Справа № 624/104/24
провадження №2-др/624/1/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року Кегичівський районний суд Харківської області в складі головуючого - судді Богачової Т.В., з участю секретаря Лебідь Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Кегичівка, Берестинського району, Харківської області заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

Представник позивача, адвокат Індуний-Шматько С.М. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, посилаючись на те, що рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 07.01.2025 позов задоволено, вирішено питання щодо понесених позивачем витрат по сплаті судового збору. Під час ухвалення судового рішення суд не вирішив питання про судові витрати які були понесені позивачем на правничу допомогу, про які було зазначено у позовній заяві.

Від представника відповідача, адвоката Доценка Ю.Г., до суду надійшло заперечення, згідно з яким вважає, що викладені у заяві вимоги не ґрунтуються на нормах процесуального права і не підлягають задоволенню. Так, на розгляд суду для ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу стороною позивача надано договір про надання правової допомоги від 15.08.2023, додаток протокол погодження гонорару від 15.08.2023, прибутковий касовий ордер б/н від 15.08.2023 на виконання умов договору про отримання грошових коштів адвокатом від позивача. У позовній заяві позивачем було зазначено про витрати на правову допомогу, які складають 20000 грн. В п.4 позовних вимог предмету позову зазначено вимогу про стягнення з відповідача судових витрат сторони по справі. Під час розгляду справи та до часу винесення судом рішення по справі, стороною позивача не заявлялося будь-яких вимог чи заяв на обґрунтування понесених позивачем витрат на отримання правової допомоги, а також не було надано суду докази, які обґрунтовують дані витрати. Такі докази мали бути подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Натомість, така заява з доказами не була надана суду до закінчення судових дебатів по справі, також, стороною позивача до закінчення судових дебатів не було зроблено відповідну заяву про надання таких доказів після винесення рішення суд. що суперечить вимогам статті Кодексу. У зв`язку з чим просить в задоволенні вимог, викладених в заяві позивача про ухвалення додаткового рішення по справі щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу відмовити в повному обсязі.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомили.

На підставі ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вирішуючи заяву про ухвалення додаткового рішення суд виходить з таких положень Закону.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З зазначених норм закону вбачається, що для подання доказів понесених витрат строк відраховується протягом п`яти днів після ухвалення рішення за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи 07 січня 2025 року Кегичівським районним судом Харківської області було ухвалено рішення у справі, яким позовні вимоги були задоволені, вирішено питання про розподіл судових витрат у виді сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви до суду.

09 січня 2025 року представник позивача звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, яким просив вирішити питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

До заяви додані копії: договору про надання правничої допомоги від 15.08.2023, додатку протоколу погодженого гонорару від 15.08.2023, прибуткового касового ордеру від 15.08.2023 платіжні інструкції.

При поданні позовної заяви представник позивача зазначив, що попередній розрахунок витрат на правничу допомогу складає 20000 грн. Разом з тим, до позовної заяви та під час розгляду справи, представником позивача відповідні докази понесення витрат на професійну правничу допомогу суду надано не було. Заяв про подання таких доказів протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення у справі від представника позивача не надходило.

Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, положення ч. 8 ст. 141 ЦПК України мають імперативний характер та зобов`язують суд залишити без розгляду таку заяву.

У зв`язку з тим, що представник позивача доказів понесених відповідачем витрат на правничу допомогу до суду при розгляді справи подано не було, заяву про подання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення також вчасно заявлено не було, то суд доходить висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення, щодо розподілу судових витрат відповідача.

На підставі викладеного, заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає залишенню без розгляду.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду, приймаючи додаткову постанову від 19.02.2020 в справі №755/9215/15-ц.

Керуючись ст. ст. 12, 126, 134, 137, 141, 142, 246, 270, 353-354 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 15-денний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали суду.

Суддя Т.В. Богачова