КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

секретар Ткаченко В.В.

за участю:

представника позивача Березюк Є.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Пухальської Н.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Пухальською Наталією Сергіївною, на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 травня 2024 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про визнання договору недійсним та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 10.06.2019 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та відповідачем укладено договір комплексного обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) шляхом підписання заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_2.

Відповідач звернувся із заявою про встановлення відновлювальної кредитної лінії і Банк встановив клієнту кредит у розмірі 133000,00 грн.

У свою чергу, позивач виконав свої зобов?язання за договором, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі, проте, останній порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, відтак у відповідача виникла прострочена заборгованість у розмірі 152490,65 грн., яка підлягає стягненню з відповідача, а також з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 грн.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 25.11.2022 позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м.Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» заборгованість у розмірі 152 490, 65 грн. та судовий збір у розмірі 2 481, 00 грн.

У серпні 2023 року на адресу Шевченківського районного суду міста Києва надійшла заява відповідача про перегляд заочного рішення суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 11.08.2023 вказану заяву задоволено, скасовано заочне рішення від 25.11.2022 по цивільній справі №761/14031/22, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

31.08.2023 до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до АТ «Державний ощадний банк України» про визнання договору недійсним, відповідно до вимог якої позивач за зустрічним позовом просив визнати Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) недійсним та застосувати наслідки недійсності правочину, а також зобов?язати АТ «Державний ощадний банк України» здійснити перерахунок заборгованості і врахувати всі кошти, які сплачувались ОСОБА_1 у рахунок основної заборгованості.

Позовні вимоги за зустрічним позовом мотивовані тим, що між відповідачем та позивачем дійсно існували банківські відносини. У травні 2017 року відповідач відкрив у АТ «Ощадбанк» зарплатний проект та отримав банківську карту для отримання заробітної плати, адже на той час ОСОБА_1 працював в Генеральній прокуратурі України на посадах старшого слідчого в особливо важливих справах Головної військової прокуратури та прокурора, у зв?язку із чим отримував офіційну заробітну плату на державній службі.

Згодом, представниками АТ «Ощадбанк» було запропоновано відповідачу відкрити ще один рахунок та отримати банківську картку з встановленим кредитним лімітом до 133 000 грн. 00 коп (в розмірі 4 заробітних плат) на умовах 0,001 % річних за користування коштами.

Разом з тим, між ним та позивачем не підписувався Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, не погоджувались істотні умови такого можливого Договору, не надавався Паспорт споживчого кредиту та Умови користування кредитом.

На його питання щодо обґрунтування зі сторони банку саме такої суми доступного кредитного ліміту, представники АТ «Ощадбанк» повідомили, що встановлений кредитний ліміт до 133 000 грн. доступний у зв?язку з тим, що ОСОБА_1 працює на державній службі і має стабільний дохід.

У свою чергу, відповідач вказував, що наданий позивачем на підтвердження своїх вимог договір ним не підписаний, відповідно банк не надає жодних належних і достовірних доказів на підтвердження своїх вимог.

Єдиний документ, який начебто містить підпис ОСОБА_1 , то це копія Заяви про приєднання.

Проте, АТ «Ощадбанк» не підтвердив, які ж конкретні умови він запропонував відповідачу при підписанні заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_2, так як на поданому банком екземплярі відсутня фактична можливість прочитати текст.

Відповідач зауважував, що позивач не довів, що саме наданий ним до суду Договір був укладений між сторонами та відповідно, що ОСОБА_1 брав на себе зобов?язання зі сплати будь-яких процентів та комісій за користування кредитом чи інших обов?язкових платежів.

При цьому, розрахунок заборгованості, наданий позивачем у додатках до позовної заяви до суду, не є належним і достовірним доказом, оскільки не є первинним документом, а створений і наданий до суду в односторонньому порядку.

Також, ОСОБА_1 зазначив, що наполягає на визнанні Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб недійсним, оскільки між сторонами не було підписано та узгоджено істотних умов Договору.

Крім того, договір підлягає визнанню недійсним, з огляду на встановлення банком комісійної винагороди за обслуговування кредиту.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08.09.2023 року прийнято зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом.

10.10.2023 представником позивача за первісним позовом подано позовну заяву в новій редакції, в якій виправлено помилку в зазначені суми заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача.

