Провадження № 2/537/485/2025
Справа № 537/6679/24
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2025 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Дядечка І.І., за участі секретаря судового засідання Бобровської К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом фізичної особи ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», за участі третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гуріної Тетяни Вікторівни про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі,

установив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, згідно вимог якого просить суд ухвалити рішення, яким визнати виконавчий напис, вчинений 19.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрованого в реєстрі за №47408 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» боргу у сумі 55 751 грн 96 коп. таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову зазначено, що 19.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було видано виконавчий напис №47408 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість у розімір 55 751 грн 96 коп. Приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гуріною Т.В. на підставі вказаного вище виконавчого напису було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 14.07.2021 року (ВП № 66075091). Із вказаним виконавчим написом позивач не згодна, вважає, що він вчинений з порушенням чинного законодавства, оскільки приватним нотаріусом Остапенком Є.М. не дотримано вимоги вчинення виконавчого напису, а саме не встановлена безспірність заборгованості. ОСОБА_1 вважає, що приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису діяв неправомірно та безпідставно, оскільки керувався пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ №172 від 29.06.1999 року не дотримуючись умови даного нормативного положення, а отже - вчинив виконавчий напис в порушення вимог ч. 1 ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», не пересвідчився у безспірності вимог відповідача до позивача, що є підставою для визнання виконавчого напису № 47408, виданий 19.05.2021 року таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12.12.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

16.12.2024 на адресу суду від представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Пивоварова П.Є. надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого, останній просить у задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі. Представник зазначив, що в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Відповідач, вважає, що ним виконано вимоги передбачені п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та подано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису, а саме: оригінал кредитного договору та Розрахунок заборгованості за кредитним договором, а отже виконавчий напис, вчинений 19.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за № 47408, щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в розмірі 55751,96 грн. не підлягає визнанню такими, що не підлягає виконанню, оскільки зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною. ОСОБА_1 у позовній заяві, поданій у грудні 2024 року, не надає інформації коли дізналася про існування виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до матеріалів виконавчого провадження оспорюваний виконавчий напис був пред`явлений до приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гуріної Т.В. та на підставі пред`явленого виконавчого напису 14.07.2021 було відкрито виконавче провадження. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Позивач знав про наявність заборгованості по кредитному договору повернення грошових коштів за кредитним договором №R01.00501.004028849 від 15.06.2018 року, тому з урахуванням принципу «розумної обачності» обґрунтовано вважати, що позивач об`єктивно мав можливість дізнатися про відкриття виконавчого провадження, а саме 14.07.2021 року. Строк звернення до суду позивача сплив у липні 2024 року. Із позовом про визнання виконавчого напису, таким що не підлягає виконанню ОСОБА_1 звернулася після спливу позовної давності. Про те, що неподання позову у визначений законом строк було зумовлено обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином або у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України позивач не зазначає. Позивач не надає жодного належного доказу, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, а відповідач, навпаки, доводить, що інформацію про наявність відкритого виконавчого провадження та вчиненого виконавчого напису нотаріуса по наявній заборгованості за кредитним договором, міг отримати раніше. Тому, аналізуючи вище викладене з урахуванням відсутності у позивача обґрунтованих доказів, щодо пропуску позовної давності - сплив позовної давності в даному випадку є підставою для відмови у позові. Також, у поданій позовній заяві відсутні відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін по справі, а відтак подана позовна заява не відповідає вимогам пункту 2 частини третьої статті 175 ЦПК України. Отже, позовна заява повинна бути повернута заявнику без розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, завчасно подала заяву відповідно до якої просить судове засідання проводити за її відсутності, позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, з відзиву вбачається, що представник відповідача просить справу розглядати без його участі, у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений згідно чинного законодавства, пояснення щодо позову до суду не надходили.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гуріна Т.В. у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена згідно чинного законодавства, пояснення щодо позову до суду не надходили.

Враховуючи думку сторін викладену в заявах, суд вважає за необхідне провести розгляд даної справи та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутність сторін.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.06.2018 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Ідея Банк» було укладено Кредитний договір №R01.00501.004028849 відповідно до якого, позивачубуло надано кредит у розмірі 30 316 грн 61 коп., строком на 70 місяців.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526, 610, 611, 625 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., вчинено виконавчий напис за реєстровим номером №47408, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», якому Акціонерним товариством «Ідея Банк» на підставі Договору факторингу №12/89 від 02 грудня 2020 року відступлено право вимоги за Кредитним договором №R01.00501.004028849 від 15 червня 2018 року, укладеного між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , за період з 02.12.2020 року по 30.04.2021 року включно, у розмірі: ??30 316 грн 61 коп. - заборгованість за тілом кредиту; ??25385 грн 35 коп. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами.

За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача в розмір 50 грн 00 коп., які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача.

Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача становить 55751 грн 96 коп.

Як достовірно встановлено в судовому засіданні, на підставі зазначеного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гуріною Т.В. 14.07.2021 відкрито виконавче провадження №66075091 з примусового виконання виконавчого напису №47408, виданого 19.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості заборгованість в розмірі 55 751 грн 96 коп.

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України.

Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі Порядок).

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 1.1, 1.2 п.1 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено певні умови вчинення виконавчих написів. Так, зокрема нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо, зокрема, подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 ЗУ «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19) дійшла висновку, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (висновок ВП ВС справа № 910/10374/17 від 21.09.2021).

