Справа № 643/6294/24
Провадження № 2/643/450/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2025 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Броницької М.В.,

за участю секретаря судових засідань Семергей І.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

третьої особи ОСОБА_2 ,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні матеріали цивільної справи № 643/6294/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_2 , про визнання недійсним удаваного правочину, вчиненого під впливом тяжкої обставини, розглянув заявлені відповідачем ОСОБА_3 клопотання про закриття провадження, про недопущення зловживання процесуальними правами, про розгляд справи за відсутності відповідача, про витребування доказів, про призначення експертизи, -

встановив:

У підготовчому судовому засіданні 16.01.2025 судом вирішувалися клопотання відповідача у справі ОСОБА_3 , заявлені у підготовчому провадженні, які залишилися не вирішені по причині відсутності відповідача у всіх підготовчих судових засіданнях.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 вкотре не з`явилася на розгляд цивільної справи, попри те, що ухвалою суду її явка була визнана обов`язковою, суддя-доповідач, керуючись нормою ч. 7 ст. 223 ЦПК України, оголосила стислий зміст кожного клопотання.

Позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_2 проти задоволення клопотань заперечили по причині їх необґрунтованості та безпідставності, за винятком клопотання про проведення судового розгляду цивільної справи за відсутності відповідача, у вирішенні якого вони поклалися на розсуд суду.

Дослідивши кожне клопотання та додані до нього документи, заслухавши присутніх у залі учасників процесу, суд дійшов наступних висновків.

Нормою ч. 1 ст. 255 ЦПК України визначено, що Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: 1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; 2) відсутній предмет спору; 3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; 4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом; 5) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом; 6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу; 7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

У низці клопотань про закриття провадження відповідачем не наведено жодної з перелічених вище підстав для закриття провадження у цивільній справі.

Нормою ч. 2 ст. 44 ЦПК України врегламентовано, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

У низці клопотань про недопущення зловживання процесуальними правами відповідач не обґрунтувала свою позицію, підкріпивши її належними та допустимими доказами.

Ст. 223 ЦПК України закріплено норму, відповідно до якої неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі розгляду справи за відсутності позивача або відповідача суддя-доповідач оголошує стислий зміст позовної заяви або відзиву відповідно. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Процедура витребовування доказів визначена нормою ч. 1 ст. 84 ЦПК України, і вимагає дотримання низки умов. Зокрема учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

В той же час заявлене клопотання такого обґрунтування не містить.

Призначення експертизи судом регулюється низкою статей ЦПК України. Зокрема, ст. 103 ЦПК України визначає, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Питання, які відповідач просить винести на експертне дослідження, не відносяться до суті спору між сторонами цивільної справи, а їх зміст має негативне етичне навантаження, базоване на припущеннях, котрі виходять за межі морально-соціальних директив суспільства.

На підставі наведеного вище, розглянувши клопотання та доданих до них матеріали, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в їх задоволені по причині необґрунтованості.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 44, 84, 103, 223, 255 ЦПК України, суд -

постановив:

У задоволені клопотань відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження, про недопущення зловживання процесуальними правами, про розгляд справи за відсутності відповідача, про витребування доказів, про призначення експертизи - відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя М.В. Броницька