РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 січня 2025 рокуСправа № 495/8353/24
Номер провадження 2/495/4266/2024

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Мартиненко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Сенс Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

датою ухвалення судового рішення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України).

06.09.2024 АТ "Сенс Банк" звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2008/671-ФОЗ.14-13 від 13.02.2008 у сумі 190 153 грн 17 коп.

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1 13.02.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту № 2008/671-Ф03.14-13.

Відповідно до рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.07.2011 у справі № 2-321/11 на користь АТ «Укрсоцбанк» стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованість по Договору кредиту в сумі 265 038,39 грн, а також судові витрати в сумі 1730,00 грн.

Вказане судове рішення набрало законної сили, однак не виконане.

Рішенням №5/2019 від 15.10.2019 припинено Акціонерне Товариство «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «АЛЬФА-БАНК», у п.п.1.2. якого визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» є Акціонерне Товариство «Альфа-Банк» з 15.10.2019.

12.08.2022 позачерговими загальними зборами акціонерів АТ «Альфа- Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статуту Акціонерного товариства «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції. 30.11.2022 внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме - змінено найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк».

У результаті невиконання рішення суду та умов договору у відповідача виникла заборгованість, за невиконання грошового зобов`язання встановленого рішенням суду, яка станом на 23.02.2022 становить 190 153,17 грн, та складається з: суми заборгованості за ставкою 3 % річних на кредитну заборгованість - 39 407,21 грн, суми заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість - 150 745,95 грн.

1.2. Відзиву на позов відповідач суду не подав.

2. Рух справи у суді

Позовна заява надійшла до суду 06.09.2024.

Ухвалою від 19.09.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження; у справі призначено судове засідання на 23.10.2024, відкладено на 22.11.2024, 07.01.2025.

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення; порядок судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви, клопотанні від 22.10.2024 просив розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечив.

Відповідач у судове засідання не з`явилась про дату, час та місце судового розгляду належно повідомлений, про поважність причини неявки, відкладення розгляду справи суду не заявив.

Керуючись статтею 280 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (частина друга статті 247 ЦПК України).

4. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що 13.02.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту № 2008/671-Ф03.14-13.

Відповідно до умов кредитного договору Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 25 000,00 дол. США.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.07.2011 у справі № 2-321/11 ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованість по Договору кредиту в сумі 265 038,39 грн, а також судові витрати в сумі 1730,00 грн.

Вказане рішення набрало законної сили, однак не виконане.

На забезпечення умов виконання кредитного договору N° 2008/671-Ф03.14-13 від 13.02.2008 року з ОСОБА_1 було укладено Договір поруки № 06-09/236 від 13.02.2008 року.

В результаті не виконання рішення суду та умов договору у відповідача виникла заборгованість розрахована на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, за невиконання грошового зобов`язання встановленого рішенням суду яка за період із 12.03.2027 по 23.02.2022 становить: 190 153,17 грн., та складається з суми заборгованості за ставкою 3 % на кредитну заборгованість 39 407,21 грн та суми заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість 150 745,95 грн.

5. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як визначено у ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати (постанови Великої палати Верховного Суду від 11.04.2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) та від 16.05.2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18)).

За змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті У країни чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-п.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Постановою Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15: правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду в постанові від 08.11.2019 року №127/15672/16-ц де зазначено, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Відповідно до статті 257 ЦПК для стягнення індексу інфляції та 3% річних застосовується загальна позовна давність в 3 роки

У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений ЦК України, зупиняється на строк дії такого стану (пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України).

Відповідно до частини 3 та 4 статті 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Однак, відповідач не заявив жодного клопотання або заяви та не надав до суду відзив на позовну заяву, що стосувались б питання спливу позовної давності.

За таких обставин, відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання, відтак, позовні вимоги про стягнення індексу інфляції а також 3% річних від простроченої суми є обґрунтованими.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

6. Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрат по сплаті судового збору у сумі 3028 грн.

Керуючись статтями 12, 81, 141, 247, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

позов Акціонерного товариства "Сенс Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість в порядку частини другої статті 625 Цивільного кодексу України за період із 12.03.2017 по 22.02.2022 у сумі 190 153 грн 17 коп. (сто дев`яносто тисяч сто п`ятдесят три грн 17 коп.), з яких: 39 407 грн 21 коп. - 3 % річних на заборгованість за кредитним договором № 2008/671-Ф03.14-13 від 13.02.2008; 150 745,95 грн - інфляційні витрати за заборгованість за кредитним договором № 2008/671-Ф03.14-13 від 13.02.2008.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» витрати по сплаті судового збору у сумі 3028 грн (три тисячі двадцять вісім грн).

Копію рішення направити учасникам справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду в загальному порядку в тридцятиденний строк.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складене 16.01.20525.

Повне найменування сторін:

позивач - Акціонерне товариство «Сенс Банк», , місцезнаходження: 003150, вулиця Велика Васильківська, 100, місто Київ;

відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Суддя Ю.Ф. Волкова