ПОСТАНОВА

Іменем України

15 січня 2025 року м. Кропивницький

справа № 404/6937/20

провадження № 22-ц/4809/198/25

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О. І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

третя особа ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 травня 2024 року у складі судді Кулінки Л. Д. і

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовної заяви

В листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та з урахуванням уточнень просила:

-припинити право власності ОСОБА_2 на 1/8 частку у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 ;

-визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 ;

-сплатити ОСОБА_2 із депозиту Кіровського районного суду міста Кіровограда 75 728,12 грн компенсації ринкової вартості 1/8 частки квартири;

-припинити право власності ОСОБА_3 на 1/8 частку у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 ;

-визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 ;

-сплатити ОСОБА_3 із депозиту Кіровського районного суду міста Кіровограда 75 728,12 грн компенсації ринкової вартості 1/8 частки квартири;

-сплатити ОСОБА_1 кошти в розмірі 676 грн із депозиту Кіровського районного суду м. Кіровограда як зайво внесені на депозит суду;

-стягнути з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 солідарно 10 067 грн 32 коп на користь ОСОБА_1 понесених судових витрат, які складаються з: 6 864,4 грн вартість судової експертизи; 1 521,32 грн і 1 681,6 грн сплачений судовий збір за подачу позовної заяви.

Позовна заява мотивована тим, що 09 вересня 2017 року було укладено шлюб між позивачем та ОСОБА_4 .

23 лютого 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 за спільні кошти придбали у спільну сумісну власність двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , в якій вони поселились та проживали разом сім`єю.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, а батьки останнього після його поховання звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті свого сина.

Позивач також звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка та отримала свідоцтво про право власності від 25 серпня 2020 року на 1/2 частину квартири.

25 серпня 2020 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку від спадкового майна частки, що становить 1/8 частку квартири АДРЕСА_1 .

Крім ОСОБА_1 спадкоємцями на 1/4 частку від спадкового майна 1/2 частки, що становить 1/8 частку вищевказаної квартири є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та неповнолітній ОСОБА_5 , законним представником якого є його мати ОСОБА_3 .

Після отримання свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину, позивач запропонувала батькам свого померлого чоловіка сплатити їм компенсацію ринкової вартості належних їм часток спадкового майна, оскільки квартира є неподільною, а у відповідачів є житло в місті Запоріжжі і припинення права власності на належні їм частки не завдасть істотної шкоди співвласникам.

Оскільки, батьки відмовились від запропонованої позивачем компенсації, бажаючи отримати більшу суму, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 грудня 2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 січня 2024 року позов задоволено.

Припинено право власності ОСОБА_2 на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 .

Сплачено ОСОБА_2 із депозитного рахунку Кіровського районного суду міста Кіровограда компенсацію 1/8 частки квартири АДРЕСА_1 , в сумі 75 728,13 грн.

Припинено право власності ОСОБА_3 на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 .

Сплачено ОСОБА_3 із депозитного рахунку Кіровського районного суду міста Кіровограда компенсацію 1/8 частки квартири АДРЕСА_1 в сумі 75 728,13 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 601,46 грн та витрати, пов`язані з проведенням експертизи в сумі 3 432,20 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 601,46 грн та витрати, пов`язані з проведенням експертизи, в сумі 3 432,20 грн.

Повернуто ОСОБА_1 з депозитного рахунку Кіровського районного суду міста Кіровограда зайво внесені грошові кошти в сумі 6 76,14 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що частка відповідачів у спірному нерухомому майні є незначною, не може бути виділена в натурі, а самі відповідачі не заперечують проти задоволення позовних вимог в частині припинення права власності на 1/8 часток у спільному майні.

Враховуючи, що судом під час розгляду справи було призначено судову будівельну-технічну експертизу щодо ринкової вартості спірного майна, яка відповідачами не оскаржена, як і не оскаржений експертний висновок вартості нерухомого майна, останніми не заявлялись клопотання про призначення у справі додаткової чи повторної експертизи, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 травня 2024 року, з урахуванням виправлення описки ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 серпня 2024 року, в задоволенні заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виправлення описки в рішенні Кіровського районного суду міста Кіровограда від 24 січня 2024 року відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що резолютивна частина рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 24 січня 2024 року викладена у відповідності до статті 365 ЦК України, в якій законодавець визначив, що повернення вартості частки майна проводиться з депозитного рахунку суду, на який позивачем було внесені кошти.

ОСОБА_1 , звертаючись із заявою та зазначаючи, що описка у рішенні суду унеможливлює його подальше виконання, доказів на підтвердження неможливості виконання рішення суду не надала.

Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що заява про виправлення описки у рішенні суду є необґрунтованою, а отже такою, що не підлягає задоволенню.

Короткий зміст апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 просять скасувати ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 травня 2024 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції для вирішення питання про виправлення описки.

Апеляційна скарга мотивована тим, що після ухвалення рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 січня 2024 року виявилося неможливим отримати компенсацію 1/8 частки спірної квартири, оскільки у відповідь на лист представника заявників до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області (далі ТУ ДСА в Кіровоградській області) отримано відмову, у зв`язку із допущеною в рішенні суду помилкою в частині найменування депозитного рахунку, з якого мають бути повернені кошти.

Відзив на апеляційну скаргу

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що згідно вимог частини третьої статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Розгляд справи судом апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду, зазначену в пункті дев`ятнадцятому частини першої статті 353 цього Кодексу, а саме ухвала про відмову у внесенні виправлень у рішення, розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга розглядається в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відмовляючи в задоволенні ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про виправлення описки в рішенні Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 січня 2023 року, суд першої інстанції виходив з того, що зазначена заява є необґрунтованою.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень (частина друга статті 269 ЦПК України).

Наведені норми передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки.

У розумінні процесуального закону описка - це зроблена судом механічна граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках, одрук тощо). Не вважається опискою помилка, яка не викривляє зміст рішення, тобто неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Тобто опискою необхідно вважати помилку, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, що мають вплив на зміст судового рішення та його виконання.

Разом з тим виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.

Такий висновок щодо застосування інституту виправлення описок і очевидних арифметичних помилок у судовому рішенні викладено в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 27.05.2020 у справі № 904/10956/16, від 11.01.2022 у справі № 921/730/13-г/3, від 23.03.2023 у справі № 990/106/22, від 26.04.2023 у справі № 522/22473/15-ц та від 09.05.2023 у справі № 522/22473/15-ц.

Верховний Суд у постанові від 21 липня 2020 року у справі № 521/1074/17 зазначив, що описка це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо. Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

У постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 761/14537/15-ц (провадження № 61-3069св21) зазначено про те, що «описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких, зокрема, належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення.

Для того щоб були наявні підстави для виправлення описки, помилка має відповідати таким критеріям: 1) вона повинна бути технічною, тобто спричиненою випадковими огріхами під час друкування тексту судового рішення (неуважністю суду, автоматичним виправленням текстовим редактором тощо); 2) таку технічну помилку має бути допущено під час складання тексту судового рішення самим судом; 3) помилка повинна бути мимовільною та випадковою, а не обумовленою цитуванням документів, у яких було допущено помилки іншими учасниками судового процесу (позивачем, відповідачем, експертом тощо).

Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність.

У постанові Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі № 362/2179/17 (провадження № 51-3635км19) вказано, що ухвала про внесення виправлень у судове рішення чи відмову у внесенні виправлень має особливу правову природу, обумовлену її похідним характером, оскільки вона не вирішує будь-яких питань по суті, окрім як щодо виправлення допущених у судовому рішенні відповідного суду описок і очевидних арифметичних помилок або відмови у внесенні таких виправлень. Зміст ухвали про внесення виправлень у судове рішення завжди підпорядкований змісту судового рішення, до якого вносяться зміни, а тому оцінка правомірності постановлення такої ухвали з точки зору її змісту у випадку її оскарження в апеляційному чи касаційному порядку має здійснюватися одночасно з оцінкою змісту виправленого судового рішення. Отже оскарження ухвали про внесення виправлень у судове рішення має здійснюватися в тому ж порядку, що і виправлене судове рішення, у тому числі з урахуванням інстанції суду, який прийняв таке рішення. Дотримання відповідного порядку оскарження може бути поєднано з наявністю відповідних обмежень права на оскарження тих чи інших судових рішень, крім випадків, коли суд, постановляючи ухвалу про внесення виправлень у судове рішення, вийшов за межі наданих йому законом повноважень».

