Справа № 706/64/25
2/706/210/25
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

"20" січня 2025 р. м. Христинівка Черкаської області

Суддя Христинівського районного суду Черкаської області Орендарчук М.П.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Позивач ОСОБА_1 також просив звільнити його від сплати судового збору в розмірі 2 075 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати..

Спеціальним законодавством, яке визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору є Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, положення статті 136 ЦПК, як загальної норми, що регулює питання звільнення від сплати судового збору, деталізовані конкретизуючими нормами спеціального закону - статтями 5 та 8 Закону України «Про судовий збір», що свідчить про необхідність при застосуванні положень статті 136 ЦПК та вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору осіб, не зазначених у статті 5 Закону України «Про судовий збір», застосовувати критерії, визначені статтею 8 цього Закону.

Таким чином, диспозиція статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачає застосування вказаного процесуального інструменту за наявності перелічених трьох умов.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового забору, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати належні, допустимі та достатні докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

Звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, враховуючи, що статтею 129 Конституції України закріплено один із основоположних принципів правосуддя - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Та обставина, що позивач є пенсіонером, на переконання суду не може бути єдиною та безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки суду не надано належних доказів, які підлягають оцінці щодо реального майнового стану позивача. Довідка про доходи, видана Христинівським відділом обслуговування громадян ГУ ПФУ у Черкаській області, яка додана позивачем до заяви, відображає лише отриману пенсію за віком за період з 01.07.2025 по 31.12.2024.

Проте, позивач мав би надати суду відомості про свій річний дохід за попередній календарний рік.

Долучена до матеріалів справи довідка про доходи, видана Христинівським відділом обслуговування громадян Головним управлінням ПФУ в Черкаській області містить лише відомості про розмір нарахованої та виплаченої пенсії за віком за період з 01.07.2025 по 31.12.2024. Жодних відомостей про те, що відповідач не має будь-яких інших доходів у вказаному документі не зазначено.

На переконання суду, така довідка не може свідчити про те, що позивач не має інших джерел для існування та забезпечення своїх потреб, зокрема, для сплати судового збору.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Враховуючи відмову у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, а також те, що до позовної заяви не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, вказані обставини є перешкодою для вирішення питання про відкриття провадження у справі та для розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Способом усунення недоліку позовної заяви є долучення документа, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 2 047, 75 грн. за наступними реквізитами: отримувач платежу ГУК у Черк.обл./тг м.Христин/22030101, поточний рахунок отримувача UA0023757, ідентифікаційний код отримувача 37930566, установа банку Казначейство України(ел. адм. подат.), код бюджетної класифікації 22030101, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Керуючись ст.185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк не більше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліку позовної заяви, зазначеного в ухвалі.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліку позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Михайло ОРЕНДАРЧУК