Справа № 482/1803/24
Номер провадження 2/482/14/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

13 січня 2025 року місто Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Кічули В.М., за участю секретаря судового засідання Алєксєєнко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Нова Одеса справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

встановив:

ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Дмитренка І.М., звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати сторін по справі ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку АДРЕСА_1 , земельної ділянки площею 0,1902 га, кадастровий номер :06:009:0034, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,1969 га, кадастровий номер :06:009:0013, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_2 .

Спадщину після смерті ОСОБА_3 сторони прийняли, але не дійшли згоди про її поділ між собою, у зв`язку із чим позивачка і звернулася до суду із вказаним позовом.

Маючи намір оформити свої спадкові права позивачка звернулася до Новоодеської державної нотаріальної контори, де отримала усне роз`яснення про неможливість видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Посилаючись на викладене позивачка просила про розподіл спадщини після смерті ОСОБА_3 , а саме по частині кожному зі спадкоємців.

10.09.2024 року, ухвалою суду, позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також призначено підготовче засідання по справі.

02.12.2024 року від сторін по справі до суду надійшла мирова угода, а також заява, в якій позивач та відповідач просили суд затвердити вказану мирову угоду і закрити провадження у справі.

13.01.2025 року від позивачки до суду надійшла заява про залишення без розгляду попередньо поданої мирової угоди та про уточнення позовних вимог шляхом їх зменшення, а саме щодо розподілу спадкового майна між сторонами в наступному порядку:

- визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_2 , в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,1969 га, кадастровий номер :06:009:0013, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивачка у судове засідання не з`явилася, але від її представника адвоката Дмитренка І.М. до суду надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явився, але від його представника адвоката Ярмуша В.В. до суду надійшла заява про визнання позовних вимог та про розгляд справи за їх відсутності.

На підставі ч. 4 ст. 200 ЦПК України, судом ухвалено про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні у зв`язку із визнанням відповідачем позову в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши доводи позову, в тому числі заяви про збільшення позовних вимог, і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Сторони по справі є спадкоємцями майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (спадкова справа № 117/2021).

Сторони по справі звертались до Новоодеської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 21.03.2017 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Міхняєвою А.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 102, за життя ОСОБА_3 належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджено відповідним витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 21.03.2017 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Міхняєвою А.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 101, за життя ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 0,1969 га, кадастровий номер :06:009:0013, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_2 , що також підтверджено відповідним витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Інші особи до органів нотаріату із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 не зверталися, будь-які свідоцтва про право на спадщину за законом чи заповітом, відповідно до матеріалів спадкової справи, не видавалися.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1268-1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Згідно положень ч. 4 ст. 200 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Як встановлено судом, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити уточнені позовні вимоги шляхом визнання за позивачкою і відповідачем права власності на спірне спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 141, 259, 264, 265, 273, 285 ЦПК України, суд-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Міхняєвою А.А. від 21.03.2017 року та зареєстрованого в реєстрі за № 102, належав покійній ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,1969 га, кадастровий номер :06:009:0013, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_2 , яка на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Міхняєвою А.А. від 21.03.2017 року та зареєстрованого в реєстрі за № 101, належала покійній ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В.М. Кічула