Провадження № 2/357/817/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 січня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Орєхова О. І. ,

за участі секретаря - Махненко Б. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2024 року позивач Акціонерне товариство «Таскомбанк» звернулось до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на наступні обставини.

16 березня 2021 року між АТ «Таскомбанк» (надалі - Позивач/Банк) та ОСОБА_1 (надалі також - Відповідач/Позичальник/ Боржник) було підписано Заяву-анкету №225865 щодо приєднання до Публічної пропозиції AT «Таскомбанк» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної кратки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» (надалі - Заява про приєднання до Публічної пропозиції AT «Таскомбанк»).

ОСОБА_1 з 16 березня 2021 року є власником поточного рахунку у гривні № НОМЕР_1 , який відкритий до Заяви №225865 з номером Кредитного договору №002/9674435- SP(надалі - Кредитний договір).

Відповідно до п.п. «б» п. 3 Заяви № 225865 про приєднання до Публічної пропозиції AT «Таскомбанк», ОСОБА_1 підтвердила, що приймає (акцептує) всі умови Публічної пропозиції (оферти) AT «Таскомбанк» (далі - Банк) на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» (далі - Публічна пропозиція), яка розміщена разом з додатками, в т.ч але не виключно, тарифами, Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, Паспортом споживчого кредиту на сайті Банку https://tascombank.ua/та https://sportbank.com.uaпосилання на примірники якої, разом з додатками Відповідач отримав в Мобільному додатку «Sportbank», і з якою він ознайомлений, повністю згоден, зміст розуміє, положень якої зобов`язався неухильно дотримуватися. В цьому випадку датою відправлення Публічної пропозиції вважається дата, з якої в Мобільному додатку стає доступним текст Публічної пропозиції (посилання на її примірники). Проект Заяви- анкети та Публічної пропозиції був наданий Відповідачу Банком, та підписані ним Заява-анкета та Публічна пропозиція відповідають наданим проектам. Окрім цього, Позичальник беззастережно погодився з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку змінювати (зменшувати або збільшувати) розмір Ліміту Кредитування (дозволеного кредитного ліміту). Погодився з тим, що про зміну Ліміту кредитування Банк повідомляє Позичальника шляхом надсилання повідомлень у Мобільний додаток. Акцептована ОСОБА_2 . Публічна пропозиція разом з даною Заявою-анкетою складають Договір про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank».

Згідно п. 5 Заяви про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк», ОСОБА_3 визнав, що всі правочини (у тому числі, але не виключно договори, угоди, листи, повідомлення, Розрахункові документи, тощо) при здійсненні електронної взаємодії з Банком через Мобільний додаток можуть вчинятися ним з використанням (накладенням, створенням) удосконаленого електронного підпису (далі - УЕП).

Для створення Удосконаленого електронного підпису Відповідач засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем (зазначеним у змісті Заяви-анкети).

Відповідач підтвердив, що створений УЕП є аналогом її власноручного підпису та його накладення, що ініційоване ним в Мобільному додатку, буде мати рівнозначні юридичні наслідки з накладенням її власноручного підпису на документи складені на паперових носіях.

Згідно з п. 1 Заяви №225865 про приєднання до Публічної пропозиції AT «Таскомбанк» Відповідач просив надати банківські та фінансові послуги, зокрема:Відкрити поточний рахунок № НОМЕР_2 у національній валюті;Позичальнику було надано послугу Кредитування рахунку та встановлено Ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 100 000 гривень), а саме надані кредитні кошти в сумі 39 861,59 грн.Процентна ставка за встановленим кредитним лімітом - 0,22 %.Строк користування - 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Цільове призначення кредиту - на споживчі потреби.

Відповідно до п. 8.10. Порядку Кредитування за користування Кредитом Клієнт сплачує Банку проценти. Тип процентної ставки - фіксована. Розмір процентної ставки, вказується в Тарифах та залежить від виду операцій, які здійснює Клієнт за рахунок Кредиту та терміну фактичного користування Кредитом. Розмір процентної ставки, що вказаний в Тарифах, може бути змінений шляхом внесення змін до даної Публічної пропозиції в порядку, передбаченому розділом 11 Публічної пропозиції. Такі зміни застосовуються виключно до кредитної заборгованості, що виникає в межах Ліміту Кредитування рахунку, після внесення таких змін. До заборгованості, що виникла в межах Ліміту Кредитування рахунку, до моменту внесення змін в розмір процентної ставки, застосовується процентна ставка визначена Тарифами, які діяли на момент виникнення кредитної заборгованості.

