"20" січня 2025 р. Справа № 363/4562/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Баличева М.Б., при секретарі Василенко Г.В., розглянувши заяву Київського обласного центру зайнятості, заінтересовані особи ОСОБА_1 про заміну стягувача по справі № 363/4562/17 та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,-

встановив:

07.01.2025 року представник заявника звернувся до суду із заявою про заміну стягувача по справі № 363/4562/17 та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, яка обґрунтована тим, що зважаючи на реорганізацію державних установ Державної служби зайнятості та з метою реалізації права на виконання рішення суду є необхідність у заміні стягувана - Вишгородського районного центру зайнятості по справі № 363/4562/17 на правонаступника Київський обласний центр зайнятості. Київський обласний центр зайнятості просить суд визнати причину пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання поважними.

Учасники процесу, будучи повідомленими про розгляд справи, до суду не прибули, що відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України не є перешкодою для розгляду вказаної заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Матеріалами справи встановлено, що 27.07.2018 року Вишгородським районним судом Київської області винесено рішення по справі № 363/4562/17 за позовом Вишгородського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 , яким позовні вимоги задоволено в повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Вишгородського районного центру зайнятості незаконно отриману допомогу по безробіттю у розмірі 1 965,46 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили 28.08.2018 року.

На підставі заяви про видачу виконавчого листа від 06.09.2018 року, Вишгородським районним судом 11.09.2018 року видано виконавчий лист по вказаній справі.

15.01.2020 року Державним виконавцем Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністретсва юстиції (м. Київ) Тимченко К.І. винесено Постанову ВП № 60981004 про відкриття виконавчого провадження.

21.12.2018 року Вишгородським районним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції було прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

27.10.2016 наказом Центрального апарату Державної служби зайнятості № 196 реорганізовано шляхом приєднання до Київського обласного центру зайнятості, крім інших, Вишгородський районний центр зайнятості.

16.11.2016 наказом Центрального апарату Державної служби зайнятості № 210 внесено зміни в наказ № 196 від 27.10.2016 та викладено наказ в новій редакції, згідно з якою реорганізовано шляхом приєднання до Київського обласного центру зайнятості, крім інших Вишгородський районний центр зайнятості.

Аналіз встановлених обставин дає підстави стверджувати, що після ухвалення судом рішення від 27.07.2018 у справі №363/4562/17 Київський обласний центр зайнятості є правонаступником всіх прав та обов`язків Вишгородського районного центру зайнятості, який був учасником згаданої справи як позивач.

Відповідно до ч.1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Статтею 512 ЦК України встановлено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особи за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за заявою сторони (заінтересованої особи), державного або приватного виконавця суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Суд розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Суд також враховує, що відповідно до правових позицій, зазначених в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №6-17432 св15 від 30.09.2015 року, № 6-14289св15 від 08.07.2015 року, № 6-219св15 від 25.03.2015 року, №6-7699св15 від13.05.2015 року, №6-13709св15 від 04.11.2015 року, №6-18867св15 від 04.11.2015 року, та у постанові Верховного Суду України №6-122цс13 від 20.11.2013 року, №61-459000св18 від 19.02.2020 року, на підставі відступлення права вимоги відбувається заміна кредитора поза межами виконавчого провадження та не залежить від відкритого виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь якій стадії.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника стягувача із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», а тому, заява представника Київський обласний центр зайнятості про заміну сторони, шляхом заміни стягувача його правонаступником підлягає задоволенню.

Щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання, суд приходить до такого.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

За змістом положень ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 2 ст. 433 ЦПК України стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Разом і цим, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

У справі «Пономарьов проти України» (03.04.2008) Європейський суд з прав людини, встановив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки, визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Однак законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечуючи рівність сторін виконавчого провадження.

Наявність норм Конституції України та положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про обов`язковість виконання судового рішення не можуть бути єдиною достатньою підставою для поновлення пропущеного без поважних причин строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, так як вимагають добросовісної та законної поведінки кожного учасника судового процесу, у тому числі і стягувача на стадії виконання судового рішення.

За загальними правилами поважні причини пропуску строку законом не передбачені, ці обставини оцінюються судом в залежності від конкретної справи та з урахуванням основних положень цивільного судочинства.

Обґрунтовуючи вимогу про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, заявник зазначив, що процес реорганізації Вишгородського районного центру зайнятості зайняв тривалий час, що і призвело до пропуску встановленого чинним законодавством строку .

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання також враховує принцип обов`язковості виконання судового рішення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що пропуск строку пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання є поважною і цей строк має бути поновлений для забезпечення виконання судового рішення.

Керуючись ст. ст. 263, 354, 442 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити.

Замінити сторону стягувача Вишгородський районний центр зайнятості () на Київський обласний центр зайнятості () у виконавчому провадженні з виконання рішення Вишгородського районного суду Київської області від 27.07.2018 року у цивільній справі № 363/4562/17 за позовом Вишгородського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно одержаної допомоги по безробіттю в сумі 1 965,46 грн.

Поновити строк для пред`явлення виконавчого листа, виданого 11.09.2018 Вишгородським районним судом Київської області у цивільній справі № 363/4562/17 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Вишгородського районного центру зайнятості незаконно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 1 965, 46 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання її повного тексту шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Суддя М.Б. Баличева