УХВАЛА

15 січня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П., отримавши та вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 , мешканця АДРЕСА_1 , до Акціонерного товариства «Універсал Банк», яке знаходиться в м. Києві по вул. Автозаводська, 54/19, Акціонерного товариства «Таскомбанк», яке знаходиться в м. Києві по вул. С.Петлюри, 30, про визнання недійсним договору факторингу, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із позовом до Акціонерного товариства «Універсал Банк», Акціонерного товариства «Таскомбанк» про визнання недійсним договору факторингу.

Ухвалою Вінницького міського суду від 31.10.2024 справу передано на розгляд до Оболонського районного суду міста Києва за підсудністю в порядку ст. 31 ЦПК України.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 05.12.2024 ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 31.10.2024 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду в частині належного визначення підсудності справи.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2024 справу передано на розгляд до Вінницького районного суду Вінницької області за підсудністю в порядку ст. 31 ЦПК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького районного суду Вінницької області від 13.01.2025 справу передано на розгляд судді Шевчук Л.П..

Предметом позову є вимоги про визнання недійсним договору факторингу №Н1/11/2-ф від 29.04.2021, що укладений між АТ «Універсал Банк» та АТ «Таскомбанк» про уступку прав вимог за кредитним договором №1/94/150808 від 15.08.2008 та іпотечним договором №194/150808 від 15.08.2008.

Підставою позову є порушення вимог закону під час укладення вказаного договору факторингу.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено відсутність підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної чи відмови у відкритті провадження.

Згідно положень ст.ст. 19, 274 ЦПК України справа підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, посилаючись на положення ст. 84 ЦПК України, в якій просив витребувати у відповідача АТ «Таскомбанк» оригінали наступних документів: договір факторингу №Н1/11/2-ф від 29.04.2021 з усіма додатками до нього; реєстр прав вимоги від 29.04.2021; акти прийому-передачі прав вимоги за договором факторингу від 29.04.2021; реєстр відправлення позичальникам, зокрема ОСОБА_1 поручителям, іпотекодавцям, заставодавцям по забезпеченим іпотекою та заставою кредитним договорам щодо відступлення від АТ «Універсал Банк» до АТ «Таскомбанк» права вимоги відповідно до договору факторингу від 29.04.2021; реєстр відправлених рекомендованих листів, який було надано відповідно до відділення поштового зв`язку, засвідчених АТ «Універсал Банк», стосовно всіх позичальників включаючи позивача; акт прийому всіх документів передачі прав вимоги за договором факторингу від 29.04.2021 від АТ «універсал Банк» до АТ «Таскомбанк»; докази передачі грошової суми (боргу) зі всіма розрахунками включаючи довідку про видачу всієї суми кредиту готівкою у Швейцарських Франках, довідку про рух коштів по рахунках заборгованості ОСОБА_1 (виписки), детальний розрахунок заборгованості по сумі боргу за кредитним договором №1/94/1500808 від 15.08.2008, докази відправлення АТ «Таскомбанк» ОСОБА_1 рекомендованого повідомлення про передачу прав вимоги за договором факторингу; докази передачі грошової суми (боргу) зі всіма розрахунками, включаючи: довідку про рух коштів ро рахункам заборгованості ОСОБА_1 (виписки), детальні розрахунки заборгованості по сумі боргу за кредитним договором №1/94/1500808 від 15.08.2008; платіжні доручення, що підтверджують оплату за кредитним договором №1/94/1500808 від 15.08.2008; докази сплати 55 000 000,00 грн. безготівкового перерахування коштів АТ «Таскомбанк» - АТ «Укрсиббанк» 29.04.2021; банківську ліцензію видану Національним Банком України АТ «Універсал Банк» із зазначенням терміну її дії (включаючи валютні операції, коди валют); генеральну ліцензію Національного Банку України АТ «Універсал Банк» з зазначенням терміну її дії (включаючи валютні операції, коди валют); банківську ліцензію видану Національним Банком України АТ «Таскомбанк» із зазначенням терміну її дії (включаючи валютні операції, коди валют); генеральну ліцензію Національного Банку України АТ «Таскомбанк» з зазначенням терміну її дії (включаючи валютні операції, коди валют); договір про надання кредиту ОСОБА_1 №1/94/1500808 від 15.08.2008 та всі додаки до нього; іпотечний договір №194/150808 від 15.08.2008 та всі додатки до нього; платіжні квитанції про оплату кредиту ОСОБА_1 по договору №1/94/1500808 від 15.08.2008 з розшифровокою зарахування коштів: тіло кредиту, відсотки, підвищені відсотки, пеня, штрафні санкції з вказівкою число місяць рік, валюта зарахування; довідку з вказівкою ідентифікаційного номера позичальника ОСОБА_1 , валюта кредиту, сума видачі кредиту за кредитним договором, залишок заборгованості по основному боргу, залишок заборгованості по процентам, пеня нараховані позичальнику , загальна сума боргу, дата відкриття кредитного договору, дата закінчення кредитного договору, ідентифікаційний код поручителя, іпотечний договір число, місяць, рік укладення та строк його дії; довідку про суму боргу (уступки вимоги) щодо боргу ОСОБА_1 зазначену у гривнях передану від АТ Універсал Банк» до АТ «Таскомбанк».

