КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/3693/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 758/3693/24-ц

13 січня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою, поданою в інтересах позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Печерського районного суду міста Києва від 17 вересня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Литвинової І. В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про захист прав споживачів,-

в с т а н о в и в:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про захист прав споживачів.

Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 та є кінцевим споживачем комунальної послуги з централізованого опалення а/н НОМЕР_1 КП «Київтеплоенерго» та своєчасно сплачує надані відповідачемпрслуги.

Зазначала, що на сайті "Teplo.org.ua" КП «Київтеплоенерго» наведені для порівняння середні тарифи централізованого опалення 1 кв. м схожих будинків за січень 2024 року, а саме: в будинку АДРЕСА_2 - 24,91 грн/кв.м; в будинку АДРЕСА_3 - Б - 15,90 грн/кв.м; в будинку АДРЕСА_4 - 11,26 грн/кв.м; в будинку АДРЕСА_5 - 25,16 грн./кв.м.

У зв`язку з наявною великою різницею вартості 1 кв.м опалювальної площі її квартири та наведених відповідачем за січень 2024 року схожих будинків, вона переглянула збережені з січня 2020 року рахунки-повідомлення, та виявила, що суми, нараховані для оплати, не відповідають обсягу спожитої нею теплової енергії та містять різну інформацію щодо співвідношення загального обсягу теплової енергії, визначеного за допомогою вузла комерційного обліку теплової енергії, та складових загальної опалювальної площі будинку, що вказує на неправомірні дії відповідача.

У позасудовому порядку вона звернулась до відповідача, як постачальника послуг, із запитами щодо надання достовірної інформації (роз`яснення) з питань обліку обсягу та нарахування спожитої теплової енергії.

04 січня 2023 року КП«Київтеплоенерго» (Ел.З/30/32176/30-Вих.) на її запит повідомило: «Житловий будинок ( АДРЕСА_1 ) спроектовано з урахуванням сукупного теплового режиму всіх приміщень за умови підтримання в них нормованої температури. Зокрема, проектом забудови передбачено опалення МЗК (місць загального користування) та сходових клітин. Згідно з даними програмного комплексу КП «Київтеплоенерго» в листопаді 2022 року загальна опалювальна площа будинку становить - 10535,75 кв.м, яка складається з: 7811,75 кв.м - опалювальна площа житлових приміщень, 1131,20 кв.м - опалювальна площа вбудованих приміщень, 1593,0 кв.м - опалювальна площа МЗК".

08 січня 2024 року від КП «Київтеплоенерго» за № Ел.З/30/23/48719/30-Вих. на її електронну пошту надійшла друга відповідь у якій повідомлено, що згідно з даними програмного комплексу КП «Київтеплоенерго» у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 будинковий прилад обліку теплової енергії зав. № 4213466, встановлений на загальному вводі житлового будинку для діапазону квартир - всі квартири, перебуває у неробочому стані з 30.05.2023 року.

Вважала, що відповідач підтвердив, що встановлений на загальному вводі багатоквартирного будинку прилад обліку теплової енергії нараховував сумарну витрату теплової енергії, витраченої на централізоване опалення всього будинку 10535,75 кв.м, а не на опалювальні площі тільки житлових приміщень 7812,05 кв.м.

Відповіді на її запит від 16 січня 2024 року, а саме: про наявність та виправлення помилки у визначенні опалювальних площ нашого будинку, які використовуються для розрахунку сум належних до оплати за централізоване опалення, вона не отримала.

Вказувала, що в останньому рахунку-повідомленні за лютий 2024 року відповідач зазначив, що опалювальна площа будинку змінилась та складає 8943,25 кв.м. Ніякого пояснення щодо збільшення опалювальної площі нашого будинку відповідач не надав. Ніякого перерахунку не відбулося.

Вважала, що нарахування відповідачем оплати за послуги з централізованого опалення здійснюється непропорційно оплювальній площі її квартири; у порушення її прав, як споживача, при наданні відповідачем послуги, від якої вона не може відмовитись, а одержати цю послугу може лише в одного виконавця. КП «Київтеплоенерго» нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять її, власницю квартири АДРЕСА_7 , у нерівне становище порівняно з споживачами інших аналгічних будинків (ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Як зазначено відповідачем на сайті "Teplo.org.ua" загальна опалювальна площа будинку по АДРЕСА_1 становить - 10535,75 кв.м, яка складається з: 7811,75 кв.м - опалювальна площа житлових приміщень; 1131,20 кв.м - опалювальна площа вбудованих приміщень; 1593,0 кв.м - опалювальна площа МЗК.

Однак, наведена відповідачем інформація щодо визначення загальної опалювальної площі будинку та її складових не відповідає дійсності.

Так, у рішенні Київської міської ради від 27 грудня 2001 року № 208/1642 "Про формування комунальної власності територіальної громади районів міста Києва" зазначено: а) вбудовані нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 мають площу 1757,00 кв.м (№ п/п 731 Додатку № 1); б) загальна площа житлового будинку АДРЕСА_1 складає 11 700,20 кв.м (№ п/п 293 таблиця № 6 Додатку № 8).

