У х в а л а

16 січня 2025 року

м. Київ

Справа № 358/148/22

Провадження № 61-16485во24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув заяву ОСОБА_1 (далі - заявник) про визнання недійсною ухвали Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного від 15 листопада 2024 року та перегляд постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2024 року у зв`язку з виключними обставинами

у справі за позовом заявника до Богуславського районного суду Київської області про продовження строку для прийняття спадщини і

в с т а н о в и в:

1. У лютому 2022 року заявник звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати, що він пропустив строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважних причин і поновити строк для прийняття обов`язкової частки в спадщині.

2. 12 жовтня 2022 року Солом`янський районний суд міста Києва ухвалив рішення, згідно з яким відмовив в задоволенні позову.

3. 5 липня 2023 року Київський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою залишив без змін рішення суду першої інстанції.

4. 24 травня 2024 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду прийняв постанову, згідно з якою залишив без змін рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду.

5. У червні 2024 року заявник подав до Верховного Суду заяву про перегляд постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2024 року у зв`язку з виключними обставинами.

6. 17 червня 2024 року Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою відмовив у прийнятті цієї заяви та повернув її заявнику. Мотивував тим, що постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2024 року відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України не є рішенням, постановою або ухвалою суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили та можуть бути переглянуті у зв`язку з виключними обставинами.

7. У липні 2024 року заявник подав до Верховного Суду заяву про скасування ухвали Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 17 червня 2024 року, оскільки вона не відповідає статті 423 ЦПК України, та про перегляд постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2024 року у зв`язку з виключними обставинами.

8. 15 липня 2024 року Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою відмовив у відкритті провадження за вказаною заявою. Мотивував тим, що постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2024 року й ухвала Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного від 17 червня 2024 року не є тими судовими рішеннями, які можна переглянути за виключними обставинами.

9. У вересні 2024 року заявник подав до Верховного Суду заяву про скасування ухвал Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 17 червня 2024 року та від 15 липня 2024 року, а також про перегляд постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2024 року у зв`язку з виключними обставинами.

10. 25 вересня 2024 року Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою відмовив у прийнятті зазначеної заяви та повернув її заявникові. Мотивував тим, що зазначені ухвали та постанову Верховного Суду не можна переглянути у зв`язку з виключними обставинами.

11. У листопаді 2024 року заявник звернувся до Верховного Суду із заявою про визнання недійсними ухвал Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 17 червня, від 15 липня та від 25 вересня 2024 року і про перегляд постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2024 року у зв`язку з виключними обставинами.

12. 15 листопада 2024 року Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою відмовив у прийнятті зазначеної заяви та повернув її заявникові. Мотивував аналогічно до попередньої.

13. 7 грудня 2024 року заявник подав до Верховного Суду заяву про визнання недійсною ухвали Верховного Суду від 15 листопада 2024 року та про перегляд постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2024 року у зв`язку з виключними обставинами.

(1) Щодо заяви про визнання недійсною ухвали Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного від 15 листопада 2024 року

14. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

15. За змістом пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та пункту 9 частини третьої статті 2 ЦПК України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

16. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку:

1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті;

2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку;

3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали (частина перша статті 389 ЦПК України).

17. За змістом наведених приписів ЦПК України оскарження ухвали суду касаційної інстанції у касаційному порядку не передбачене (див., зокрема, ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати касаційного цивільного суду від 27 квітня 2020 року у справі № 753/5153/18 (провадження № 61-4642ск20)). Отже, за законом заявник не має процесуальної можливості для касаційного оскарження ухвал Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду про відмову у прийнятті заяви та повернення її заявникові. Інакше кажучи, Верховний Суд не є судом, встановленим законом, для касаційного розгляду скарги на ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 15 листопада 2024 року. Крім того, можливість визнання судових рішень Верховного Суду недійсними процесуальний закон узагалі не передбачає.

18. Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

(2) Щодо заяви про перегляд постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2024 року

19. Учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 1 і 7 частини другої статті 43 ЦПК України).

20. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами (пункт 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

21. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

22. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

23. За змістом частини другої статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами будь-які дії, що суперечать завданню цивільного судочинства.

24. Повторне (вчетверте) подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами, за якою Верховний Суд уже неодноразово відмовляв у її прийнятті, не спрямоване на виконання завдання цивільного судочинства, є недобросовісною поведінкою, явним зловживанням заявником відповідним процесуальним правом, неповагою до Верховного Суду та його остаточних судових рішень.

25. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (частина четверта статті 44 ЦПК України).

26. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина третя статті 44 ЦПК України).

27. Оскільки заявник зловжив процесуальним правом на подання заяви про перегляд постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2024 року у зв`язку з виключними обставинами, цю заяву слід повернути.

28. За змістом пункту 2 частини першої статті 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами.

29. Верховний Суд вважає за потрібне попередити заявника про те, що у разі повторних дій, які визнані зловживанням процесуальними правами, на заявника буде накладений штраф. Ухвала Верховного Суду про стягнення штрафу оскарженню не підлягає (абзац другий частини четвертої статті 148 ЦПК України).

Керуючись статтями 2, 43, 44, 260, 261 ЦПК України, Верховний Суд

у х в а л и в :

1. Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про визнання недійсною ухвали Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного від 15 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Богуславського районного суду Київської області про продовження строку для прийняття спадщини.

2. Повернути ОСОБА_1 його заяву про перегляд у зв`язку з виключними обставинами постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Богуславського районного суду Київської області про продовження строку для прийняття спадщини.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді Д. А. Гудима
Є. В. Краснощоков
П. І. Пархоменко