Відповідач, як вказано вище, відкрив поточний рахунок у гривні НОМЕР_3 за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів.

Кредитні кошти Відповідачу було надано у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, що підтверджується відповідною Випискою, отже Кредитодавець, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі.

В подальшому Відповідач перестав виконувати умови Кредитного договору в повній мірі, а саме, перестав сплачувати заборгованість по кредиту та процентах.

Як наслідок, станом на 25 жовтня 2023 року заборгованість за Заявою - договором № 002/9674435-SP від 16 березня 2021 року (кредитна заборгованість), становить 91 508 грн 94 коп, в т.ч.:заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 39 861,59 грн;заборгованість за процентами (в т. ч. прострочена) - 51 647,35 грн,що підтверджується відповідним Розрахунком заборгованості по кредитному договору та Виписками.

Таким чином, Позичальником було грубо порушено умови Кредитного договору № 002/9674435-SP від 16 березня 2021 року про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах продукту «Sportbank», а також норми чинного законодавства.

Просили стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30, ідентифікаційний ) кредитну заборгованість за Заявою - договором №002/9674435-SP від 16 березня 2021 року, що станом на 25 жовтня 2023 року становить 91 508 грн 94 коп, в т.ч.:заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 39 861,59 грн;заборгованість за процентами (в т. ч. прострочена) - 51 647,35 грн та понесені Позивачем судові витрати ( а. с. 1-9 ).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2024, головуючим суддею визначено Орєхова О.І. (а.с. 48) та матеріали передані для розгляду.

Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Згідно відповіді № 759357 від 29.08.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, сформованого засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» за запитом судді стосовно визначення підсудності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 19.09.2019 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ( а. с. 53-54 ).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем пред`явлено позов до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у відповідності до вимог ч. 1 ст. 27 ЦПК України, що узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 29.10.2020 року у справі № 263/14171/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна.

Ухвалою судді від 02 вересня 2024 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено в судове засідання у справі на 04 жовтня 2024 року (а.с. 55-56).

04 жовтня 2024 року розгляд справи було знято у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті по іншій справі та відкладено на 06.11.2024 ( а. с. 57 ).

Враховуючи заяву відповідача ОСОБА_1 про відкладення справи для надання можливості звернутися за кваліфікованою правовою допомогою ( а. с. 62 ), розгляд справи було відкладено на 03.12.2024 ( а. с. 63 ).

03 грудня 2024 року враховуючи заяву представникам відповідача - адвоката Семенюти Р.А. ( а. с. 65 ), розгляд справи було відкладено на 16.01.2025 ( а. с. 69 ).

17 грудня 2024 року за вх. № 66676 судом отримано від представника відповідача - адвоката Семенюти Р.А. відзив на позовну заяву ( а. с. 70-75 ).

В зазначеному відзиві представник просить суд поновити відповідачу строк на подання відзиву, в задоволенні вимог в частині стягнення процентів відмовити в повному обсязі, зменшити заборгованість за тілом кредиту та стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість у розмірі 17 262,96 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту.

В обґрунтування пропуску строку на подачу відзиву та його поновлення, у відзиві представник відповідача зазначав, що 28.11.2024 між відповідачем та адвокатом укладено договір про надання правової допомоги та 02.12.2024 представником відповідача подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи. 03 грудня 2024 року представник відповідача ознайомився з матеріалами справи, де фактично отримав ухвалу суду про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками.

Так, відповідно до ухвали судді від 02.09.2024 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В зазначеній ухвалі відповідачу було роз`яснено, що останній має право подати до суду відзив проти позову та заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження ( а. с. 55-56 ).

В матеріалах справи ( а. с. 57 ) міститься супровідний лист від 02.09.2024 про направлення відповідачу ОСОБА_1 копію вищевказаної ухвали до відома, позовну заяву з додатками.

Згідно наявного в матеріалах справи поштового рекомендованого повідомлення про вручення вбачається, що судом вказані вище документи, в тому числі, ухвала про відкриття провадження від 02.09.2024 були направлені відповідачу ОСОБА_1 05.09.2024 та отримані 12.09.2024 ( а. с. 60 ).

