ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/43/25Головуючий по 1 інстанції
Справа №705/2159/19 Категорія: на ухвалу Сивоконь С.С.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Новікова О.М., Василенко Л.І., Карпенко О.В.,

за участю секретаря Винник І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 10 вересня 2024 року у справі за позовними заявами ОСОБА_1 до приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго» про стягнення заробітної плати за два дні додаткової відпустки в зв`язку з навчанням, визнання незаконними та скасування наказів від 26.04.2019 року № 16 «Про зміни до штатного розпису, скорочення чисельності працівників» та від 03.07.2019 року № 25 «Про припинення трудового договору (контракту)», визнання протиправним звільнення та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в:

08.05.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ПП «Центр-Монтаж-Енерго» про зміну формулювання наказу, стягнення частини заробітної плати та стягнення моральної шкоди.

07.08.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ПП «Центр-Монтаж-Енерго» про визнання незаконними та скасування наказів про зміну в організації виробництва та звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.07.2019 відкрито провадження у справі №705/2159/19, а ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29.08.2019 відкрито провадження у справі № 705/3536/19.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 листопада 2019 року об`єднано вказані позови в одне провадження, присвоєно справі єдиний реєстраційний № 705/2159/19 № провадження 2/705/1642/19.

16.08.2021 року ОСОБА_1 , збільшивши позовні вимоги, остаточно просила: визнати протиправними дії приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго» щодо ненадання додаткової відпустки у зв`язку з навчанням ОСОБА_1 з 15 квітня 2019 року по 28 квітня 2019 року; зобов`язати ПП «Центр-Монтаж-Енерго» внести зміни до наказу від 12 квітня 2019 року № 0013 в частині виду відпустки з «щорічна основна» на «додаткова відпустка в зв`язку з навчанням» та в частині періоду відпустки з «15.04.2019 року по 26.04.2019 року» на «15.04.2019 року по 28.04.2019 року»; стягнути з ПП «Центр-Монтаж-Енерго» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за два дні додаткової відпустки у зв`язку з навчанням у сумі 628,11 грн.; визнати незаконним та скасувати наказ від 26.04.2019 № 16 «Про зміни до штатного розпису, скорочення чисельності працівників» ПП «Центр-Монтаж-Енерго»; визнати незаконним та скасувати наказ від 03.07.2019 року № 25 «Про припинення трудового договору (контракту)» ПП «Центр-Монтаж-Енерго»; визнати протиправним звільнення ОСОБА_1 та поновити на роботі на посаді юрисконсульта ПП «Центр-Монтаж-Енерго»; стягнути з ПП «Центр-Монтаж-Енерго» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу; стягнути з ПП «Центр-Монтаж-Енерго» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1 000 000 грн.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 10 вересня 2024 року позовні заяви ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що 10.09.2024 року належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання. Заява про розгляд справи за відсутності позивача ані позивачем, ані його представником подана не була.

Крім того, за відсутністю можливості участі сторони позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення Уманського міськрайонного суду Черкаської області стороні позивача роз`яснювалось право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та засобів електронної ідентифікації. Ані позивачем, ані його представником клопотань про участь в судовому засіданні з використанням власних технічних засобів подано не було.

Отже, суд з врахуванням викладеного, враховуючи те, що справа тривалий час перебувала на розгляді в судах з 08.05.2019 року, приймаючи до уваги те, що позивач, а також його представник, повторно не з`явилися у судове засідання, також позивачем або його представником не надано заяви про розгляд справи за його відсутності, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку та зазначила, що судове рішення є незаконним, необґрунтованим, а тому просила ухвалу суду скасувати та направити матеріали справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відмови у призначенні судового засідання у режимі відеоконференції призначені судом на 03.09.2024 року та 10.09.2024 року, були обумовлені відсутністю вільних дат бронювання залів судових засідань в Уманському міськрайонному суді Черкаської області, що на переконання суду першої інстанції свідчить про відсутність технічної можливості проведення судового засідання в режимі ВКЗ.

Однак, ОСОБА_1 вважає, що суд в порушення встановленої процедури бронювання та призначення судового засідання в режимі ВКЗ, позбавив позивача можливості прибути у судове засідання на 03.09.2024 року та 10.09.2024 року в режимі ВКЗ з приміщення Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Вказує, що суд першої інстанції, в порушення норм процесуального законодавства, не забезпечив участь позивача та представника позивача у судових засіданнях призначених на 03.09.2024 року та 10.09.2024 року в режимі відеоконференції з приміщення Уманського міськрайонного суду Черкаської області за клопотанням позивача від 26.08.2024 року про забезпечення проведення судових засідань у режимі відеоконференції з приміщення суду в період дії воєнного стану та знеструмлення мереж енергопостачання суду внаслідок застосування графіків аварійного відключення світла.

Вважає, що незабезпечення судом першої інстанції участі позивача та представника позивача у судовому засіданні 03.09.2024 року та 10.09.2024 року у режимі відеоконференції з приміщення Уманського міськрайонного суду Черкаської області без вагомих на те підстав призвело до незабезпечення можливості стороні реалізувати надані їй законом процесуальні права, що є одним з ключових принципів процесуальної справедливості.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПП «Центр-Монтаж-Енерго» - адвокат Моспан В.В. вказує, що при відмові у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 в частині участі у судовому засіданні 10.09.2024 року в режимі відеоконференції із Уманським міськрайонним судом Черкаської області, суд посилався на відсутність відповідної технічної можливості. Судом стороні позивача роз`яснено право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яким позивач не скористалася.

Представником відповідача звернуто увагу на тривалий час розгляду справи, а також на позицію позивача щодо розгляду справи, яка демонструє небажання швидкого її вирішення та всіляко намагається затягнути розгляд справи в часі, а також втрутитись в господарську діяльність відповідача.

В судове засідання суду апеляційної інстанції позивач ОСОБА_1 та її представник Коркіяйнен О.С., належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не з`явились, попередивши заздалегідь про неможливість участі у справі на цей день та просивши відкласти розгляд даної справи у зв`язку з викликом ОСОБА_2 на засідання Третьої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя на 15.01.2025 року на 10:00 год., а також у зв`язку з виникненням технічних проблем, що унеможливлюють участь позивача та її представника в судовому засіданні, призначеному на 15.01.2025 року на 15:00 год. в режимі відеоконференції з приміщенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Колегія суддів, дослідивши всі обставини, приходить до висновку про можливість розгляду даної справи без участі позивача та його представника, визнавши причини їх неявки в судове засідання неповажними. Справа розглядається в режимі відеоконференції з Уманським міськрайонним судом Черкаської області.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржувана ухвала суду не відповідає зазначеним вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.08.2024 від позивача ОСОБА_1 до суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якому вона просила забезпечити участь позивача та представника позивача у судовому засіданні 03.09.2024 о 10:00 та у всіх судових засіданнях в цивільній справі №705/2159/19 в режимі відеоконференції з приміщення Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 28.08.2024 у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 в частині участь у судовому засіданні 03.09.2024 в режимі відеоконференції із Уманським міськрайонним судом Черкаської області відмовлено у зв`язку з відсутністю в суді відповідної технічної можливості. Заяву позивача ОСОБА_1 в частині участь у наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції із Уманським міськрайонним судом Черкаської області задоволено за умови наявної в суді відповідної технічної можливості.

Крім того позивачу роз`яснено право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвала суду доставлена до електронного кабінету позивача та представника позивача 29.08.2024 (т. 16, а.с. 152 та а.с. 154).

02.09.2024 від представника позивача Коркіяйнен О.С. до суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання з проханням відкласти розгляд справи призначений на 03.09.2024 на іншу дату.

03.09.2024 від позивача ОСОБА_1 до суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання з проханням відкласти розгляд справи призначений на 03.09.2024 на іншу дату (клопотання передано головуючому судді після судового засідання). Також у клопотанні позивач повідомляє, що з 30.08.2024 позивач перебуває на стаціонарному лікуванні.

Позивач та представник позивача, були належним чином повідомленими про дату та час судового засідання, призначеного на 03.09.2024 року о 10:00 год., однак у судове засідання не з`явилися.

Судове засідання було відкладено на 10.09.2024 року на 14:00 год., про що позивача та представника позивача було завчасно повідомлений судовими повістками, які доставлені до електронного кабінету 03.09.2024 (т. 16, а.с. 169 та а.с. 171).

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 04.09.2024 у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 в частині участі у судовому засіданні 10.09.2024 в режимі відеоконференції із Уманським міськрайонним судом Черкаської області відмовлено у зв`язку з відсутністю в суді відповідної технічної можливості.

Крім того стороні позивача роз`яснено право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвала суду доставлена до електронного кабінету позивача та представника позивача 04.09.2024 (т. 16, а.с. 184 та а.с. 185).

09.09.2024 від представника позивача Коркіяйнен О.С. до суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання з проханням відкласти розгляд справи призначений на 10.09.2024 на іншу дату.

