Справа № 603/718/24
Провадження №2/603/38/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2025 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Галіяна І. М.,

секретар судового засідання Сандалюк О. В.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 26.11.1985 року в Красіївській сільській раді Монастириського району Тернопільської області, про що здійснено актовий запис № 19. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачкою не склалося, між ними втрачено взаєморозуміння, в них різні погляди на сімейне життя, вони не проживають разом, не ведуть спільне господарство, а шлюб існує лише формально. З огляду на наведені обставини просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, разом з позовом подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Іванчук Л. Ю. в судове засідання не з`явилися, представник відповідачки надіслала на адресу суду заяву про визнання позову, в якій, окрім того, просить розглянути справу за їхньої відсутності.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 26.11.1985 року сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 26.11.1985 року в Красіївській сільській раді Монастириського району Тернопільської області, про що здійснено відповідний актовий запис № 19.

Як слідує з матеріалів справи, в сторін немає неповнолітніх дітей, вони не проживають однією сім`єю та не підтримують шлюбних відносин.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

У силу ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як слідує з позовної заяви, між подружжям погіршилися відносини, сторони не проживають разом, позивач не має намірів відновлювати стосунки.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Судом на підставі викладених у позовній заяві обставин, які відповідач ОСОБА_2 не заперечила, та поданої письмової заяви представника відповідача встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

З огляду на те, що позивач є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ № 732953 від 07.11.2024 року, згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь держави.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, оскільки ОСОБА_2 визнала позов, з відповідачки слід стягнути на користь держави 605,60 грн судового збору (1211,20 грн 50 %).

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 142, 263, 264, 265, 273, 274, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 26.11.1985 року в Красіївській сільській раді Монастириського району Тернопільської області, актовий запис № 19.

Рішення суду після набрання законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Головуючий суддя І. М. Галіян