Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/283/25
Номер провадження 2/711/691/25
УХВАЛА

Іменем України

про передачу справи за підсудністю

20 січня 2025 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Петренко О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Остапенко Ірина Сергіївна, звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із вказаною позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб, укладений із відповідачем ОСОБА_2 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 січня 2025 року означеній позовній заяві присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №711/283/25 та визначено головуючим суддею (суддею-доповідачем) Петренка О.В.

Суддя, вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у цивільній справі за вказаним позовом, дійшов такого висновку.

Частиною 8 ст.187 ЦПК України визначено, що суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1037679 від 16.01.2025, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована проживанням за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи із 08.08.2015.

Водночас у мотивувальній частині позовної заяви позивачем зазначено, що з початком повномасштабного вторгнення рф в Україну відповідач як внутрішньо переміщена особа перебувала на обліку в м. Черкаси (абз.16 стр.2 позовної заяви).

У зв`язку із цим 16 січня 2025 року судом був направлений запит до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради з метою отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача як внутрішньо переміщеної особи.

Направлення означеного запиту було обумовлено необхідністю виконання судом положень ч.1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII відповідно до яких, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

У постановах від 29 липня 2019 року у справі №409/2636/17 (провадження № 61-1188св19) та від 14 серпня 2024 року у справі №607/5535/22 (провадження № 61-17499св23) Верховний Суд вказав на те, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно ст. 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст.1 цього Закону.

Проте згідно відповіді Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради №465/386-10-25 від 16.01.2025, що цього ж дня надійшла до суду і була зареєстрована за вхідним №1958/25, вбачається, що згідно з Єдиною інформаційною базою даних про внутрішньо переміщених осіб ОСОБА_2 перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа у м. Черкаси з 30.03.2023 по 26.09.2024, знята з обліку 26.09.2024 з ознакою «самостійно через Дію».

Таким чином, станом на день подачі позовної заяви до суду (14.01.2025), місцем реєстрації проживання відповідача ОСОБА_2 у встановленому законом порядку є: АДРЕСА_1 , тобто адреса, що і зазначена позивачем у вступній частині позовної заяви як місце реєстрації проживання відповідача.

Отже, під час вирішення питання про відкриття провадження у справі встановлено, що справа не може бути розглянута Придніпровським районним судом м. Черкаси з огляду на таке.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Підсудністю у цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Відповідно до норм ЦПК України існує загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (ст.27 ЦПК України), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст.28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК України).

Частиною 1 ст.27 ЦПК України визначено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

З аналізу означеної норми процесуального права слід виснувати, що законодавець визначає місце розгляду цивільної справи не із фактичним місцем проживання/перебування відповідача, а із зареєстрованим у встановленому законом порядку.

З огляду на викладене суддя відхиляє твердження позивача, викладене у мотивувальній частині позовної заяви (абз.2 стр.3), що місцем розгляду позовної заяви є Придніпровський районний суд м. Черкаси, оскільки відповідач фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що згідно територіального поділу м. Черкаси, відноситься саме до Придніпровського району означеного населеного пункту.

Також суддя встановив, що з огляду на предмет спору та суб`єктний склад учасників, відсутні підстави як для застосування ст.28 ЦПК України, яка передбачає підсудність справ за вибором позивача, так і для застосування ст.30 ЦПК України, яка передбачає виключну підсудність.

Зокрема, до розгляду означеного позову не можуть бути застосовані правила альтернативної підсудності, що викладені у диспозиціях ч.2,9 ст.28 ЦПК України з огляду на таке.

Згідно ч.2 ст.28 ЦПК України передбачено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Проте як вбачається із абз.1 стр.2 позовної заяви, а також і підтверджується матеріалами позовної заяви, спільних дітей сторони у справі не мають, а відповідно і такі не перебувають на утриманні позивача, що виключає застосування цього правила альтернативної підсудності до розгляду конкретної позовної заяви.

Також застосуванню у конкретній справі не підлягають і положення ч.9 ст.28 ЦПК України, згідно яких позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи), оскільки місце реєстрації проживання відповідача є відомим як позивачу, так і встановлено судом у порядку, передбаченому ч.8 ст. 187 ЦПК України, тому ані місце знаходження нерухомого майна, власником якого є відповідача, ані постійне зайняття (робота) відповідача не є передумовою для визначення територіальної юрисдикції (підсудності) розгляду цього позову.

Крім того суд зважає і на волю відповідача щодо визначення територіальної юрисдикції (підсудності) розгляду цього позову, а саме: положення ч.1 ст.27 ЦПК України (абз.15 стр.2 позовної заяви), тобто загальне правило визначення підсудності за місцем реєстрації проживання відповідача, що у м. Миколаївка Слов`янського району Донецької області.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 ст.31 ЦПК України передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Частиною 9 ст. 187 ЦПК України встановлено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

З огляду на викладене, беручи до уваги те, що зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача ОСОБА_2 належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, тому цивільну справу належить передати саме до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області.

Керуючись ч.1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII, ст.27, 28, 31, 32, 187, 258-261, 353-354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

цивільну справу №711/283/25 (провадження 2/711/691/25) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Незалежності (Добровольського), 2)).

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а якщо ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Копію ухвали направити позивачу.

Суддя: О. В. Петренко