справа № 462/22/25
УХВАЛА

20 січня 2025 року суддя Залізничного районного суду міста Львова Пилип`юк Г. М., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів із ОСОБА_2 на утримання дітей,

встановив:

02.01.2025 року заявникзвернулась до Залізничного районного суду м. Львова із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , на її користь аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/2 від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, з дня звернення із заявою до суду та до досягнення дітьми повноліття.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, суддя доходить висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.

Згідно ст. 161 ЦПК України передбачено вимоги, за якими може бути видано судовий наказ.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу (п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України).

З огляду на наведене, враховуючи, що заявником заявлено вимогу, яка не відповідає положенням ст. 161 ЦПК України, у відповідності до положень п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

Згідно із ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. 161, 163, 165, 166 ЦПК України,

постановив:

відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів із ОСОБА_2 на утримання дітей.

Роз`яснити заявнику , що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою ж заявою. У цьому випадку заявник має право має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складення) через Залізничний районний суд м. Львова.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому даної ухвали суду.

Суддя: Пилип`юк Г. М.

Оригінал ухвали.