СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1790/24
Провадження № 2/306/92/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого-судді Вінер Е.А.

з секретарем Петрус А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сваляві цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" (адреса : 03150, м. Київ, вулиця Гедройця Єжи, буд.6, офіс 521 ) до ОСОБА_1 ( адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 05 січня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачкою було укладено договір про надання фінансового кредиту № 06577-01/2024, за умовами якого останній було надано кредит у розмірі 7200,00 грн з терміном користування 120 днів, дата повного повернення кредиту 03 травня 2024 року. В свою чергу, відповідачка зобов`язалася вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 2,5 % на день у межах строку кредитування. 11 січня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачкою було укладено договір про надання фінансового кредиту № 15354-01/2024, за умовами якого останній було надано кредит у розмірі 7100,00 грн з терміном користування 120 днів, дата повного повернення кредиту 09 травня 2024 року. Відповідач зобов`язалася вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 2,5 % на день у межах строку кредитування. 29 травня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу № 29052024, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до відповідачки за зобов`язаннями, що виникли з договору № 06577-01/2024 від 05.01.2024 та договору № 15354-01/2024 від 11.01.2024. Відповідач свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконала, в зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 49137,50 грн., сплачений судовий збірв розмірі 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 13000,00 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 серпня 2024 року справу № 306/1790/24 (провадження №2/306/761/24) передано на розгляд судді Свалявського районного суду Вінер Е.А. (а.с. 54).

05 вересня 2024 року суддею Свалявського районного суду Вінер Е.А. винесено ухвалу про відкриття провадження у справі (а.с. 57).

В судове засідання представник товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" не з`явився, подав до суду клопотання в якому просить про розгляд справи у відсутності представника (а.с. 63,64).

Відповідач в судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 59, 61, 67-70). Заяв про розгляд справи у відсутності чи відзиву на позов від неї не надходило.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 11 січня 2024 року між ТОВ "Аванс Кредит" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 15354-01/2024. Кредитний договір підписано електронним цифровим підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідачу надано кредит у розмірі 7100,00 грн з терміном користування 120 днів, дата повного повернення кредиту 09 травня 2024 року. Відповідач зобов`язалася вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 2,5 % на день у межах строку кредитування. Відповідно до п. 7.6 договору, передбачено, що підписання договору клієнтом підтверджує ознайомлення з Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства, розміщених на Веб-сайті товариства (а.с. 6-10).

На виконання умов вказаного кредитного договору ТОВ "Аванс Кредит" було спрямовано на банківський рахунок відповідачки грошові кошти в розмірі 7100,00 грн. (а.с.26).

Таким чином, ТОВ "Аванс Кредит" належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачці кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами кредитного договору.

У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала та допустила прострочення повернення кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка згідно розрахунку наданого позивачем становить 25737,50 грн. та складається із заборгованості за кредитом (тілом кредиту) 7100,00 грн; заборгованості за нарахованими відсотками 18637,50 грн. (а.с. 34).

Відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів.

05 січня 2024 року між ТОВ "Аванс Кредит" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 06577-01/2024. Кредитний договір підписано електронним цифровим підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідачу надано кредит у розмірі 7200,00 грн з терміном користування 120 днів, дата повного повернення кредиту 03 травня 2024 року. Відповідач зобов`язалася вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 2,5 % на день у межах строку кредитування. Відповідно до п. 7.6 договору, передбачено, що підписання договору клієнтом підтверджує ознайомлення з Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства, розміщених на Веб-сайті товариства (а.с. 17-21).

На виконання умов вказаного кредитного договору ТОВ "Аванс Кредит" було спрямовано на банківський рахунок відповідачки грошові кошти в розмірі 7200,00 грн. (а.с.27).

Таким чином, ТОВ "Аванс Кредит" належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачці кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами кредитного договору.

У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала та допустила прострочення повернення кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка згідно розрахунку наданого позивачем становить 23400,00 грн. та складається із заборгованості за кредитом (тілом кредиту) 7200,00 грн; заборгованості за нарахованими відсотками 16200,00 грн. (а.с. 35).

Відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів.

29 травня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу № 29052024, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до відповідачки за зобов`язаннями, що виникли з договору № 06577-01/2024 від 05.01.2024 та договору № 15354-01/2024 від 11.01.2024 (а.с. 36-38).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини.Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.

Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Статтями 526, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

За змістом ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

На підставі викладеного позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо витрат на правову допомогу, то вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом статей 137, 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу мають бути дійсними (реальними), необхідними, а їх розмір розумним з огляду на складність справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наведеної, зокрема, у пункті 95 рішення від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України», пункті 80 рішення від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України», пункті 88 рішення від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (рішення від 23.01.2014 року у справі «East|West Aliance Limited» проти України», заява № 19336/04), обґрунтованим слід вважати розмір витрат, що є співмірним до складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим на виконання таких робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одним з основних елементів верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість та кількість підготовлених документів, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Позивач в підтвердження розміру понесених судових витрат на правову допомогу подав такі докази: договір №02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024 року (а.с. 49-51), заявку на надання юридичної допомоги № 83 від 30 липня 2024 року (а.с. 52), акту №1 про надання юридичної допомоги від 06.08.2024 року згідно з яким вказано послуги: усна консультація з вивченням документів (витрачено 2 години) на суму 4000,00 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (витрачено 3 години) на суму 9000,00 грн. на суму 13000,00 грн. (а.с.54).

Разом з тим, визначаючись з розподілом витрат на правову допомогу та надаючи оцінку зазначеним вище доказам суд враховує, що справа є незначної складності, в даній категорії спірних правовідносин наявна усталена судова практика, обсяг досліджених доказів є невеликим, справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 6000,00 грн. витрат на правову допомогу. Саме такий розмір витрат, на переконання суду, є об`єктивним, співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою у ній.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 536, 610-611, 628, 629, 634, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1055, 1077, 1082 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», ст.ст. 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" (адреса : 03150, м. Київ, вулиця Гедройця Єжи, буд.6, офіс 521 ) до ОСОБА_1 ( адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" (адреса : 03150, м. Київ, вулиця Гедройця Єжи, буд.6, офіс 521, ) заборгованість договорами № 06577-01/2024 від 05.01.2024 та договору № 15354-01/2024 від 11.01.2024 у розмірі 49137,50 грн.( сорок дев"ять тисяч сто тридцять сім гривень 50 коп.), судовий збір в розмірі 3028,00 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок та витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень 00 копійок. В решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Закарпатського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 20 січня 2025 року.

Суддя Свалявського районного суду

Закарпатської області Е.А.Вінер