11.12.2023 позивачем за зустрічним позовом подано заяву про зміну предмету позову, в якій просив суд визнати Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб недійсним в частині кредитних правовідносин та застосувати наслідки недійсності правочину; зобов?язати АТ "Державний ощадний банк України" здійснити перерахунок заборгованості і врахувати всі кошти, які сплачувались ОСОБА_1 у рахунок заборгованості за основним боргом.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09.05.2024 первісний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "Державний ощадний банк України" заборгованість в розмірі 152490, 65 грн. з якої: 132458,53 грн. - заборгованість по основному боргу; 19288, 35 грн. - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом; 283,06 грн. - сума 3% річних від простроченої суми заборгованості по основному боргу; 152,55 грн. - сума 3% річних від простроченої суми заборгованості по процентам; 308, 16 грн. - сума інфляційних втрат від простроченої суми заборгованості по процентам. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» судовий збір у розмірі 2481,00 грн. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до АТ «Державний ощадний банк України» про визнання договору недійсним та зобов?язання вчинити певні дії відмовлено (т.2, а.с. 88-100).

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне встановлення обставин, які мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні первісних позовних вимоги та про задоволення зустрічних позовних вимог про визнання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб недійсним в частині кредитних правовідносин.

В обгрунтування апеляційної скарги вказує на неврахування судом першої інстанції того, що заява-анкета не містила самих умов кредитного договору та відповідно клієнт не мав можливості з ними ознайомитися і власноручним підписом підтвердити укладання кредитного договору.

При цьому, зазначає, що надані банком докази не є належними та допустимими, оскільки достеменно не підтверджують, які ж конкретно умови кредиту банком були запропоновані клієнту, який порядок визначення і змін цих умов.

Натомість, відсутність у заяві про приєднання домовленості сторін щодо процентної ставки, щомісячної комісійної винагороди та інших сум, які нараховує банк у своїй позовній заяві, свідчить про те, що сторонами вони не були погоджені, а отже такі умови у правовідносинах банка та клієнта відсутні.

Крім того, зауважує, що оскільки договір між сторонами суперечить актам цивільного законодавства, а саме - не містить істотних умов кредитного договору, він має бути визнаний недійсним у частині кредитних правовідносин (т. 2, а.с. 104-109).

Відповідач та його представник у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність та необгрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 10.06.2019 між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та відповідачем укладено Договір комплексного обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) шляхом підписання заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_2.

Згідно з п. 3.1. Заяви про приєднання шляхом підписання цієї Заяви про приєднання до Договору Клієнт беззастережно приєднується до Договору в редакції, яка на день підписання цієї Заяви про приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку www.oschadbank.ua, та укладає з Банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку.

За умовами п. 3.4. Заяви про приєднання Банк на підставі наданих Клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів відкриває Клієнту поточний рахунок за тарифним пакетом «Мій комфорт».

Банк відкриває рахунок № НОМЕР_1 в гривні на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку, та надає Клієнту Платіжну картку типу «Моя картка» та ПІН-конверт до неї (за наявності).

Згідно із Положенням про кредитування клієнтів АТ «Ощадбанк» з використанням електронних платіжних засобів, затвердженого постановою правління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № 990 від 13.11.2015 року, максимальний розмір Кредиту, що може бути встановлено Клієнту відповідно до обраної ним програми кредитування, становить 250 000,00 грн.

Зі змісту заяви про приєднання НОМЕР_2 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), яка підписана ОСОБА_1., примірник Заяви про приєднання засвідчує укладання Договору, в тому числі договору банківського рахунку та кредитного договору.

За змістом п. 4.1. Заяви про приєднання проставленням власноруч свого підпису під цією Заявою про приєднання Клієнт:

- підтверджує своє письмове клопотання на отримання Кредиту та усвідомлення того, що укладає Договір в повному обсязі, з урахуванням всіх його складових частин, зокрема, договору банківського рахунку, договору банківського вкладу (депозиту), Кредитного договору, умови яких викладені в Особливій частині ДКБО, та усвідомлює правові наслідки таких договорів;

- засвідчує підписання Паспорту споживчого кредиту та Таблиці сукупної вартості Кредиту, які є невід?ємною частиною Договору та розміщені на офіційному сайті Банку;

- підтверджує, що він ознайомлений з Умовами користування кредитною лінією (Кредитом), Паспортом споживчого кредиту, Таблицею сукупної вартості Кредиту, згідно вимог діючого законодавства, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення, а також ознайомився із переліком потенційно доступних Послуг, які йому можуть бути надані згідно умов Договору;

- підтверджує та усвідомлює, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати йому розмір ліміту кредитування, в тому числі, здійснювати перерозподіл ліміту кредитування між різними Кредитними послугами, на умовах, передбачених Договором;

- підтверджує усвідомлення та розуміння свого права на відмову від отримання Послуг, що пропонуватимуться Банком, яке реалізується в порядку, передбаченому Договором та зобов?язується своєчасно, у спосіб, строки та в порядку, визначеному в Договорі та/або Банком в момент пропонування Послуги, вживати заходів, які б свідчили про його волевиявлення (надання згоди або відмови) щодо отримання Послуги, яка пропонується Банком;

- надає право та доручає АТ «Ощадбанк» здійснювати договірне списання коштів з усіх його рахунків, відкритих в АТ «Ощадбанк», без додаткових його розпоряджень для погашення будь-яких його грошових зобов`язань перед АТ «Ощадбанк», що випливають з умов Договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений в майбутньому з Банком.

Згідно із п. 4.2. Заяви про приєднання всі терміни та скорочення, що вказані, за текстом цієї Заяви, вживаються в значеннях, визначених Договором, з якими Клієнт ознайомлений на момент підписання цієї Заяви про приєднання.

Відповідно до п.4.3. Заяви про приєднання ця Заява про приєднання оформлена (заповнена та підписана) у двох примірниках, по одному для Клієнта та для АТ «Ощадбанк» та є документом, що підтверджує укладення Договору.

Згідно п. 1.18 Договору комплексного обслуговування фізичних осіб Нарахування та сплата процентів та інших обов`язкових платежів за користування Кредитом Клієнт зобов?язаний сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в Умовах користування кредитною лінією (Кредитом), що застосовуються до відповідної категорії Клієнтів, в тому числі, з урахуванням змін умов кредитування згідно пункту 11.1.3. Розділу ХХ Договору, що мають наслідком зміну категорії, до якої відноситься Клієнт.

Проценти нараховуються методом факт/факт на фактично отриману Клієнтом суму Кредиту та за строк фактичного користування ним, починаючи з першого дня отримання Кредиту включно, та до дня фактичного повернення Кредиту (його частини), за виключенням випадків, передбачених Кредитним договором та/або додатками до нього.

При нарахуванні процентів день отримання Клієнтом, Кредиту приймається до розрахунку як 1 (один) повний день користування Кредитом, а день повернення Кредиту (його частини) до розрахунку процентів не включається. Обов?язковий щомісячний платіж за Кредитом розраховується від фактично отриманої Клієнтом суми Кредиту (його частини), повернення якої не прострочено Клієнтом, станом на 25 число кожного місяця.

Клієнт зобов?язаний щомісячно (у терміни, визначені цим Договором та додатками, для сплати процентів) здійснювати часткове повернення Кредиту шляхом сплати суми обов?язкового щомісячного платежу, якщо це вимагається умовами надання Кредиту, передбаченими в Умовах користування кредитною лінією (Кредитом).

Сплата нарахованих процентів за користування Кредитом (в т.ч. процентів за користування Кредитом протягом Грейс періоду)/обов?язкового щомісячного платежу/ процентів за Несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, що передбачені Заявою на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з Карткового рахунку Клієнта. У разі несплати вишезазначених платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості, а Платіжна картка при цьому блокується.

Грейс-період: тривалість Грейс-періоду встановлюється в Умовах користування кредитною лінією (Кредитом), виходячи з умов Банківських продуктів, та становить за загальним правилом - 30 днів. Після закінчення вказаного періоду при непогашенні Клієнтом заборгованості, проценти за користування Кредитом нараховуються в розмірі, визначеному Договором. У випадку отримання коштів за Платіжною карткою готівкою та/або переказу коштів з рахунку на будь-який інший рахунок процентна ставка за користування Кредитом протягом Грейс-періоду не застосовується. Тривалість Грейс-періоду за Банківським продуктом «Моя кредитка» становить - до 62 днів. Грейс-період застосовується з моменту здійснення розрахунку за товари та послуги на підприємствах торгівлі та сервісу за рахунок Кредиту до останнього робочого дня наступного Розрахункового періоду за наступних умов: повного повернення Клієнтом суми загальної заборгованості Клієнта за Кредитом, наданим Клієнту як розрахунок за товари та послуги на підприємствах торгівлі та сервісу за попередній Розрахунковий період, сплати нарахованих процентів за користування Кредитом/комісійної винагороди за обслуговування Кредиту в повному обсязі/нарахованих комісій та інших платежів, передбачених Договором,сплати обов?язкового щомісячного платежу по Кредиту.

При нарахуванні процентів за користування кредитом протягом Грейс періоду на суму операцій, здійснених Клієнтом за рахунок коштів кредиту як розрахунки за товари та послуги на підприємствах торгівлі та сервісу, збільшених на суму сплачених комісій / процентів чи інших платежів, сплата яких передбачена умовами цього Договору, процентна ставка у розмірі визначеному цим Договором, в тому числі додатками, що є його невід?ємною частиною, не застосовується, а проценти за користування кредитом протягом Грейс періоду нараховуються за ставкою 0,001 % річних.

У випадку отримання коштів за рахунок Кредиту готівкою та/або переказу коштів з рахунку на будь-який інший рахунок процентна ставка за користування Кредитом/комісійна винагорода за обслуговування Кредиту протягом Грейс-періоду не застосовується.

Задовольняючи первісні позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи в їх сукупності підтверджується як факт укладення відповідачем кредитного договору та отримання коштів, так і факт наявності у відповідача перед позивачем заборгованості за вищевказаним договором станом на 18.01.2022 у загальному розмірі 152490,65 грн. з яких: 132458,53 грн. - заборгованість по основному боргу; 19 288,35 грн. - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом; 283,06 грн. - сума 3% річних від простроченої суми заборгованості по основному боргу; 152,55 грн. - сума 3% річних від простроченої суми заборгованості по процентам; 308,16 грн. - сума інфляційних втрат від простроченої суми заборгованості по процентам.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що при розгляді справи не здобуто належних та допустимих доказів на спростування презумпції правомірності оспорюваного правочину у цілому, зокрема не спростовано, що при підписанні заяви про приєднання № 27125335/180517 відповідно до умов Договору комплексного обслуговування фізичних осіб, укладеного між банком і клієнтом, відповідач, як позичальник діяв свідомо та вільно, враховуючи власні інтереси, добровільно погодився з його умовами, визначивши характер правочину і всі його істотні умови, а також не доведено, що АТ "Державний ощадний банк України", діючи при укладенні оспорюваного правочину як кредитор, свідомо й умисно ввів позичальника в оману щодо обставин, які впливали на вчинення такого правочину.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За вимогами ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 1 та 2 статті 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Частинами 2, 3 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним свого зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У свою чергу, ч. 3 ст. 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ст.ст. 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: 1) пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; 2) наявність підстав для оспорення правочину; 3) встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Разом з тим, за загальним правилом, передбаченим ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частинами 2, 3 ст.215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені ст. 203 ІІК України. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» - цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до ч. 2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування» - споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було надано суду належні та допустимі докази на підтвердження позовних вимог, яким судом першої інстанції було надано належну правову оцінку.

Так, зокрема, факт отримання відповідачем кредитних коштів за кредитним договором та наявність у відповідача заборгованості у заявленому до стягнення розмірі підтверджується наявними у матеріалах справи детальним розрахунком заборгованості та та випискою по картковому рахунку відповідача.

При цьому, слід зауважити, що згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Натомість, відповідачем не спростовано відсутності у нього заборгованості за кредитним договором або наявності заборгованості в іншому розмірі.

При цьому, як вбачається, у зустрічному позові відповідач не заперечував того факту, що впродовж 2019-2021 він дійсно користувався банківською карткою АТ "Ощадбанк" та кредитним лімітом, який був на ній встановлений.

Посилання апелянта на те, що між сторонами не було погоджено істотних умов договору, зокрема розміру кредиту та відсотків, а у заяві про приєднання відповідна домовленість сторін щодо процентної ставки, щомісячної комісійної винагороди та інших сум, які нараховує банк у своїй позовній заяві, відсутня, колегія суддів відхиляє, адже, як вже зазначалося вище, згідно з п. 3.1. Заяви про приєднання шляхом підписання цієї Заяви про приєднання до Договору Клієнт беззастережно приєднується до Договору в редакції, яка на день підписання цієї Заяви про приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку www.oschadbank.ua, та укладає з Банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку.

За змістом п. 4.1 Заяви клієнт підтверджує, що він ознайомлений з Умовами користування кредитною лінією (Кредитом), Паспортом споживчого кредиту, Таблицею сукупної вартості Кредиту, згідно вимог діючого законодавства, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення, а також ознайомився із переліком потенційно доступних Послуг, які йому можуть бути надані згідно умов Договору.

Як передбачено п. 3.4 Заяви про приєднання до ДКБО, клієнту відкрито поточний рахунок за тарифним пакетом "Мій комфорт" та видано клієнту платіжну картку типу "Моя картка", що використовується за Банківським продуктом "Моя кредитка".

Згідно додатку № 1 до ДКБО "Умови користування кредитною лінією (кредитом)" власником Поточного рахунку та держателям Платіжної картки, емітованої АТ "Ощадбанк" на умовах кредиту БП "Моя кредитка", встановлено плату за користування кредитом у розмірі 38 % річних.

Як передбачено п.п. 5 п. 1.18.6 ч. 1 розділу ХХІІ ДКБО, при нарахуванні процентів за користування кредитом протягом Грейс-періоду на суму операцій, здійснених клієнтом за рахунок коштів кредиту як розрахунки за товари та послуги на підприємствах торгівлі та сервісу, збільшених на суму сплачених комісій/процентів чи інших платежів, сплата яких передбачена умовами цього Договору, процентна ставка у розмірі, визначеному цим Договором, в тому числі додатками, що є його невід'ємною частиною, не застосовується, а проценти за користування кредитом протягом Грейс-періоду нараховуються за ставкою 0,001 %.

Отже, як вірно встановлено судом першої інстанції, при підписанні заяви про приєднання сторонами погоджені істотні умови кредитного договору, відповідач підтвердив, що на момент укладання договору він ознайомився з повним текстом договору, в тому числі з додатками до договору та тарифами, повністю зрозумів його зміст та погоджується з усіма умовами договору, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їх внутрішній волі.

Доказів того, що відповідач звертався до банку із заявами про надання додаткової інформації або роз`яснень певних положень договору, а також скористався своїм правом, передбаченим ч. 1 ст. 15 Закону України "Про споживче кредитування", матеріали справи не містять.

Таким чином, встановивши, що при підписанні заяви про приєднання відповідач, як позичальник, діяв свідомо та вільно, добровільно погодився з його умовами, одержав кредитні кошти та користувався ними, погашав заборгованість, тобто своїми діями погодив умови договору, але у подальшому ухилився від виконання покладених на нього кредитно-договірних зобов`язань, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором станом на 18.01.2022 у розмірі 152490,65 грн. з якої: 132458,53 грн. - заборгованість по основному боргу; 19288,35 грн. - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом; 283,06 грн. - сума 3% річних від простроченої суми заборгованості по основному боргу; 152,55 грн. - сума 3% річних від простроченої суми заборгованості по процентам; 308,16 грн. - сума інфляційних втрат від простроченої суми заборгованості по процентам.

Крім того, правильно встановивши відсутність підстав для визнання Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб недійсним в частині кредитних правовідносин та застосування наслідків недійсності правочину, суд першої інстанції обгрунтовано відмовив відповідачу у задоволенні його зустрічного позову.

З вищенаведеного вбачається, що доводи апелянта щодо незаконності рішення не грунтуються на вимогах закону, суперечать наявним у справі доказам та фактичним обставин справи, а отже не спростовують та не впливають на законність і обгрунтованість ухваленого судом рішення.

Таким чином, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення. При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Також слід зазначити, що у зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення понесені відповідачем судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Пухальською Наталією Сергіївною, - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 травня 2024 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про визнання договору недійсним та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 21 січня 2025 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова