Провадження № 2/638/2315/25
РІШЕННЯ

Іменем України

15 січня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Щепіхіної В. В.,

при секретарі - Луценко Д. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 25 квітня 2017 року між ним, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , було укладено шлюб, зареєстрований Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що 25.04.2017 року видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис № 661. У цьому шлюбі у сторін народився син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що видано свідоцтво про народження дитини та зроблений відповідний актовий запис № 625 від 06.02.2018 року. Позивач вказує, що з жовтня 2024 року, стало зрозуміло що шлюб між ними був помилковим через постійні непорозуміння та різний погляд на сімейне життя. Спільне господарство вони не ведуть, жодних спільних інтересів в них немає, мають різне відношення до сімейних цінностей. В зв?язку з цим позивач та відповідач втратили повагу один до одного та почуття любові. Сумісне проживання фактично припинено з жовтня 2024 року, та за глибоким переконанням позивача, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Таким чином, позивач та відповідач, як подружжя, припинили шлюбні стосунки, перестали проживати та вести спільне господарство разом, проявляти турботу один до одного, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них. Суперечок про місце проживання їхнього малолітнього сина у них немає. Дитина фактично проживає з відповідачем та позивач, як батько, проти цього не заперечує. Суперечок про розподіл спільного майна подружжя на час звернення до суду, у сторін немає.

Ухвалою суду від 09.12.2024 року відкрито провадження в даній цивільній справі та прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Тельпіс О. О. належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду цивільної справи. В судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд справу розглянути без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи. В судове засідання не з`явилася. Надала суду письмову заяву, справжність підпису якої засвідчив приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Уварова А. В., в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила суд справу розглянути без її участі.

На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, доходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб 25 квітня 2017 року, про що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області складено відповідний актовий запис № 661. Після державної реєстрації шлюбу прізвище відповідача « ОСОБА_6 ». Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 25 квітня 2017 року.

Під час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 06 лютого 2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області складено відповідний актовий запис № 625. Про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 06.02.2018 року.

Відповідно до статей 21, 24 Сімейного кодексу України (надалі СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Конституцією гарантовано, що кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з положеннями статті 104 СК України однією з підстав припинення шлюбу є його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Частиною 3 статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

В статті 112 СК України та пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Згідно з положеннями статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що на момент звернення до суду він та відповідач, як подружжя, припинили шлюбні стосунки, перестали проживати та вести спільне господарство разом, проявляти турботу один до одного, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них. Сумісне проживання фактично припинено з жовтня 2024 року, та за глибоким переконанням позивача, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає.

Відповідач визнала позовні вимоги в повному обсязі та надала згоду на розірвання шлюбу, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що вона також не вважає за можливе подальше збереження сім`ї. Обставин, які б свідчили, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не встановлено.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення не можливе, отже, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В своїй заяві відповідач не зазначила про своє бажання змінити своє прізвище. З огляду на це суд вважає за необхідне залишити прізвище позивача « ОСОБА_6 ».

Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Щодо питання розподілу судових витрат між сторонами суд зазначає наступне.

Позивач ОСОБА_1 при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті згідно з частиною 1 статті 142 ЦПК України суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідачем ОСОБА_2 визнано позов до початку розгляду справи по суті, а позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені у повному обсязі, то суд стягує з відповідача на користь позивача 605,60 грн витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору. Крім того, 605,60 грн витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету України.

На підставі викладеного, ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 13, 18, 19, 141, 142, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 25 квітня 2017 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що 25.04.2017 року видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис № 661.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишити без змін.

Стягнути зі ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 605 грн 60 коп.

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) з державного бюджету 50% судового збору в розмірі 605 грн 60 коп., сплаченого 05.12.2024 року за квитанцією № 1014-7623-4157-9009.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. В. Щепіхіна