У Х В А Л А

Іменем України

02 січня 2025 рокум. Житомир

Суддя Корольовського районного суду міста Житомира Шалота К.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини; заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Житомирський військовий інститут імені С.П. Корольова,

У С Т А Н О В И В :

І. ЗМІСТ ЗАЯВИ

1. 26.12.2024 представник ОСОБА_1 - адвокат Бардошевська Т.І. звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира із заявою у порядку окремого провадження, в якій просила встановити факт самостійного виховання та утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком ОСОБА_1 .

2. Заява обґрунтовувалась тим, що заявник та ОСОБА_2 тривалий час проживали як сім"я без реєстрації шлюбу та мають спільну дитину ОСОБА_3. Вказується, що матір дитини ОСОБА_2 виїхала за кордон, дитина постійно проживає з батьком, зареєстрована з ним за однією адресою проживання; заявник самостійно займається вихованням, утриманням, розвитком, лікуванням сина, а матір дитини самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина. Посилаючись на те, що встановлення факту перебування дитини на самостійному вихованні і догляді заявника потрібно з метою можливості вступу неповнолітнього сина на навчання до Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова, заявник звернувся до суду з вказаною заявою у порядку окремого провадження.

ІІ. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

3. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України).

4. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України).

5. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право (частина 4 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України).

ІІІ. МОТИВИ СУДУ

6. У заяві, поданій до суду у порядку окремого провадження, представник заявника просить встановити факт самостійного виховання та утримання заявником дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою можливості вступу дитини на навчання до військового інституту.

7. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

8. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

9. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18), від 18.12.2019 у справі № 370/2898/16 (провадження № 14-573цс19) містяться висновку про те, що вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

10. У даній справі заявник просить встановити факт самостійного виховання дитини. Заявлені вимоги, пов`язані з доведенням існування підстав для визнання (підтвердження) за ним певного соціально-правового статусу - батька, який самостійно виховує дитину.

11. Статтею 141 Сімейного кодексу встановлено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Зокрема, визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Права та обов`язки батьків щодо виховання дитини передбачені у статтях 150, 151 Сімейного кодексу України.

12. Правовідносини, що включають особисті немайнові та майнові відносини, які виникають між особами на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки та піклування, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, є сімейними. При цьому сімейні відносини як вид суспільних відносин складаються з суб`єктів, об`єктів і змісту (прав та обов`язків). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є юридичні факти, які поділяються на юридичні дії та юридичні події.

13. СК України не встановлено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини. Так само як «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від сімейних обов`язків, якими є, зокрема, обов`язки щодо виховання дитини.

14. Доведення факту одноосібного виховання дитини батьком пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких мати не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом.

15. Такий факт одноосібного виховання дитини одним із батьків не може встановлюватись у безспірному порядку або за домовленістю батьків дитини, в тому числі на підставі укладеного між ними договору або на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дитини. Інститут окремого провадження не може використовуватися для створення преюдиційних фактів з метою подальшого вирішення будь-якого спору про право.

16. Такий правовий висновок сформульовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2024 у справі № 201/5972/22 (провадження № 14-132цс23).

17. Факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 , не підлягає з`ясуванню в порядку окремого провадження, оскільки з поданої заяви вбачається спір про право, який не може з`ясовуватись безвідносно до дій другого з батьків та може вирішуватись у межах спору про право між батьками дитини за загальним правилом у позовному провадженні.

18. Отже, суд вважає наявними підстави для відмови у відкритті провадження у цій справі на підставі частини 4 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 260, 261, 293, 315 Цивільного процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В :

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини; заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Житомирський військовий інститут імені С.П. Корольова.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Костянтин ШАЛОТА