Ухвала

16 січня 2025 року

м. Київ

справа № 199/739/24

провадження № 61-634ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу адвоката Короті Романа Олександровича як представника ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому, уточнивши позовні вимоги, просив визнати за ним право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , а іншу 1/2 частини вказаної квартири залишити у власності ОСОБА_2 ;

визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , а іншу 1/2 частини вказаної квартири залишити у власності ОСОБА_2 ;

визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 , а іншу 1/2 частину вказаної квартири залишити у власності ОСОБА_2 ;

визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки «Toyota Yaris», державний номерний знак НОМЕР_1 та стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошову компенсацію половини вартості автомобіля марки «Toyota Yaris», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська рішенням від 27 червня 2024року позов задовольнив частково. В порядку поділу спільного майна подружжя визнав за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності за кожним на 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , припинивши право спільної сумісної власності сторін на вказане нерухоме майно.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнав за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності за кожним на 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 , припинивши право спільної сумісної власності сторін на вказане нерухоме майно.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнав за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки «Toyota Yaris», державний номерний знак НОМЕР_1 , та стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію половини вартості автомобіля марки «Toyota Yaris», державний номерний знак НОМЕР_1 , у розмірі 139 670,69 грн.

У задоволенні позовної вимоги про поділ спільного майна подружжя, а саме квартири АДРЕСА_1 , відмовив.

Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Дніпровський апеляційний суд постановою від 17 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2024 року в оскаржуваній частині - без змін.

14 січня 2025 року адвокат Коротя Р. О. як представник ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови в задоволенні позову щодо поділу квартири АДРЕСА_1 та в цій частині ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом із цим, адвокат Коротя Р. О. як представника ОСОБА_1 звернувся із заявою про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового бору за подання касаційної скарги, яка мотивована тим, що ОСОБА_1 як учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

До касаційної скарги долучено копію посвідчення ОСОБА_1 , відповідно до якого він має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Проте Верховний Суд вважає за необхідне звернути увагу заявника та його представника на таке.

За приписами пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Статтею 22 вказаного Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правничу допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом таких питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначений у статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими ОСОБА_1 звернувся у цій справі.

Крім того, питання щодо застосування положень пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» розглядалось Великою Палатою Верховного Суду у справі № 9901/311/19, за результатами розгляду якої 09 жовтня 2019 року було прийнято постанову.

Також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 зазначено, що, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти, чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

ОСОБА_1 не звертався до суду з позовом, пов`язаним з порушенням його прав.

Верховний Суд приходить до висновку, що позов про поділ спільного сумісного майна подружжя не зачіпає порядку та обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином не стосується соціального і правового захисту ОСОБА_1 як учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), тому судовий збір за подання заявником касаційної скарги на судові рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог підлягає сплаті.

Твердження адвоката Короті Р. О. про звільнення заявника від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» зводиться до неправильного тлумачення норми права.

Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до частини третьої статті 2 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Позовну заяву подано у 2023 році, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб (прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2 684,00 грн, підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на час подання позову у цій справі).

Як видно з касаційної скарги, представник заявника визначив ціну позову у розмірі 1 720 500,00 грн (1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

За таких обставин, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 21 472,00 грн (1 720 500,00 грн х 1 %, але не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб (13 420,00 грн) х 200 % х 0,8).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в розмірі 21 472,00 грн має бути перераховано за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102; найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення), що підтверджує його сплату.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявнику можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката Короті Романа Олександровича як представника ОСОБА_1 про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року.

Касаційну скаргу адвоката Короті Романа Олександровича як представника ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев