ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/55/25
провадження № 2-з/753/5/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" січня 2025 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Колесник О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 та Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання недійсним заповіту та виключення зі спадкового реєстру запису про державну реєстрацію заповіту.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони Шістнадцятій київській державній нотаріальній конторі вчиняти будь-які дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, суддя дійшов висновку про її часткове задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. А п. 4 даної постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Враховуючи те, що обраний заявником спосіб забезпечення позову не спричинить не відновлюваної шкоди відповідачу чи третім особам, а також відсутність обставин визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що відсутні підстави для зустрічного забезпечення.

На підставі викладеного та беручи до уваги те, що заява відповідає вимогам стст. 149-151 ЦПК України, суддя вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Шістнадцятій київській державній нотаріальній конторі видавати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі, а тому у цій частині заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Водночас, викладені у заяві про забезпечення позову вимоги щодо заборони Шістнадцятій київській державній нотаріальній конторі на вчинення будь яких щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, не підлягають задоволенню, оскільки забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, а такий захід не спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення.

Враховуючи вищезазначене та керуючись стст. 149, 150, 151, 152, 153, 154 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії - задовольнит частково.

Заборонити Шістнадцятій київській державній нотаріальній конторі видавати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання законної сили судового рішення у даній справі після смерті.

В задоволені решти вимог заяви - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

СУДДЯ: КОЛЕСНИК О.М.