Отже, останній день подачі відзиву 26.09.2024 ( протягом п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження).

В свою чергу, відзив надійшов на адресу суду 17.12.2024 ( а. с. 70-75 ), тобто з пропуском встановленого строку для подачі відзиву.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 126 ЦПК України ).

У відповідності до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду ( ч. 2 ст. 127 ЦПК України ).

Водночас, стороною відповідача до закінчення встановленого судом строку не надходило відповідної заяви про продовження судом такого строку до його закінчення.

Окрім цього, обставини на які посилається представник відповідача як на підставу поновлення пропущеного строку для подачі відзиву, судом не враховуються та відповідно не визнаються поважними, а тому вказаний відзив судом не приймається до уваги.

В судове засідання 16.01.2025 позивач свого представника не направив, звертаючись з даним позовом, прохальній його частині, просили провести розгляд даної справи без участі представника АТ «Таскомбанк» ( а. с. 8 ).

Відповідач в судове засідання 16.01.2025 не з`явився, 16.01.2025 за вх. № 2883 судом отримано від представника Семенюти Р.А. заяву про розгляд справи без участі відповідача та його представника за наявними матеріалами в справі ( а. с. 84-85 ).

Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів ( ч. 3 ст. 211 ЦПК України ).

В свою чергу, учасники справи скористувалися своїм правом, передбаченим ч. 3 ст. 211 ЦПК України.

Тому, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності учасників справи, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року.

В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні».

Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Інших заяв та клопотань на час розгляду справи від учасників судового розгляду на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки учасники справи не з`явилися в судове засіданні, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Так,16 березня 2021 року між АТ «Таскомбанк» (надалі - Позивач/Банк) та ОСОБА_1 (надалі - Відповідач/Позичальник/ Боржник) було підписано Заяву-анкету № 225865 щодо приєднання до Публічної пропозиції AT «Таскомбанк» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної кратки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» (надалі - Заява про приєднання до Публічної пропозиції AT «Таскомбанк») ( а. с. 19 ).

Встановлено, що ОСОБА_1 з 16 березня 2021 року є власником поточного рахунку у гривні № НОМЕР_1 , який відкритий до Заяви № 225865 з номером Кредитного договору № 002/9674435- SP від 16.03.2021, № картки НОМЕР_5 , відкритого в АТ «Таксомбанк», що свідчить додана з боку позивача до матеріалів справи Довідка ( а. с. 31 ).

Відповідно до п.п. «б» п. 3 Заяви № 225865 про приєднання до Публічної пропозиції AT «Таскомбанк», ОСОБА_1 підтвердила, що приймає (акцептує) всі умови Публічної пропозиції (оферти) AT «Таскомбанк» (далі - Банк) на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» (далі - Публічна пропозиція), яка розміщена разом з додатками, в т.ч але не виключно, тарифами, Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, Паспортом споживчого кредиту на сайті Банку https://tascombank.ua/та https://sportbank.com.uaпосилання на примірники якої, разом з додатками Відповідач отримав в Мобільному додатку «Sportbank», і з якою він ознайомлений, повністю згоден, зміст розуміє, положень якої зобов`язався неухильно дотримуватися. В цьому випадку датою відправлення Публічної пропозиції вважається дата, з якої в Мобільному додатку стає доступним текст Публічної пропозиції (посилання на її примірники). Проект Заяви- анкети та Публічної пропозиції був наданий Відповідачу Банком, та підписані ним Заява-анкета та Публічна пропозиція відповідають наданим проектам. Окрім цього, Позичальник беззастережно погодився з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку змінювати (зменшувати або збільшувати) розмір Ліміту Кредитування (дозволеного кредитного ліміту). Погодився з тим, що про зміну Ліміту кредитування Банк повідомляє Позичальника шляхом надсилання повідомлень у Мобільний додаток. Акцептована ОСОБА_2 . Публічна пропозиція разом з даною Заявою-анкетою складають Договір про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank».

Згідно п. 5 Заяви про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк», ОСОБА_3 визнав, що всі правочини (у тому числі, але не виключно договори, угоди, листи, повідомлення, Розрахункові документи, тощо) при здійсненні електронної взаємодії з Банком через Мобільний додаток можуть вчинятися ним з використанням (накладенням, створенням) удосконаленого електронного підпису (далі - УЕП).