Значну опалювальну площу будинку займають нежитлові приміщення. Ці нежитлові приміщення є окремими приміщеннями з транзитними мережами опалення, а відтак нарахування відповідачем за послуги з централізованого опалення відбувається непропорційно розподілу теплової енергії між мешканцями житлового будинку та власниками нежитлових приміщень. Підтверджень нарахування теплової енергії власникам цих нежитлових приміщень (наявність у них власних приладів обліку) відповідач не надав.

Позивач зазначала, що у неї є всі підстави вважати, що загальна опалювальна площа будинку складає 13 134,90 кв.м (11700,20 + 720,10 + 714,60), а вартість 1 кв. м опалювальної площі її квартири, зокрема, за січень 2024 року повинна складати 26,47 грн. замість 41,65 грн/кв.м, тобто, відповідач стягнув з неї тільки за січень 2024 року 711,53 грн. (2123,44грн. - 1411,91 грн.) - 36,4 % зайвих коштів.

Крім того, діапазон квартир житлового будинку складає: АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_12, всього 131 квартира.

Тоді як на сайті КП «Київтеплоенерго» за адресою будинку станом за січень 2024 року в розділі "Характеристика будинку", зокрема, вказано: кількість особових рахунків: 149; в наявності кількість особових рахунків мешканців 131. Кому належать ще 18 особових рахунків - відповідач не вказує.

Вважала, що фактично відповідач примушує її сплачувати кошти за власників нежитлових приміщень будинку. За її підрахунками вона за опалювальні періоди з січня 2020 року по лютий 2024 року повинна була сплатити на 15 450,59 грн (на 36,4 %) менше, що свідчать про порушення її прав, як споживача послуг.

Посилаючись на те, що дії КП «Київтеплоенерго» в контексті прав, передбачених ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме: надання некоректної інформації стосовно загальної опалювальної площі будинку, нежилих опалювальних приміщень будинку, місць загального користування будинку та ненадання доступної інформації, як споживачам, які не мають спеціалізованих знань в області надання послуг з централізованого опалення; ненадання необхідних даних, на підставі яких споживачі могли би зрозуміти та підрахувати, за що були зроблені нарахування, вказані в рахунках- повідомленнях за січень 2020 - лютий 2024 років; ненадання інформації стосовно реальної кількості теплової енергії, спожитої квартирами позивачів і відповідно права здійснювати оплату лише за надані послуги порушують її права, завдають значних матеріальних збитків та моральної шкоди, позивач ОСОБА_1 просила суд:

визнати протиправними дії КП «Київтеплоенерго» щодо нарахування в опалювальних періодах (місяцях) з січня 2020 року по лютий 2024 року сум за централізоване опалення, які включені відповідачем у рахунки-повідомлення ОСОБА_1 (квартира АДРЕСА_1, а/н НОМЕР_1 ), виходячи із заниження загальної опалювальної площі будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок в опалювальних періодах (місяцях) з січня 2020 року по лютий 2024 року сум за фактично спожиту теплову енергію на централізоване опалення, які включені відповідачем в рахунки-повідомлення ОСОБА_1 (квартира АДРЕСА_1, а/н НОМЕР_1 ), виходячи з опалювальної площі будинку АДРЕСА_1 ;

стягнути з відповідача КП «Київтеплоенерго» на її користь кошти у розмірі 15 450, 59 грн зайво сплачених на рахунок відповідача в опалювальних періодах (місяцях) з січня 2020 року по лютий 2024 року за централізоване опалення квартири АДРЕСА_7 - а/н НОМЕР_1;

стягнути з КП «Київтеплоенерго» на її користь судові витрати, в тому числі на професійну правничу допомогу.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 17 вересня 2024 року, позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про захист прав споживачів залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 в інтересах позивача ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій за результатом апеляційного перегляду справи просить скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 17 вересня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 .

Постановити окрему ухвалу щодо допущення Печерським районним судом м. Києва порушення матеріального та процесуального права.

В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції не грунтується на засадах верховенства права, є незаконним і необгрунтованим, не відповідає основним принципам Європейського Суду з прав людини щодо належного здійснення правосуддя. У судовому рішенні нечітко зазначені доводи і мотиви, на підставі яких обгрунтовано позицію суду. Обставини, які суд першої інстанції вважав встановленими, на думку сторони позивача, не мають юридичного значення у справі. Рішення є нечітко структурованим і, відповідно, для позивачки є незрозумілим

У відзвиві на апеляційну скаргу представник відповідача КП «Київтеплоенерго» - Кравець Тетяна Петрівна просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення Печерського районного суду міста Києва від 17 вересня 2024 року - без змін.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 листопада 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою поданою в інтересах позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 17 вересня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про захист прав споживачів.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 листопада 2024 року справу призначено до судового розгляду з повідомленням учасників справи.

В судове засідання апеляційного суду з?явився ОСОБА_2 , який на підтвердження повноважень на представництво інтересів в суді позивача ОСОБА_1 надав нотаріально посвідчену довіреність від 18 квітня 2023 року, терміном дії до 18 квітня 2026 року.

Представництво інтересів відповідача КП «Київтеплоенерго» здійснював Ніколаєнко Олександр Васильович на підставі довіреності юридичної особи, наказу про визнання повноважень у порядку самопредставництва № 1284 від 15.11.2024 року, наказу № 1337-К від 02.12.2019 року про переведення Ніколаєнка О.В. на посаду провідного юрисконсульта, посадової Інструкції провідного юрисконсульта КП « Київтеплоенерго».

Вивчивши матеріали справи, перевіривши повноваження представника позивача, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційне провадження в цій справі підлягає закриттю з таких підстав.

У статті 129 Конституції України у числі основних засад судочинства зазначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та всіх судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Отже, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначав, що право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (§ 22 рішення ЄСПЛ у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03).

Реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться у залежність від положень процесуального закону.

Так, згідно з частиною 3 статті 356 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

До апеляційної скарги, поданої представником, повинна бути дододана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися - частина 4 статті 356 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга на рішення Печерського районного суду міста Києва від 17 вересня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про захист прав споживачів, від імені позивача ОСОБА_1 подана та підписана ОСОБА_2 , як представником позивача.

На підтвердження своїх повноважень ОСОБА_2 долучив до матеріалів апеляційної скаргикопію нотаріально посвідченої довіреності від 18 квітня 2023 року, якою передбачено право останнього представляти інтереси ОСОБА_1 , зокрема, в усіх судових установах з усіма правами, які надані законом позивачу (а.с. 100-111).

Представництво за своєю правовоюприродою - це організаційне правовідношення, змістом якого є повноваження однієї особи (представника) діяти від імені, в інтересах іншої особи, яке виникає з договору, закону, акта органу публічної влади. Як повноваження розуміють систему двох суб`єктивних прав представника, одне з яких є абсолютним, інше - відносним. Абсолютне право представника містить у собі можливість вчинення певних дій від імені та в інтересах особи, а відносне право полягає у тому, що представник вправі розраховувати на те, що всі юридичні наслідки, створені його діями, виникнуть лише для особи, яку він представляє, а не для самого представника.

Для засвідчення повноважень представника перед третіми особами в процесі здійснення представництва довірителем видається письмовий документ - довіреність (стаття 244 ЦК України).

Специфіка представництва за довіреністю в цивільному судочинстві визначена відповідними нормами ЦПК.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Як визначено у частині другій статті 50 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частинами першою та другою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону у день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України (частина перша статті 12 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).

У частині четвертій статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з частиною шостою статті 19 ЦПК України в редакції, чинній на час ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного судового рішення, для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналіз змісту зазначеної норми свідчить про те, що малозначними вважаються, зокрема, справи про захист прав споживачів, у яких ціна позову не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.Також суд може визнати справу незначної складності малозначною, однак крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій справі є вимоги позивача про визнання протиправними дій КП «Київтеплоенерго» щодо нарахування в опалювальних періодах (місяцях) з січня 2020 року по лютий 2024 року сум за централізоване опалення, які включені відповідачем у рахунки-повідомлення ОСОБА_1 (квартира АДРЕСА_1, а/н НОМЕР_1 ), виходячи із заниження загальної опалювальної площі будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язання відповідача здійснити перерахунок в опалювальних періодах (місяцях) з січня 2020 року по лютий 2024 року сум за фактично спожиту теплову енергію на централізоване опалення, які включені відповідачем в рахунки-повідомлення ОСОБА_1 (квартира АДРЕСА_1, а/н НОМЕР_1 ), виходячи з опалювальної площі будинку АДРЕСА_1 ; стягнення з відповідача КП «Київтеплоенерго» на її користь кошти у розмірі 15 450, 59 грн зайво сплачених на рахунок відповідача в опалювальних періодах (місяцях) з січня 2020 року по лютий 2024 року за централізоване опалення квартири АДРЕСА_7 - а/н НОМЕР_1.

Тобто, ця справа, в якій, окрім вимоги майнового характеру, наявні вимоги немайнового характеру, не є малозначною відповідно до закону.

Установлено, що апеляційну скаргу від імені позивача ОСОБА_1 підписано ОСОБА_2 , який на підтвердження своїх повноважень надав довіреність від 18 квітня 2023 року.

У матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 є адвокатом чи законним представником ОСОБА_1 .

Враховуючи предмет позову, та те, що ця справа не є малозначною відповідно до закону, що виключає можливість представництва позивача у суді особою, яка діє на підставі довіреності та не має статусу адвоката, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу від імені позивача ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 17 вересня 2024 року підписано особою, яка не має права її підписувати.

У пункті 2 частини першої статті 362 ЦПК передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційнепровадження, якщо після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

З урахуванням викладеного, колегія суддівапеляційного суду дійшла висновку про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою в інтересах позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Печерського районного суду міста Києва від 17 вересня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про захист прав споживачів.

Керуючись ст. 362 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційне провадження у цивільній справі за апеляційною скаргою, поданою в інтересах ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Печерського районного суду міста Києва від 17 вересня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про захист прав споживачів закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали.

Головуючий : Судді: