.2000, виданого на ім`я ОСОБА_2 підтверджується зібраними у справі доказами та показами допитаних в судовому засіданні свідків.

Зокрема, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що він знайомий з ОСОБА_12 , вчився з ним у школі разом, та ОСОБА_13 , знає, що це син та батько. Обоє вони уже померли. Прізвище говорили як ОСОБА_6 . За життя ОСОБА_2 давали пай в колгоспі, він працював столярем. Йому відомо, що ОСОБА_14 з батьком жили мирно.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що він знайомий з покійним ОСОБА_12 , дружив з ним, останній навіть писав йому листи в армію. Знає, що його батько це ОСОБА_2 . Щодо наявності у покійного батька паю він не знає точно, оскільки його родина була робітниками, а родина ОСОБА_14 колгоспники.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що позивач у інший спосіб не може довести факт родинних відносин покійного чоловіка з батьком та факт належності правовстановлюючого документу покійному батьку ОСОБА_2 , оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що позов в цій частині є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання права на земельну частку (пай) суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ОСОБА_4 , у віці 71 рік, про що 19.01.2015 складено відповідний актовий запис №02. Місце смерті с. Нова Ободівка Тростянецького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 19.01.2015, виданим виконавчим комітетом Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області (а.с.10).

З свідоцтва про одруження від 17.07.1970 вбачається, що ОСОБА_4 одружився з ОСОБА_16 17 липня 1970 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 (а.с.14).

Позивач є спадкоємцем майна померлого ОСОБА_4 , яка вчасно прийняла спадщину, частину спадкового майна ОСОБА_1 оформила на себе після смерті чоловіка ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.06.2023 виданим приватним нотаріусом Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області Вірською А.І. (а.с.17-19).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №31/02-31 від 23.04.2024, виданою приватним нотаріусом Вірською А.І. у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності спадкодавця на земельну частку (пай), спадкоємцю ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 (а.с.23).

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В оформленні права на спадщину на спадкове майно та видачі відповідного свідоцтва позивачу нотаріусом було відмовлено у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право спадкодавця на земельну частку (пай).

Згідно з п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішені спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до п.16, 17 Перехідних положень ЗК України громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.

Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно з п. 3.5 Інформаційного листа ВССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Враховуючи те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, його цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за ним права на спадкове майно.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , належно прийнявши спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , яка вчасно прийняла спадщину після чоловіка ОСОБА_2 , і спадкоємцем до його майна за законом є позивач ОСОБА_1 , сертифікат на право на земельну частку (пай) у позивача відсутній, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , є сином ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме, те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ВН №0480195 від 20.03.2000, виданий на ім`я ОСОБА_2 належить ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_4 , в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), яке належало ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0480195 від 20.03.2000.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне ім`я сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

відповідач Ободівська сільська рада Гайсинського району Вінницької області, адреса: вул. Ватутіна, 8, с. Ободівка, Гайсинський район, Вінницька область, .

Повний текст рішення складено 15 січня 2025 року.

Суддя А.М. Мудрак