Для створення Удосконаленого електронного підпису відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем (зазначеним у змісті Заяви-анкети).

Відповідач підтвердив, що створений УЕП є аналогом його власноручного підпису та його накладення, що ініційоване ним в Мобільному додатку, буде мати рівнозначні юридичні наслідки з накладенням його власноручного підпису на документи складені на паперових носіях.

Згідно з п. 1 Заяви № 225865 про приєднання до Публічної пропозиції AT «Таскомбанк», відповідач просив надати банківські та фінансові послуги, зокрема: Відкрити поточний рахунок № НОМЕР_2 у національній валюті; Позичальнику було надано послугу Кредитування рахунку та встановлено Ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 100 000 гривень), а саме надані кредитні кошти в сумі 39 861,59 грн. Процентна ставка за встановленим кредитним лімітом - 0,22 %. Строк користування - 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Цільове призначення кредиту - на споживчі потреби.

Відповідно до п. 8.1. Порядку Кредитування Рахунку, надання Банком Кредиту, виникнення та погашення заборгованості (далі за текстом - Порядок кредитування), клієнт підписанням Заяви-анкети або Заяви про приєднання до частини 2 Публічної пропозиції приймає в повному обсязі умови Публічної пропозиції (разом з усіма додатками), в тому числі умови щодо Кредитування рахунку та приймає (підписує) Паспорт споживчого кредиту. При цьому, сторони погоджуються, що умови Договору в частині Кредитування рахунку, які приймає Клієнт містять всі істотні умови договору про надання споживчого кредиту, обов`язковість яких визначена законодавством України, в тому числі Загальний ліміт кредитування Рахунку, в межах якого відповідно до умов Договору Банком для Клієнта встановлюється Ліміт кредитування Рахунку

Згідно з п. 8.5. Порядку Кредитування підтвердженням погодження Клієнтом встановленого Ліміту Кредитування Рахунку/зміни Ліміту кредитування є здійснені Клієнтом операції з розрахунку за товари та послуги та/або отримання готівкових коштів та/або здійснення безготівкового переказу після встановлення або зміни Ліміту Кредитування рахунку.

Відповідно до п. 8.6. Порядку Кредитування Клієнт може відмовитись від одержання Кредиту шляхом не допущення здійснення операцій за Рахунком за рахунок Кредиту та/або ініціювати скасування Ліміту Кредитування рахунку шляхом направлення відповідного повідомлення Узгодженими каналами зв`язку. Клієнт може також ініціювати зменшення/встановлення нульового Ліміту Кредитування рахунку шляхом ініціювання таких змін в Мобільному додатку «Sportbank». Зміна Ліміту Кредитування рахунку здійснюються Банком протягом 48 годин шляхом відображення Банком в Мобільному додатку «Sportbank» нового розміру Ліміту Кредитування рахунку.

Згідно з п. 8.10. Порядку Кредитування за користування Кредитом Клієнт сплачує Банку проценти. Тип процентної ставки - фіксована. Розмір процентної ставки, вказується в Тарифах та залежить від виду операцій, які здійснює Клієнт за рахунок Кредиту та терміну фактичного користування Кредитом. Розмір процентної ставки, що вказаний в Тарифах, може бути змінений шляхом внесення змін до даної Публічної пропозиції в порядку, передбаченому розділом 11 Публічної пропозиції. Такі зміни застосовуються виключно до кредитної заборгованості, що виникає в межах Ліміту Кредитування рахунку, після внесення таких змін. До заборгованості, що виникла в межах Ліміту Кредитування рахунку, до моменту внесення змін в розмір процентної ставки, застосовується процентна ставка визначена Тарифами, які діяли на момент виникнення кредитної заборгованості.

Отже, відповідач, як вказано вище, відкрив поточний рахунок у гривні НОМЕР_1операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів.

Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, що підтверджується відповідною Випискою по особовому рахунку за період з 16.03.2021 по 25.10.2023 ( а. с. 20-27), отже Кредитодавець, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (ст.11 ЦК України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.

Згідно зі ст. 625 ЦК України встановлено, що Боржник не звільняється відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягни згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Отже, підписання відповідачем Заяву-анкету №225865 щодо приєднання до Публічної пропозиціїAT «Таскомбанк» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної кратки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» від 16.03.2021, свідчить про те, що відповідачу всі умови даного договору цілком зрозумілі і він вважає їх справедливими по відношенню до нього.

Вказанийдоговір був прочитаний та підписаний сторонами.

Оскільки відповідач підтвердив свою згоду та погодився з усіма умовами вищевказаногодоговору, підписавши його, а тому зазначені умови були прочитані, з якими погодилися сторони.

Таким чином, своїми підписами сторони письмово підтвердили та закріпили те, що вони діяли свідомо, були вільні в укладенні договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.

Позичальник зобов`язаний, відповідно до ст. 1049 ЦК України, повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Встановлено, що у зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань, відповідач має заборгованість, станом на 25 жовтня 2023 року, яка становить 91 508,94 грн, в т.ч.:заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 39 861,59 грн; заборгованість за процентами (в т. ч. прострочена) - 51 647,35 грн,що підтверджується відповідним Розрахунком заборгованості по кредитному договору ( а. с. 29-30) та Випискоюпо особовому рахунку за період з 16.03.2021 по 25.10.2023 ( а. с. 20-27).

Так, 25.09.2023 АТ «Таксомбанк» зверталось до відповідача ОСОБА_1 з Повідомленням-вимогою про дострокове повернення кредиту та процентів протягом 30 днів з дня одержання повідомлення ( а. с. 38 ), яке залишилося поза увагою.

Суд зазначає, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Проте, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Отже, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за кредитом.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19 ),у постанові Верховного Суду від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15ц).

Отже, на підставу вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника позивачем було надано розрахунок заборгованості за договором № 002/9674435-SP від 16 березня 2021 року та виписку по особовому рахунку.

З розрахунку заборгованості за договором № 002/9674435-SP від 16 березня 2021 року вбачається, що заборгованість відповідача ОСОБА_1 станом на 25.10.2023 становить 91 508,94 грн, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. простроченої) - 39 861,59 грн; заборгованості за процентами ( в т. ч. простроченої ) - 51 647,35 грн, заборгованість також підтверджується випискою по рахунку відповідача.

Суд вважає, що наданий позивачем розрахунок є належним та допустимим доказом утвореної заборгованості, враховуючи, що позивачем надані докази отримання кредитних коштів, а з боку відповідача не спростовано зазначеному ( факту отримання кредиту ) та відповідно не надано свого розрахунку, який би спростовував доводи позивача щодо суми боргу.

Однак, суд не може в повній мірі погодитися з доводами позивача в частині заборгованості за тілом кредиту ( в т ч. прострочена ) в розмірі 39 861,59 грн, оскільки з доданого з боку позивача розрахунку ( а. с. 29-30 ) вбачається, що в графі залишок основного боргу становить 39 861,59 грн, а в графі сплачено основного боргу становить 2 670,01 грн.

Оскільки відповідач частково сплатив суму основного боргу в загальному розмірі 2 670, 01 грн, то заборгованість останнього перед позивачем становить в розмірі 37 191,58 грн, яка підлягає до стягнення ( 39 861,59 грн - основний борг визначений позивачем - 2 670,01 грн - сплачено основного боргу відповідачем = 37 191,58 грн ).

Стосовно вимог позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості по процентах ( в т.ч. прострочені ) в сумі 51 647,35 грн, то з цього приводу суд зазначає про таке.

Отже, відповідно до п. 1 Заяви № 225865 про приєднання до Публічної пропозиції AT «Таскомбанк», яку підписав відповідач та який просив надати банківські та фінансові послуги, зокрема, відкрити поточний рахунок № НОМЕР_2 у національній валюті, Позичальнику було надано послугу Кредитування рахунку та встановлено Ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 100 000 гривень), а саме надані кредитні кошти в сумі 39 861,59 грн, де процентна ставка за встановленим кредитним лімітом - 0,22 %. Строк користування - 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Цільове призначення кредиту - на споживчі потреби.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що у підписаному позичальником Заяви - договорі № 225865 про приєднання до Публічної пропозиції AT «Таскомбанк» від 16.03.2021 визначено розмір процентної ставкиза користування кредитом - 0,22% від суми кредиту, строк користування - 12 місяців з автоматичною пролонгацією,а тому, вимоги про стягнення процентів є обґрунтованими, оскільки такі умови прямо передбачені в Заяві № 225865 про приєднання до Публічної пропозиції AT «Таскомбанк», яка особисто підписана відповідачем, відтак, останній був обізнаний з такими умовами договору перед його укладанням.