09.09.2024 від позивача ОСОБА_1 до суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання з проханням відкласти розгляд справи призначений на 10.09.2024 на іншу дату. В клопотання позивач вказує, що перебуває на лікуванні та докази даного факту будуть надані в судовому засіданні, якщо суддя С. Сивокінь завчасно забронює вільну дату та час для проведення судового засідання в режимі ВКЗ та забезпечить можливість взяти учать в ньому.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що 10.09.2024 року належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У відповідності до статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до частини першої, пунктів 1-2 частини другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу; заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (постанови Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 643/856/15-ц, від 18 січня 2022 року у справі № 369/3184/19).

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Залишення позову без розгляду належить до дискреційних повноважень суду, застосування яких залежить від обставин кожної конкретної справи та поведінки учасників справи, з урахуванням вимог добросовісності та заборони зловживання процесуальними правами.

Відповідно до правової позиції, викладеної, зокрема у постановах Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 10 січня 2024 року у справі № 456/1278/20, повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причини такої неявки.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого учасник справи самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення у цьому випадку має тільки належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 450/1805/18, від 16 серпня 2022 року у справі № 128/2557/19, від 31 травня 2023 року у справі № 693/1116/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 686/15042/20.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до передчасного висновку про залишення позову без розгляду.

Як видно з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 у поданій нею заяві від 26.08.2024 року просила суд проводити судові засідання, у тому числі призначене на 03 вересня 2024 року на 10 год. 00 хв., у режимі відеоконференції із Уманським міськрайонним судом Черкаської області.

Суд першої інстанції, при постановлені ухвали від 28 серпня 2024 року про відмову у задоволенні заяви позивача у частині проведення судового засідання у режимі відеоконференції, яке повинно було відбутися 03 вересня 2024 року, посилався на те, що неможливо забронювати зал судових засідань в Уманському міськрайонному суді Черкаської області, оскільки із 14:00 год. до 16:00 год. зал заброньовано для розгляду іншої справи.

Також в ухвалі суду міститься посилання на запланований судом час для розгляду даної цивільної справи з 10:00 год. до 16:00 год., за виключенням обідніх перерв, а також зазначено про час обідньої перерви як у Шполянському районному суді Черкаської області, так і в Уманському міськрайонному суді Черкаської області.

З інформації ВКЗ, яка міститься в матеріалах справи щодо бронювання залу на дату 03 вересня 2024 року видно, що зал для бронювання був вільний у період часу з 8:00 год. до 14:00 год., що свідчить про те, що суд першої інстанції міг забронювати судове засідання на вказану дату, оскільки судове засідання було призначене на 10:00 год., однак вказаного не зробив, чим на переконання колегії суддів позбавив права Коркіяйнен Д.Д. цього дня брати участь у судовому засіданні шляхом проведення відеоконференції з судом, який зазначений нею в клопотанні.

03 вересня 2024 року судом першої інстанції було відкладено розгляд справи на 10 вересня на 14:00 год.

Зважаючи на клопотання позивача від 26.08.2024 року, в якому вона просила суд проводити усі судові засідання в режимі відеоконференції із Уманським міськрайонним судом, суд своєю ухвалою від 04 вересня 2024 року відмовляє у задоволенні заяви позивача, оскільки зал для бронювання на визначену дату та час не є вільним.

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Колегія суддів доходить висновку, що суд, в порушення вимог норм процесуального законодавства, не сприяв позивачу в реалізації її права безпосередньо брати участь у судовому засіданні, оскільки з матеріалів справи видно, що позивач не втратила інтересу до справи та виявляла бажання приймати участь у обраний нею процесуальний спосіб.

Крім того, суд при відкладенні розгляду справи мав можливість завчасно дізнатися чи є вільним зал для бронювання на дату та час заплановані для наступного судового засідання.

Колегія суддів, при ухваленні даного судового рішення також звертає увагу, що суд зобов`язаний уникати надмірного формалізму в питання доступу особи до правосуддя, що гарантовано, зокрема, статтею 55 Конституції України.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом із тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії»).

ЄСПЛ зазначав, що право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (§ 22, рішення ЄСПЛ у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03).

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на доступ до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції, на справедливий суд.

ЄСПЛ розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, наданих сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1

статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Враховуючи викладене, додаткові пояснення самої ОСОБА_1 , колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а висновок суду щодо залишення позову без розгляду є передчасним та не відповідає нормам процесуального законодавства. Тому, відповідно до вимог статті 379 ЦПК України, ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 35, 258, 374, 379, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 10 вересня 2024 року -скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 січня 2024 року.

Судді: