Справа № 2-3/04
Провадження /№ 2-з/522/61/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретаря судового засідання Глущенко Т. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси у порядку статті 158 ЦПК України надійшло клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 26.06.1998 у справі № 2-3/2004.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 2-3/04 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів. Ухвалою суду від 26 червня 1998 року з метою забезпечення позову накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на той час належала ОСОБА_3 , а також на інше майно ОСОБА_3 та на іншу квартиру по АДРЕСА_2 .

Указує, що ОСОБА_1 у 2005 році придбав вказану квартиру та на теперішній час є її власником.

Зазначає, що у 2008 році, у зв`язку із запровадженням електронного реєстру, ухвалу суду від 26.06.1998 нотаріальною конторою було зареєстровано, але арешт фактично вже було накладено на квартиру ОСОБА_1 , хоча в інформаційній довідці зазначено попереднього власника відповідача у справі ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 25.06.2004 затверджено мирову угоду та провадження у справі закрито.

Заявник зазначає, що станом на сьогоднішній день квартира належить йому, він не був учасником справи № 2-3/04 і не має жодного відношення до правовідносин, які виникли між сторонами у справі.

Указує, що спір між сторонами було вирішено, арешт скоріше за все раніше скасовувався, однак інших доказів, крім рукописного напису про це на ухвалі, яку заявник отримав із архіву, немає.

У зв`язку з цим заявник просив скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 26.06.1998 у справі № 2-3/2004, а саме скасувати арешт з квартири АДРЕСА_1 , який зареєстрований Першою одеською державною нотаріальною конторою 21.11.2008, реєстраційний номер обтяження: 8215280.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.08.2024 клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову повернуто заявнику, оскільки, як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 не був учасником справи № 2-3/04, а тому не може звертатися до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову в порядку ст. 158 ЦПК України, адже із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що повністю узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 20.01.2020 у справі № 753/12741/17 та від 22.04.2020 у справі № 607/15533/17.

Постановою Одеського апеляційного суду від 30.09.2024 ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27.08.2024 скасовано, клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скасовуючи ухвалу місцевого суду, суд апеляційної інстанції зазначив, що місцевий суд заявлене клопотання про скасування заходів забезпечення позову фактично не розглянув і не постановив щодо нього процесуальне рішення.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про розгляд клопотання повідомлені належним чином.

Представник ОСОБА_1 адвокат Кострич М. П. подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності заявника та його представника, зазначив, що доводи клопотання про скасування заходів забезпечення позову підтримують повністю.

Розглянувши подане клопотання та дослідивши матеріали справи, суд зазначає таке.

Як слідує з матеріалів справи, на розгляді у Приморському районному суді м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26.06.1998 накладено арешт на приміщення рибного цеху, розташованого: Одеська область, Овідіопольський район, Бурлача Балка, проспект Свободи 47, шляхом його опечатування та заборони виробляти рибну продукцію, відповідальність за порушення заходів забезпечення позову покладено на ОСОБА_4 . Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_3 та квартиру АДРЕСА_1 , шляхом направлення ухвали для виконання до Першої державної нотаріальної контори м. Одеси.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25.04.2004 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, внесених у спільну діяльність та відшкодування моральної шкоди затверджено мирову угоду та провадження у справі закрито.

З довідки керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси від 13.08.2024 слідує, що строк зберігання справи № 2-3/04 закінчився у 2010 році, справа була вилучена до знищення та знищена. Оригінал рішення зберігається в архіві Приморського районного суду м. Одеси у збірнику знищених справ і матеріалів Жовтневого районного суду м. Одеси за рік (2-1-100/04).

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 24.03.2005, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О. Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 1338, що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6967650 від 11.04.2005 та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 387015455 від 16.07.2024.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Питання скасування заходів забезпечення позову регулюється статтею 158 ЦПК України.

Частиною першою статті 158 ЦПК України визначено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами у цивільному процесі є позивач та відповідач (частина 1 статті 48 Цивільного процесуального кодексу України).

Як слідує з матеріалів справи, учасниками справи є позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 .

З копії ухвали суду від 26.06.1998, копії ухвали сулу від 25.06.2004 та копії мирової угоди від 25.06.2004 вбачається, що у даному випадку ОСОБА_1 не є учасником справи, про що він також сам зазначає у клопотанні, у зв`язку з чим він не може звертатися до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову у вказаній цивільній справі в порядку, встановленому статтею 158 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу. При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Верховний Суд у постанові від 20.01.2020 у справі № 753/12741/17 також зазначив, що із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У рішенні суду про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту суд зазначає про скасування заходів забезпечення позову, які оскаржуються.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.04.2020 у справі № 607/15533/17.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно зі ст. 158 ЦПК України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала про скасування заходів забезпечення позову або про відмову в скасуванні забезпечення позову.

Ураховуючи викладене, оскільки ОСОБА_1 не є учасником справи № 2-3/04 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову слід відмовити.

При цьому заявник не позбавлений права звернення до суду для вирішення питання щодо зняття арешту з майна в порядку позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 158, 260, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА