УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Максимовської Т.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за договором позики від 12 листопада 2015 року з додатковою угодою від 13 грудня 2018 року у розмірі 953 964,63 грн, яка складається з індексу інфляції у сумі 215 362,34 грн, 3 % річних 12 921,74 грн та неустойки у розмірі 1 % від суми позики за кожен день прострочення заборгованості 725 680,55 грн.

Київський районний суд м. Харкова рішенням від 07 жовтня 2022 року позов задовольнив частково.

Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 19 серпня 2016 року з додатковою угодою від 10 жовтня 2018 року у розмірі 388 692,51 грн, з яких: 198 816,59 грн сума основного боргу, 18 827,93 грн інфляційні втрати за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання,

11 994,72 грн 3 % відсотки річних, 159 053,27 грн 1 % від суми простроченого грошового зобов`язання до введення карантину на території України за період

з 24 грудня 2019 року до 12 березня 2020 року. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Харківський апеляційний суд постановою від 08 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишив без задоволення, а рішення Київського районного суду міста Харкова від 07 жовтня 2022 року без змін.

Верховний суд постановою від 20 листопада 2024 року рішення Київського районного суду міста Харкова від 07 жовтня 2022 року та постанову Харківського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року скасував, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

У постанові ВС зазначено в тому числі, що суди попередніх інстанцій надали оцінку наданим ОСОБА_2 розпискам та квитанціям до прибуткового касового ордеру та зауважили, що за змістом цих доказів ОСОБА_2 здійснювала сплату коштів на користь ПП «Каштан-2000» за договором позики

№ 19/08-08.

Однак із такими висновками ВС не погодився та зазначив, що оскільки копія договору позики № 19/08-08 в матеріалах справи відсутня? а тому висновки судів про те, що ОСОБА_2 не довела обставини погашення нею заборгованості передчасні, оскільки суди не встановили справжньої природи таких квитанцій до прибуткових касових ордерів та розписок, а також підстав внесення ОСОБА_2 коштів на виконання договору позики № 19/08-08 і прийняття їх ОСОБА_1 .

Матеріали справи свідчать, що відповідач обґрунтовуючи свої заперечення надала до суду розписки та квитанції про отримання ОСОБА_1 від ОСОБА_2 грошових коштів за договорами позики № 19/08-08, №12/11-02, №19/08/16.

Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи заперечення відповідача, висновки ВС, для встановлення обставин по справі та перевірки доводів сторін необхідні копії договорів позики № 19/08-08, №12/11-02, №19/08/16, сторони відповідні договори не надають, у суду є сумніви у добросовісному здійсненні сторонами їх обов`язків щодо надання доказів, суд вважає за необхідне витребувати самостійно у сторін належним чином завірені договори позики № 19/08-08, №12/11-02, №19/08/16, які зазначені у наданих суду розписках та квитанціях.

Також до суду від позивача, через уповноваженого представника, надійшла заява від 17.12.2024р. про зменшення позовних вимог, із доказами направлення відповідачу. Також у заяві позивач зазначає про технічну помилку у зазначені дати договору позики та додаткової угоди.

За ч.2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач скористався своїм правом та подав заяву в строк встановлений законом, про зменшення заявленої до стягнення суми, внаслідок чого суд вважає за необхідне прийняти їх до розгляду.

Керуючись ст. ст.2, 49, 76, 81, 95, 148, 188, 260 ЦПК України, суд-

ухвалив:

Прийняти до розгляду змінені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 17.12.2024р.

Встановити відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення цієї ухвали, протягом якого він має право подати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України. Одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи копію відзиву та доданих до нього документів.

Зобов`язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надати суду належним чином завірені копії договорів позики № 19/08-08, №12/11-02, №19/08/16.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Бородіна Н.М.