БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/55/25
Справа № 356/748/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2025 року Березанський міський суд Київської області в складі:

Головуючого судді Лялик Р.М.

З участю секретаря Стрижак В.О.

Позивачки ОСОБА_1 .

Відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки майна в натурі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Березанського міського суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про виділ частки майна в натурі.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину від 28.08.2024 року вона являється власником 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (колишня АДРЕСА_2 ).

Відповідачці ОСОБА_2 належить інша частина вказаного житлового будинку, відповідно до договору дарування.

Згідно рішення Березанського міського суду Київської області від 21.11.2018 року співвласнику ОСОБА_2 було виділено в натурі 1/2 частину даного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житлову кімнату 15, 90 кв.м., житлову кімнату 11, 60 кв.м., коридор 5, 40 кв.м., кухню 6, 3 кв. м., коридор 5, 6 кв.м.

В той же час, спірний будинок згідно технічного паспорту складається також з кухні 6, 80 кв.м., коридору 10, 90 кв.м., веранди 9, 30 кв.м., топки 5, 40 кв.м., житлової кімнати 7, 30 кв.м., житлової кімнати 6, 90 кв.м., житлової кімнати 19, 10 кв.м., коридору 4, 90 кв.м. частина будинку, яку позивачка має намір виділити собі в користування та якою користується за згодою відповідачки.

Наразі у позивачки виникла необхідність у виділі своєї частки в даному майні, оскільки рішенням Березанського міського суду Київської області від 21.11.2018 року було припинено спільну часткову власність на даний житловий будинок а попередній співвласник ОСОБА_3 , частку якого вона успадкувала, не ініціював питання виділу його частки в натурі, а відтак виділ було здійснено лише частки, яка належить відповідачці ОСОБА_2 . У зв`язку з цим вона вимушена звернутися до суду з вимогою про виділ в натурі належної їй частки будинку, оскільки без вказаного виділу користування та розпорядження даною частиною майна не можливе.

Відтак, позивачка ОСОБА_1 просить суд виділити їй 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , а саме: кухню площею 6, 80 кв.м.; коридор площею 10, 90 кв.м.; веранду площею 9, 30 кв.м.; топку площею 5, 40 кв.м.; житлову кімнату площею 7, 30 кв.м.; житлову кімнату площею 6, 90 кв.м.; житлову кімнату площею 19, 10 кв.м., коридор площею 4, 90 кв.м.; 1/2 частину сараю 1969 року побудови площею 63, 90 кв.м. літера Б; сарай 1974 року побудови площею 12, 50 кв.м. літера Б2; огорожу 1980 року побудови та припинити право спільної часткової власності на житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , у зв"язку з виділенням частки в натурі.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала проти позовних вимог позивачки.

Заслухавши пояснення позивачки, відповідачки, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, надані на підтвердження вказаних обставин, встановив наступне.

Згідно з витягом з рішення виконавчого комітету Березанської міської ради Київської області від 20.03.2019 року № 77 «Про упорядкування адресного господарства», у зв`язку з розподілом нерухомого майна присвоєно адресу домоволодінню (1/2 частина) ОСОБА_3 з господарськими будівлями і спорудами та земельній ділянці, на якій воно розташоване АДРЕСА_3 (а.с. 10).

Згідно свідоцтва серії НОМЕР_1 , виданого 29.02.2024 року виконавчим комітетом Березанської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (а.с. 11).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.08.2024 року, посвідченого державним нотаріусом Березанської державної нотаріальної контори Тищенко Н.В., зареєстрованому в реєстрі за № 1619, на підставі заповіту, посвідченого Березанською міською державною нотаріальною конторою Київської області від 08.12.2017 року і зареєстрованого в реєстрі за № 1995, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його онука ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з 1/2 частини жилого будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (колишня АДРЕСА_4 . 1/2 частина жилого будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд належала померлому на підставі договору дарування, посвідченого Баришівською державною нотаріальною конторою Київської області 07.07.1977 року за р. № 1987 та зареєстрованого Переяслав-Хмельницьким міжміським бюро технічної інвентаризації 25.07.1977 року в реєстрову книгу № 11, номер запису 2568. Жилий будинок та прибудови із цегли керамічної, позначений в технічному паспорті літерою А1. Загальної площі 117, 70 кв.м., розмір жилої площі 49, 00 кв.м. Господарські будівлі та споруди позначені в технічному паспорті літерами: веранда а; веранда а2; сарай Б; погріб В; сарай Б(2); вбиральня Г; огорожа 1; колодязь к. Право власності на 1/2 частину жилого будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд підлягає державній реєстрації (а.с. 12).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав № 392611303 від 28.08.2024 року власником 1/2 частини жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а.с. 13).

Рішенням Березанського міського суду Київської області від 21.11.2018 року виділено в натурі ОСОБА_2 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_5 , а саме: 4 - житлову кімнату площею 15, 90 кв.м.; 6 - житлову кімнату площею 11,60 кв.м.; 1 коридор площею 5, 40 кв.м.; 2 санвузол площею 2,00 кв.м.; 3 кухню площею 6,30 кв.м.; 5 коридор площею 5,60 кв.м.; Б) 1/2 частку сараю 1969 року побудови площею 63,90 кв.м.; б) погріб під частиною будівлі 1969 року побудови площею 12,00 кв.м.; 2) колодязь питний 1974 року побудови; Г) вбиральню 1972 року побудови; 3) колонку питну 2015 року побудови; 4) ворота 2015 року побудови; 5) огорожу 2015 року побудови. Припинено спільну часткову власність на житловий будинок АДРЕСА_5 (а.с. 14-17).

До матеріалів справи долучено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_5 , виготовлений 03.11.2017 року разом з планом будинку та експлікацією приміщень до плану поверхів садибного житлового будинку АДРЕСА_5 (а.с. 18-20).

Відповідно до звіту про оцінку майна, виконаного ФОП ОСОБА_4 , оціночна вартість житлового будинку загальною площею 117, 70 кв.м., в тому числі: жила площа 49, 00 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 02.10.2024 року становить 600 000, 00 грн.(без урахування податку на додану вартість). Таким чином, оціночна вартість 1/2 частки житлового будинку станом на 02.10.2024 року становить 300 000, 00 грн. (без урахування податку на додану вартість) (а.с. 21-27).

Згідно з висновком судового експерта Бойка М.В. за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 25.09.2018 року № 27-18, можливість виділення частки в натурі 1/2 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 , а саме житлового будинку (квартири), що знаходиться по АДРЕСА_1 , а саме: 4 житлова кімната площею 15, 90 кв.м.; 6 житлова кімната площею 11, 60 кв.м.; з додаткових приміщень: 1 коридор площею 5, 40 кв.м.; 2 санвузол площею 2, 00 кв.м.; 3 кухня площею 6, 30 кв.м.; 5 коридор площею 5, 60 кв.м. існує.

Можливість виділення в натурі 1/2 частини господарських будівель та споруд, а саме: Б) 1/2 частина сараю 1969 року побудови площею 63, 90 кв.м.; б) погріб під частиною будівлі 1969 року побудови площею 12, 00 кв.м.; 2) колодязь питний 1974 року побудови; Г) убиральня 1972 року побудови; 3) колонка питна 2015 року побудови; 4) ворота 2015 року побудови; 5) огорожа 2015 року побудови існує (а.с. 28-38).

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричиняє припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном.

Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки у праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишається, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто становити окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них».

У частині другій статті 367 ЦК України визначено, що в разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до роз`яснень у пунктах 6 та 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності.

При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи.

Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.

В окремих випадках суд може, враховуючи конкретні обставини справи, і при відсутності згоди власника, що виділяється, зобов`язати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з обов`язковим наведенням відповідних мотивів. Зокрема, це може мати місце, якщо частка у спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а власник в будинку не проживає і забезпечений іншою жилою площею.

В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Як встановлено ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За правилами ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, оданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З урахуванням імперативних вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Проаналізувавши надані суду докази в їх сукупності, враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та безпосередньо оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наведених вище підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 000, 00 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 4-5, 12, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 352, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 356, 358, 364, 365 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Виділити в натурі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , а саме: кухню площею 6, 80 кв.м.; коридор площею 10, 90 кв.м.; веранду площею 9, 30 кв.м.; топку площею 5, 40 кв.м.; житлову кімнату площею 7, 30 кв.м.; житлову кімнату площею 6, 90 кв.м.; житлову кімнату площею 19, 10 кв.м., коридор площею 4, 90 кв.м.; 1/2 частину сараю 1969 року побудови площею 63, 90 кв.м. літера Б; сарай 1974 року побудови площею 12, 50 кв.м. літера Б2; огорожу 1980 року побудови.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , у зв"язку з виділенням частки в натурі.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 23.04.1996 Лубенським МРВ УМВС України в Полтавській області, РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_4 , виданий 20.02.2020 року органом № 3219, РНОКПП: НОМЕР_5 , судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Київського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 13.01.2025 року.

Суддя Р. М. Лялик