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Така правова позиція суду відповідає висновкам, викладеним Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що він не погоджується із заборгованістю, щодо якої виданий виконавчий напис нотаріуса, а тому наявна заборгованість не є безспірною і не може вважатися обґрунтованою.

В матеріалах справи відсутні відомості, які дають можливість встановити, чи дійсно відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Ідея Банк», зокрема за Кредитним Договором №R01.00501.004028849, укладеним 15.06.2018 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , та чи дійсно на момент вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за №47408, боржник ОСОБА_1 мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, а відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до суду таких доказів надано не було.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у кредитора (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). За змістом підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану у договорі адресу.

Відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

В матеріалах справи відсутні відомості про направлення ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» боржнику ОСОБА_1 письмової вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором №R01.00501.004028849, укладеним 15.06.2018 року, а відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до суду таких доказів надано не було.

Крім того, як вбачається із оспорюваного виконавчого напису, при вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус керувався п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29.06.1999 №1172.

Між тим, як зазначено вище, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 1.1, 1.2 п.1 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»).

Постановою Кабінету Міністрів №622 від 26.11.2014 Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (пункт 2 Переліку).

Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін.

Згідно п. 16 Порядку скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів, занесених до державного реєстру, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 31.07.2000 № 32/5, нормативно-правовий акт, рішення про державну реєстрацію якого скасовано, не є чинним з дня його виключення з державного реєстру, крім випадків визнання нормативно-правових актів нечинними судом.

Згідно з ч. 1 ст. 325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття. Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 набрала законної сили цього ж дня 22 лютого 2017 року, отже і постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» також втратила чинність з цього дня.

Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до договору, укладеного між позивачем та банком у простій письмовій формі.

Отже, вчинивши 19.05.2021 року спірний виконавчий напис, зареєстрований за номером №47408, про стягнення з ОСОБА_1 невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», якому Акціонерним товариством «Ідея Банк» на підставі Договору факторингу №12/89 від 02 грудня 2020 року відступлено право вимоги за Кредитним договором №R01.00501.004028849 від 15 червня 2018 року, укладеного між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , за період з 02.12.2020 року по 30.04.2021 року включно, у розмірі: ??30 316 грн 61 коп. - заборгованість за тілом кредиту; ??25385 грн 35 коп. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; ??50 грн 00 коп. - плата за вчинення виконавчого напису, загальна сума, що підлягає стягненню55751 грн 96 коп., встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. не дотримано встановленої процедури вчинення таких написів, що потягло порушення законних прав позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вказаний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням приписів Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а тому підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Щодо пропущення позивачем позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогоюпро захист свого цивільного права або інтересу.

Тобто, позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із сплином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до позовних вимог щодо застосування відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України, встановлений загальний строк позовної давності.

Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання

Позовна давність відповідно до ч.1 ст.260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст.ст.253-255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Як встановлено судом, спірні правовідносини виникли з підстав визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 19 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за №47408.

В свою чергу позивач до суд з даним позовом звернулась лише 11.12.2024 року.

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин.

Законом України від 30.03.2020 №540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічна: гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України: метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину".

Зазначений Закон України від 30.03.2020 №540-ІХ набрав чинності 02.04.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричини коронавірусом SARS-CoV-2" відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенні, території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеку" і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дію якого неодноразово продовжено.

15.03.2022 Верховною Радою України прийнято ЗУ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", який набрав чинності 17.03.2022.

За приписами пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Таким чином, враховуючи те, що на всій території України запроваджено карантин до 30 червня 2023 року, а під час дії карантину строки, визначені статтею 257 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк дії такого карантину, введення на території України воєнного стану з 24 лютого 2024 року, який було неодноразово продовжено та який діє й на час розгляду, а перебіг позовної давності, визначений Цивільним кодексом України, зупиняється на строк дії такого стану, то позовна давність, продовжує свою дію на строк воєнного стану.

З огляду на наведене слід дійти висновку, що позивач звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, в межах строку позовної давності.

Що стосується доводів представника відповідача про невідповідність позовної заяви вимогам процесуального закону, суд вважає що дані доводи не обґрунтовані, оскільки зазначене питання було досліджено судом під час вирішення питання про відкриття провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вказаний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням приписів Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов підлягає задоволенню, позивач звільнений від оплати судового збору відповідно до ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1 211 грн 20 коп.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 137, 141, 263, 264, 265, 280, 281, 282 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», за участі третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гуріної Тетяни Вікторівни про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 19 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за №47408, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ідентифікаційний код юридичної особи 35625014, місцезнаходження: 01032, місто Київ, вулиця Симона Петрюри, будинок 30, поштова адреса: 074100, місто Бровари, вулиця Лісова, 2, поверх 4, якому Акціонерним товариством «Ідея Банк», код платника податків згідно з , на підставі Договору факторингу №12/89 від 02 грудня 2020 року відступлено право вимоги за Кредитним договором №R01.00501.004028849 від 15 червня 2018 року, укладеного між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , за період з 02.12.2020 року по 30.04.2021 року включно, у розмірі: ??30 316 грн 61 коп. - заборгованість за тілом кредиту; ??25385 грн 35 коп. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; ??50 грн 00 коп. - плата за вчинення виконавчого напису, загальна сума, що підлягає стягненню55751 грн 96 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30, ) на користь держави 1 211 грн 20 коп. (одну тисячу двісті одинадцять грн. 20 коп.) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17.01.2025.

Суддя І.І. Дядечко