Вирішуючи питання про виправлення описок (очевидних арифметичних помилок), допущених в судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення незалежно від його юридичного значення чи зовнішнього оцінного сприйняття (розуміння). Суд лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи, займаної посади тощо) або виправляє помилки, що мають технічний характер (тобто виникли при виготовленні тексту судового рішення), які водночас впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Отже, виправлення допущених у судовому рішенні описок, арифметичних чи технічних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть ухваленого судом рішення.

До аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду від 12 вересня 2024 року у справі № 990/162/23 (провадження № 11-84заі24).

Матеріалами справи підтверджується, що в листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному житлі (том 1 а. с. 1-7).

За змістом ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (ч. 2 ст. 365 ЦК України).

Згідно п. 2 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою КМУ від 11 січня 2012 року № 15 (далі Порядок) застава вноситься в національній грошовій одиниці на спеціальний рахунок територіального управління ДСА, яке здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності суду, який обрав запобіжний захід у вигляді застави, або апеляційного суду, Вищого антикорупційного суду, Верховного Суду, який обрав такий запобіжний захід, відкритий у Казначействі в установленому законодавством порядку (далі - депозитний рахунок).

Застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку.

Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до територіального управління ДСА або апеляційного суду, Вищого антикорупційного суду, Верховного Суду, якому відкрито депозитний рахунок, на який було внесено заставу, такі документи:

заява особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку;

засвідчена судом копія ухвали слідчого судді, суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави;

копія платіжної інструкції, що підтверджує факт внесення коштів як застави (п. 8 Порядку).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що при розгляді судом першої інстанції справ за позовами про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників, у випадку попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, зазначені кошти вносяться на спеціальний рахунок територіального управління ДСА, яке здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності відповідного суду.

Під час розгляду справи судом першої інстанції відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦК України 01 березня 2021 року позивачем було подано:

- китанцію № 4 від 26 лютого 2021 року про сплату ОСОБА_1 76 066,20 грн ОСОБА_2 відшкодування вартості 1/8 частки квартири АДРЕСА_2 (том 1 а. с. 57);

- китанцію № 10 від 26 лютого 2021 року про сплату ОСОБА_1 76 066,20 грн ОСОБА_3 відшкодування вартості 1/8 частки квартири АДРЕСА_2 (том 1 а. с. 58).

У вказаних квитанціях зазначено отримувача: Кіровський районний суд м. Кіровограда, рахунок отримувача: UA0002505, код отримувача (код ЄДРПОУ): 26241445.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань належить ТУ ДСА у Кіровоградській області.

Таким чином позивачем були внесені кошти на оплату вартості часток відповідачів на спірну квартиру на рахунок ТУ ДСА у Кіровоградській області, яке здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності Кіровського районного суду м. Кіровограда.

Проте, в рішенні Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 січня 2024 року було помилково вказано, що кошти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягають поверненню із депозитного рахунку Кіровського районного суду міста Кіровограда.

Допущена судом першої інстанції помилка позбавляє права відповідачів повернути зазначені в рішенні кошти у встановленому законом порядку, що додатково підтверджується листом ТУ ДСА в Кіровоградській області від 02.05.2024 № 550/24, яким було повідомлено представника заявників про допущену судом першої інстанції помилку в частині найменування депозитного рахунку, з якого мають бути повернені кошти (том 2 а. с. 150).

Таким чином, постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви про виправлення описки в рішенні Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 січня 2024 року, суд першої інстанції не надав належну оцінку доводам заявників, не з`ясував та не перевірив, на який рахунок були внесені позивачем кошти у відповідності до ч. 2 ст. 365 ЦК України, як наслідок дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (п. 4 ч. 1 ст 379 ЦПК України).

Оскільки, суд першої інстанції виніс ухвалу з порушенням норм процесуального права, яке призвело до постановлення незаконної ухвали, передчасно відмовив в задоволенні заяви, тому відповідно пункту четвертого частини першої статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Щодо судових витрат

Згідно пункту 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки, ухвала суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому розгляду справи, підлягає скасуванню з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл суми судових витрат, понесених позивачем під час перегляду оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції, не проводиться.

Керуючись ст. ст. 362, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 травня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді О. Л. Карпенко

О. І. Чельник