Провадження № 2-з/361/2/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Писанець Н.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 після відкриття провадження у справі за її позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Гроуверс» про стягнення заборгованості,звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку що належить Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Гроуверс» на праві приватної власності за кадастровим номером :03:023:0002 площею 24,3053 га в межах позовних вимог в розмірі 457502 доларів США, що становить 19306584 грн. 40 коп.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно із ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У своїй заяві про забезпечення позову заявник посилається на те, що орендоване майно, що належить позивачу на праві власності, знаходиться у користуванні відповідача, який добровільно не виконує умови договору оренди.

Відповідно до наявної інформації та доданих документів за відповідачем на праві приватної власності зареєстроване наступне майно: земельна ділянка за кадастровим номером: :03:023:0002, площею 24,3053 га.

Загальна оцінка земельної ділянки СТОВ «Юнайтед Гроуверс», згідно даних Головного Управління Держгеокадастру у Київській області становить: 837706,75 грн.

Предметом позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Гроуверс» є стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за договором оренди від 17.01.2008 року укдаденим між сторонами. Позовні вимоги становлять: 19306584 грн. 40 коп., тому позивач вважає, що накладення арешту на майно відповідача в межах суми позовних вимог є адекватним та розмірним з предметом спору забезпеченням позовних вимог. Саме накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача, спроможне забезпечити фактичне виконання рішення суду та поновлення порушених прав позивача в разі задоволення позовних вимог.

Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Верховний Суд України в Постанові Пленуму від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначає, що клопотання про забезпечення позову повинно бути вмотивованим і обґрунтованим доказами наявності реальних загроз чи утруднень майбутнього виконання рішення суду, співмірністю заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, їх відповідність предмету позовної вимоги, відсутністю порушень прав третіх осіб заходами забезпечення позову.

З огляду на викладене, дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши заяву про забезпечення позову суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно в межах позовних вимог є співмірним із заявленими позовними вимогами про стягнення заборгованості за інфляційними витратами та відсотками річних.

При цьому, вжиття зазначених заходів не зумовлює фактичного вирішення спору, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті та забезпечення балансу інтересів учасників спірних правовідносин.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 р., ст.ст. 149, 153 ЦПК, ст.ст. 260, 261, 354 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, що належить Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Гроуверс» на праві приватної власності за кадастровим номером :03:023:0002 площею 24,3053 га в межах позовних вимог в розмірі 457502 доларів США, що становить 19306584 грн. 40 коп.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

Реквізити сторін:

Позивач (стягувач): ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач (боржник): Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Гроуверс», , місцезнаходження: 07412. Київська область, Броварський район, с. Рожни, вул. Щорса, 41-Г.

Копію ухвали направити для виконання Броварському відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.В.Писанець