Провадження №: 2-о/755/53/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2025 р. місто Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді САВЛУК Т.В., за участі секретаря Лазоренко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, ініційоване судом питання про витребування письмових доказів в межах розгляду заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про встановлення факту батьківства,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження з вимого: « Встановити факт батьківства померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 »

18 жовтня 2024 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про встановлення факту батьківства, та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження з проведенням відкритого судового засідання.

15 січня 2025 року в судовому засіданні, за ініціативою суду, на розгляд учасників цивільного процесу винесено питання щодо витребування з Другої Київської державної нотаріальної контори завірену копію спадкової справи №870/2021 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , для з`ясування кола спадкоємців , які виявили бажання прийняти майно померлого спадкодавця, звернулись в межах визначених законодавством строків до нотаріальної контори із відповідними заявами, у разі встановлення потенційних спадкоємців суд зобов`язаний залучити їх у якості заінтересованих осіб в межах даного спору.

Заявниця в судовому засіданні не висловила заперечень щодо витребування матеріалів спадкової справи.

Інші учасники цивільного процесу в судове засідання не з`явились, про дату слухання справи повідомлені належним чином.

Надавши оцінку наявним підставам для вирішення питання про витребування письмових доказів, суд приходить до наступних висновків.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. (ч. 3 ст. 294 ЦПК України)

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 та ч.2 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно закону вони породжують юридичні наслідки.

Участь сторін у цивільному процесі зумовлена тим, що судовий спір має місце саме між ними і його вирішення впливає безпосередньо на їх права чи обов`язки. При цьому участь третіх осіб у справі є опосередкованою формою захисту їх прав та інтересів, що пов`язані зі спірними правовідносинами, оскільки за результатом вирішення спору у сторін виникнуть права та обов`язки, а у третіх осіб судове рішення може бути лише підставою для цього.

Отже, правове становище третіх осіб у процесі посідають особи, які мають юридичний інтерес до справи, але інтерес, який не є рівноцінним інтересам сторін (позивача чи відповідача). Інститут третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, зумовлений перш за все необхідністю забезпечити можливість здійснення відповідними суб`єктами права регресу.

Якщо в результаті ухвалення судового рішення сторона може набути право стосовно третьої особи або третя особа може пред`явити вимоги до сторони, така сторона зобов`язана сповістити цю особу про відкриття провадження у справі і подати до суду заяву про залучення її до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України, Законами України «Про нотаріат», "Про міжнародне приватне право", іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права.

При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати:

- місце відкриття спадщини;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України.

Обставини, які входять до предмета у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Виходячи з положень статі 67 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Згідно п.п. 4.14, 4.15 глави 10 Розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину.

На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне витребувати від нотаріальної контори матеріалів спадкової справи №870/2021 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , оскільки витребувані докази стосуються предмета доказування стосовно визначення кола потенційних спадкоємців майна померлої спадкодавця та прийняття спадкоємцями спадщини у встановлений законом спосіб.

Враховуючи викладене та керуючись статями 53, 54, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Зобов`язати Другу Київську державну нотаріальну контору направити до Дніпровського районного суду міста Києва належним чином завірену копію спадкової справи №870/2021 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Слід попередити запитувану сторону, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази. (ч. 8 та ч. 9 ст. 84 Цивільного процесуального кодексу України)

Ухвала набирає законної сили в момент її підписання та окремому оскарженню не підлягає.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет http://dn.ki.court.gov.ua.

С у д д я