Відповідно до ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Згідно ч. 6 ст. 95 ЦПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів обов`язково зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.

Аналізуючи наведені положення ЦПК України, насамперед, необхідно зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто, забезпечення доказів це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18 та у постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/385/19 від 24 січня 2022 року у справі № 756/3965/21.

Слід відмітити, що цивільним процесуальним законодавством передбачено механізм витребування доказів як способу забезпечення доказів (ст. 116 ЦПК України) та витребування доказів (ст. 84 ЦПК України), тобто, процесуальний закон чітко розмежовує такі поняття.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про витребування оригіналів документів на підставі статті 84 ЦПК України.

Так, механізм сприяння сторонам, у яких виникають складнощі в отриманні доказів, і які вони не можуть одержати самостійно, передбачено ст. 84 ЦПК України.

Частино 2 ст. 84 ЦПК України визначено, що у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Разом із тим, заява позивача не відповідає вказаній нормі закону, оскільки не містить викладу обставин, які можуть підтвердити кожен доказ, який позивач просить витребувати, або аргументи, які він може спростувати; вжиті позивачем заходи для отримання цих доказів самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Окрім того, заява не містить обгрунтування, чому позивач просить витребувати вказані документи саме в оригіналах, а не належним чином засвідчені копії.

Також, заява не містить обгрутнування того, чому заявник просить витребувати оригінали документів, що містять інформацію щодо всіх позичальників, поручителів, іпотекодавців, заставодавців, а не лише в тій частині, що стосується його особисто.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про витребування доказів не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 84, 175, 187, 190, 191, 196, 260, 274 ч.4, 353 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Прийняти до розгляду та відкрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк», Акціонерного товариства «Таскомбанк», 30 про визнання недійсним договору факторингу, розгляд якої здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Призначити підготовче судове засідання на 14 год. 30 хв. 20 лютого 2025 року у приміщенні Вінницького районного суду Вінницької області (м. Вінниця, вул. Винниченка, 29), у яке викликати сторін.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про витребування доказів відмовити.

Встановити відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідачі мають право надіслати суду та одночасно іншим учасникам справи відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідачі мають право пред`явити зустрічний позов.

Здійснити виклик представників відповідачів в судове засідання шляхом направлення копії ухвали та судової повістки за адресою вказаною позивачем.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України у мережі інтернет на сторінці за веб-адресою: https://vnr.vn.court.gov.ua/sud0203/ .

Ненадання без поважних причин у встановлений строк суду та іншим учасникам справи визначених вище заяв по суті справи має наслідком вирішення справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 212 ч.1 ЦПК України, суд зазначає, що на час вирішення питання про відкриття провадження у суді наявна відповідна технічна можливість проведення судових засідань в режимі відеоконференції поза приміщенням суду.

Копію ухвали та позовної заяви надіслати учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.П. Шевчук