БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/34/25
Справа № 356/585/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.01.2025 Березанський міський суд Київської області в складі:
головуючого судді Капшученко І. О.
за участю секретаря Хоменко Т. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
До Березанського міського суду Київської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" (далі - ТОВ «Споживчий центр») з вказаним вище позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 07.04.2024-100003353 від 07.04.2024 у розмірі 14 070,00 грн., з яких 6 000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 900,00 грн. заборгованість по комісії, пов`язаній з видачею кредиту, 5 670,00 грн. - заборгованість по процентах, 1 500,00 грн. заборгованість по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, а також сплаченого судового збору в сумі 2 422,40 грн.
В обґрунтування позову вказувало, що 07.04.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 07.04.2024-100003353, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 6 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності та платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених договором. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти. Водночас, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, кошти не сплачує, у зв`язку з чим станом на 20.08.2024 виникла прострочена заборгованість в розмірі 14 070,00 грн., з яких 6 000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 900,00 грн. заборгованість по комісії, пов`язаній з видачею кредиту, 5 670,00 грн. - заборгованість по процентах, 1 500,00 грн. заборгованість по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання. Зважаючи на викладене, просить суд стягнути на свою користь з відповідача заборгованість у вказаному вище розмірі, а також сплачений судовий збір.
Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 10.09.2024 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, при зверненні до суду в позові просив розгляд справи проводити за їхньої відсутності, проти ухвалення заочного розгляду справи не заперечував (а.с.4).
Представник відповідача адвокат Вітровчак В. А. в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений судом про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило (а.с.54,56,59,68-69).
Правом подати відзив на позовну заяву в порядку ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався та відзиву не подав.
За змістом ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За таких обставин, керуючись ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд прийняв рішення про заочний розгляд за наявними матеріалами за відсутності вказаних учасників справи відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач проти такого порядку не заперечував, а належним чином повідомлений відповідач в судове засідання повторно не з`явився, відзив не подав та не повідомив причини своєї неявки.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши і оцінивши матеріали справи у сукупності, докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Так, судом встановлено, що 07.04.2024 між позивачем ТОВ "Споживчий центр" та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 07.04.2024-100003353 від 07.04.2024, за умовами якого відповідачу отримав кредит в розмірі 6 000,00 грн. строком на 70 днів, тобто до 15.06.2024, з процентною ставкою в розмірі 1,35 % за день користування кредитом та комісією за надання кредиту в розмірі 900,00 грн. (а.с.10-16).
Сторони дійшли згоди, що даний договір укладається в електронній формі у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», та складається з пропозиції про укладення договору (оферти), розміщеної на вебсайті кредитодавця та у особистому кабінеті позичальника, заявки та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту), підписані електронним підписом одноразовим ідентифікатором (п.п.2.1-2.2.3,2.3.6 договору) (а.с.10-16).
Підписавши відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), позичальник підтвердив, що він однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору № 07.04.2024-100003353 від 07.04.2024, з якими він попередньо уважно ознайомився.
07.04.2024 відповідач ОСОБА_2 також підписав паспорт споживчого кредиту електронним підписом одноразовим ідентифікатором, в якому визначено основні умови кредитування, спосіб надання кредиту, розмір орієнтовної реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту, графік платежів, їх кількість, розмір та періодичність внесення, наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором тощо, чим також підтвердив факт отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування, а також отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема, шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі, суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі, в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором (а.с.9-10).
Разом з тим, відповідач ОСОБА_2 свої зобов`язання за договором не виконав, не надавав своєчасно грошові кошти для сплати кредиту, процентів за його користування та інших платежів, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість.
Згідно довідки-розрахунку за кредитним договором № 07.04.2024-100003353 від 07.04.2024 за період з 07.04.2024 по 15.06.2024 заборгованість ОСОБА_2 становить 14 070,00 грн., з яких 6 000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 900,00 грн. заборгованість по комісії, пов`язаній з видачею кредиту, 5 670,00 грн. - заборгованість по процентах, 1 500,00 грн. заборгованість по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання (а.с.17).
В добровільному порядку відповідач заборгованість не погашає.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
У відповідності до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу.
Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За приписами статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ст.ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За таких обставин, судом встановлено та не спростовано сторонами, що відповідач ОСОБА_1 скористався наданим йому позивачем кредитом, проте порушив взяті на себе зобов`язання, не надавав своєчасно грошові кошти для погашення кредиту, процентів за його користування та комісією, передбаченими договором, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість, яку в добровільному порядку відповідач не погашає.
Будь-яких спростувань вимог позивача відповідачем надано не було.
Разом з тим, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача неустойки за порушення зобов`язань, виходячи з наступного.
Так, правові наслідки порушення зобов`язання передбачені статтею 611 ЦК України, серед яких, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
За частиною першою статті 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Так, Законом України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», що набрав чинності 17.03.2022, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено, серед іншого, пунктом 18, яким передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, законодавець на рівні акту цивільного законодавства передбачив спеціальний випадок звільнення позичальника від обов`язку сплатити неустойку (штраф, пеню). Такий обов`язок припиняється без його виконання.
Така особливість проявляється:
1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є, зокрема, договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;
3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Зазначений висновок відповідає позиції Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду, викладеній у постановах від 31.01.2024 у справі № 183/7850/22, від 18.10.2023 у справі № 706/68/23, висновки якого щодо застосування норм права суд враховує до спірних правовідносин відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, що неодноразово продовжений Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/2023, від 05.02.2024 № 49/2024, від 06.05.2024 № 271/2024, від 23.07.2024 № 469/2024, та Указом Президента України від 28.10.2024 № 740/2024 продовжений до теперішнього часу.
За встановлених вище обставин, оскільки нарахування позивачем неустойки за невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором проведено в період дії обмежень з 07.04.2024 по 15.06.2024, така неустойка підлягає списанню кредитодавцем, тому підстави для стягнення її з відповідача відсутні.
Враховуючи вказані вище обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 12 570,00 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 6 000,00 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 5 670,00 грн. та заборгованості по комісії, пов`язаній з видачею кредиту, в сумі 900,00 грн., в решті позовні вимоги про стягнення з відповідача неустойки необґрунтовані та задоволенню не підлягають.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду з позовом були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн. згідно платіжної інструкції № СЦ00013493 від 21.08.2024 (а.с.18).
Враховуючи вказане, з огляду на часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягнення судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 2 164,15 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525-526, 530, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4-5, 11-13, 76-81, 89, 128, 141, 211, 223, 258-259, 263-265, 268, 274, 280 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Київського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Суддя І. О. Капшученко