СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/22241/24

пр. № 2-о/759/97/25

20 січня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва, у складі головуючої судді Горбенко Н.О., за участю секретаря судового засідання Натальчук А.І., без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу у порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Пенсійний фонд України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, уточненою у подальшому, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що протягом семи років, у період з грудня 2016 року по грудень 2023 року, вона разом з ОСОБА_3 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу як чоловік та дружина за адресою: АДРЕСА_1 , де вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, піклувалися один про одного. ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок ракетного обстрілу військ російської федерації та влучання в об`єкт критичної інфраструктури - ДП «Державне київське конструкторське бюро «Луч», при виконанні службових обов`язків ОСОБА_3 загинув, через велику пожежу тіло згоріло, його особу внесено в Єдиний реєстр осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. 12.04.2024 року ОСОБА_3 нагороджено посмертно орденом «За мужність» 3 ступеня.

Заявник вказує, що за життя ОСОБА_3 не перебував у зареєстрованому шлюбі, дітей не має. Із спадкоємців першої черги є його мати ОСОБА_2 , 1951 року народження, інвалід ІІ групи.

Підставою для звернення до суду із вказаною заявою стала мета реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю як члена сім`ї загиблого працівника об`єкту критичної інфраструктури, внаслідок військової агресії російської федерації проти України.

З урахуванням зазначеного заявник просить суд встановити юридичний факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 без шлюбу у період з грудня 2016 року по 23 грудня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Також просить викликати до суду у якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04 листопада 2024 року заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12 листопада 2024 року заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження.

10.12.2024 через систему «Електронний суд» надійшли пояснення представника Пенсійного фонду України - Костюченко Ю.М., у якій остання просила заяву залишити без розгляду через наявність спору про право.

11.12.2024 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчена 28.11.2024 старостою Подільського старостинського округу В. Желібою, зареєстровано в реєстрі за №12-276, у якій ОСОБА_2 у зв`язку із досягненням пенсійного віку, а також за станом здоров`я (інвалід ІІ групи з 1991 року), а також ураховуючи віддаленість місця проживання, просить справу №759/22241/24 за заявою ОСОБА_1 розглядати за її відсутності. Також заінтересована особа у своїй заяві підтвердила той факт, що протягом останніх 7 років її син ОСОБА_6 та ОСОБА_1 проживали як чоловік та дружина, а тому просить задовольнити заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу з ОСОБА_3 з грудня 2016 року по 29 грудня 2023 року.

У судове засідання представник заявника не з`явилася, подала через канцелярію суду заяву про слухання справи без участі заявника та її представника, просила заяву задовольнити з викладених підстав. Крім того, до заяви долучила письмові пояснення свідків.

Заінтересовані особи у судове не з`явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та надані пояснення свідків: ОСОБА_3 (сестра ОСОБА_3 ), ОСОБА_4 (сусідка по дачі) та ОСОБА_5 (друг сім`ї), всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення даних правовідносин, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судом встановлено, що згідно витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №72 від 26.09.2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зник (виявлено) на території бойових дій (під час воєнних дій), особа зникла безвісти за особливих обставин на території тимчасової окупації частини України.

12 квітня 2024 року Указом Президента України №225/2024 ОСОБА_3 нагороджено посмертно орденом «За мужність» 3 ступеня.

ОСОБА_1 працює в ДП «Держ ККБ «Луч» з 28.10.1995 та по теперішній час на посаді начальника технологічної лабораторії.

Спадкоємцями першої черги є мати ОСОБА_3 - ОСОБА_2 .

Позивач у поданій заяві вказала, що вони із ОСОБА_3 познайомилися у травні 2016 року, а з 2017 року почали разом проживати як подружжя у належній заявнику квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільний відпочинок та дозвілля, будували сімейні стосунки на принципах любові, поваги та взаємодопомоги, здійснювали ремонті роботи та поліпшення житлових умов у квартирі та на дачі.

Крім того, заявниця зазначала, що з 2017 року ОСОБА_3 важко хворів, переніс низку хвороб та мав незадовільний стан здоров`я, а вона супроводжувала ОСОБА_3 у медичних закладах, здійснювала догляд за ним та реабілітацію після хвороби.

На підтвердження вказаних обставин, заявником надано копії медичної документації померлого ОСОБА_3 , фотокопії фотографій спільного відпочинку, роздруківку переписки у Вайбері.

Заявник здійснює сплату членських внесків від імені ОСОБА_3 у Садовому товаристві «Відрадне» та за гаражний бокс № НОМЕР_1 а в ГБК «Явір», на підтвердження чого надала копії квитанції, довідки та членської книжки.

Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Тлумачення ч. 1 ст. 293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в спорах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та іншої мети - ні.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Статтею 1 СК України визначаються засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.

Якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення чинного законодавства.

Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства.

Державна реєстрація шлюбу засвідчується Свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Надані заявником докази є належними та допустимими, з точки зору закону, що підтверджують її проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , наявності спільного побуту, спільних друзів, спільного відпочинку, ведення спільного господарства.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів;показаннями свідків.

За змістом ст.ст.77- 79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

В пункті 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Як встановлено при розгляді справи, встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу дасть заявнику підстави для реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги, яка призначається та виплачується сім`ям загиблих осіб відповідно до Закону України від 20.03.2023 №2980-ІХ «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, держаним службовцям, посадових особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України».

Встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству України і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів.

Мати загиблого ОСОБА_3 - ОСОБА_2 підтвердила той факт, що протягом останніх 7 років її син ОСОБА_6 та ОСОБА_1 проживали як чоловік та дружина, а тому просила задовольнити заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу з грудня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Аналізуючи вищевикладені обставини, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту проживання заявника однією сім`єю з ОСОБА_3 , як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу у період з грудня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 13, 258-259, 264, 265, 268, 315, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Пенсійний фонд України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу - задовольнити.

Встановити юридичний факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , без реєстрації шлюбу у період з грудня 2016 року по 23 грудня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя Н.О. Горбенко