Суд вважає, що наданий позивачем розрахунок нарахованих процентів є належним та допустимим доказом утвореної заборгованості, останній відображає сплати.

Так, з вказаного вище розрахунку вбачається, що у відповідності до умов договору, відповідачу нараховувалися відсотки в розмірі 0,22% від суми кредиту, станом на 25.10.2023 ( в межах заявлених вимог ), відсотки були нараховані в розмірі 71 575,97 грн, а сплачено з боку відповідача відсотків на суму загальну суму 19 928,62 грн, тому суд погоджується з доводами позивача, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача заборгованості за процентами ( в т. ч. простроченої ) в сумі 51 647,35 грн ( 71 575,97 грн - нараховано відсотки - 19 928,62 грн - сплачено = 51 647,35 грн ), які були передбачені умовами, з якими погодився відповідач підписуючи Заяву - договір № 225865 про приєднання до Публічної пропозиції AT «Таскомбанк» від 16.03.2021, який згідно умов передбачав автоматичну пролонгацію.

Волевиявлення сторони щодо підписання договору свідчить, що особа, яка погоджується укласти договір, отримала всі необхідні відомості для прийняття рішення про погодження умов договору.

Згідно ч. 1, 2 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній на момент укладення спірного договору) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори з споживачем умови, які є несправедливими. Однак, умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. Відповідач розумів розмір процентів, надаючи свою згоду на отримання кредитних коштів, що ним під сумнів не ставиться.

Зважаючи на викладені вище обставини справи та норми закону, суд вважає, що наданий банком розрахунок заборгованості є належним доказом та допустимим засобом доказування у цій справі та в сукупністю з іншими доказами свідчить про отримання відповідачем кредитних коштів. При цьому відповідачем не було спростовано факт наявності та розміру заборгованості, хоча це є його процесуальним обов`язком.

В свою чергу, наданий з боку позивача розрахунок нарахованих відсотків, з боку останнього не спростований, контррозрахунку не надано.

Окрім цього, відповідачем не було надано ніяких доказів виконання зобов`язань в повному обсязі, в тому числі доказів невірного нарахування виниклої суми заборгованості.

Водночас суд звертає увагу, що не згода відповідача із розрахунком заборгованості не позбавляє його можливості, на підтвердження своїх доводів, надати свій контррозрахунок.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 07.06.2023 року у справі № 234/3840/15.

У вказаній постанові Верховний Суд зазначив, що непогодження ( незгода ) з розрахунком, наданим позивачем, не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ЄСПЛ вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши докази у справі, керуючись завданнями цивільного судочинства щодо справедливого розгляду і вирішення цивільних справ, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості є такими, що підлягаютьчастковому задоволенню.

Поняття судових витрат міститься в п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», де судові витрати передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Відповідно до частин 1 та пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

При зверненні до суду з вказаним позовом, позивачем були понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 423 гривень, які документально підтверджені платіжною інструкцією № 1923 від 22.08.2024(а.с. 10).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволено на 97,08% ( 88 838,93 грн - задоволено х 100 : 91 508,94 грн -суму яку просив стягнути позивач ), судовий збір слід стягнути в розмірі 2 352,24 грн ( 2 423 грн - сплачений судовий збір х 97,08% - задоволено позов : 100 ).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 202, 526, 530, 599, 610, 625, 626, 627, 628, 629, 638, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 12, 13, 19, 76, 77, 80, 81, 89,126, 127, 133,141, 178, 187, 211, 247, 263-265, 273, 274, 353-355 ЦПК України,п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», Законом України «Про судовий збір», суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість за Кредитним договором № 002/9674435- SP від 16.03.2021 у розмірі 88 838,93 гривень та судовий збір в сумі 2 352,24 гривень, загалом 91 191,17 гривень (дев`яносто одна тисяча сто дев`яносто одна гривня сімнадцять копійок ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство «Таскомбанк» ( адреса місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, );

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_6 , видано 16.10.2001 міським відділом № 2 Білоцерківського МУГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_4 ).

Повний текст судового рішення складено 16 січня 2025 року.

Рішення надруковане в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя О. І. Орєхов