Справа № 627/32/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення позовної заяви без руху

21 січня 2025 року с-ще Краснокутськ

Суддя Краснокутського районного суду Харківської області Вовк Л. В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку спадкового майна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Краснокутська селищна рада Богодухівського району Харківської області,

у с т а н о в и л а :

У січні 2025 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку спадкового майна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Краснокутська селищна рада Богодухівського району Харківської області, в якій він просить визнати за ним право приватної власності на частку земельної ділянки площею 10,6624 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, кадастровий номер :01:000:0115, в порядку спадкування, після смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення,(стаття 124), а статтею 18 Закону України« Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Суд акцентує увагу заявника на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992.

Відтак, в кожному випадку заявник при зверненні до суду із заявою повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дотримання вимог процесуального законодавства України при пред`явленні заяви до суду є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Враховуючи зазначене, залишення позовної заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків позовної заяви.

Проте, вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими заявник звертається до суду для захисту, а також дотримання ним вимог, передбачених статтями 175, 177 ЦПК України.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про залишення заяви без руху, оскільки вона подана без дотримання вимог ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, позивачем не надано документ, що підтверджує сплату судового збору.

До позовної заяви додано копію посвідчення серії НОМЕР_1 від 30.12.2015 на ім`я ОСОБА_1 , як учасника бойових дій.

Вказаним документом позивач обґрунтовує звільнення від сплати судового збору за подання вказаної позовної заяви.

Щодо посилання ОСОБА_1 в позовній заяві про наявність у нього пільги, визначеної ЗУ «Про судовий збір», суд зазначає наступне.

Так, згідно п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) зроблено висновок, що "відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII".

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18).

Посилання ОСОБА_1 на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» при розгляді даної заяви необґрунтоване.

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою майнового характеру про винання права власності на спадкове майно , що не стосується його соціальних прав і гарантій як учасника бойових дій з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а тому він не звільнений від сплати судового збору.

Зазначені пільги осіб з відповідним статусом розповсюджуються на позовні вимоги, які витікають з цих конкретних випадків. Законом учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору у разі звернення до суду з позовом щодо незастосування пільг, визначених в Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У даному випадку даний спір не пов`язаний з порушенням права саме учасника бойових дій, а виникає з інших правовідносин.

За встановлених обставин, від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» ОСОБА_1 не звільнений, а тому має сплатити судовий збір у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

Зі змісту позовної заяви вбачається, що вона має одну вимогу майнового характеру. Ціна позову складає 168 650,00 грн.

Згідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою встановлюється ставка судового збору 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028,00 грн.

Отже ОСОБА_1 за подання даної позовної заяви необхідно сплатити судовий збір у сумі 1686,50 грн.

Також, позивачу роз`яснюється, що судовий збір повинен бути сплачений на відповідний рахунок із зазначенням необхідних реквізитів, а саме:

Отримувач коштів: ГУК Харків обл/СТГ Краснокут/22030101, код отримувача(ЄДРПОУ): 37874947 , банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.), номер рахунку (IBAN): UA0020613, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу : 101 __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Краснокутський районний суд Харківської області (назва суду, де розглядається справа) .

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При таких обставинах позовну заяву слід залишити без руху, про що повідомити позивача та надати йому строк для усунення недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали.

Зазначені вище недоліки позовної заяви позивачу слід усунути шляхом надання суду оригіналу квитанції про оплату судового збору у визначеному законом розмірі відповідно до вимог ст. 175, 177 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185, 258, 260 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и л а :

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку спадкового майна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Краснокутська селищна рада Богодухівського району Харківської області.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали, а саме сплатити судовий збір у сумі 1686,50 грн. за реквізитами , зазначеними в мотивувальній частині судового рішення.

У разі якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк вимоги ухвали суду будуть виконані, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання, а інакше позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Л. В. Вовк