Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/6228/24
Провадження №: 2/332/510/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді Сапунцова В.Д., за участю секретаря судового засідання Горбань Є.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) в особі представника позивача адвоката Рябка Юрія Михайловича до ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_2 ), третя особа: Гуляйпільський відділ державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна та коштів боржника,
Більше виконавчий лист по справі №0806/698/2012 стягувачем ОСОБА_4 до примусового виконання до органів виконавчої служби (приватної чи державної) не пред`являвся, 23.02.2019 року сплив встановлений законодавством 3-річний строк для його подання до органів виконавчої служби, до суду для поновлення строків на його пред`явлення та подання до АВС- стягувач не зверталася.
Коли у серпні 2024 року позивачка замінила свою банківську картку на нову виявилося, що на цей картковий рахунок накладено арештпостановою державного виконавця у рамках ВП №48404939.
Крім того, коли у серпні 2024 року позивачка звернулася до нотаріуса з приводу придбання та оформлення нерухомого майна виявилося, що оскільки на неї накладене обтяження, а саме арешт всього нерухомого майна постановою державного виконавця у рамках виконавчого провадження №34974368.
Крім того, позивач звертає увагу, що у вказаних вище листах ВДВС зазначено, що обидва виконавчі провадження №34974368 та №48404939 у вказаному відділі відсутні, оскільки вони буди знищенні,по закінченні 3-річного строку їх зберігання, встановленого Порядком.
Позивачка звернулася до стягувача за вказаною вище адресою, але виявилося, що стягувач ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, що підтверджується її свідоцтвом про смерть сери НОМЕР_3 , виданим 01.02.2023 року Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) і що за вказаною адресою проживає її рідна донька ОСОБА_2 , яка є спадкоємицею померлої і яка надала можливість позивачу сфотографувати вказане вище свідоцтво про смерть стягувача ОСОБА_7 .
Згідно до вимог статті 1218 Цивільного кодексу України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Однак відповідач ОСОБА_2 пояснила, що після смерті своєї матері вона дійсно успадкувала квартиру матері за адресою: АДРЕСА_2 , про що у неї є в наявності свідоцтво про право на цю спадщину однак жодних боргових зобов`язань інших осіб перед її матір`ю після її смерті - вона не успадковувала, до спадкової маси ці зобов`язання включені не були, свідоцтва про право на цю спадщину вона не отримувала, про ці боргові зобов`язання вона дізналася лише від позивачки Білої і за життя матері про ці зобов`язання їй нічого відомо не було.
Надати у добровільному порядку позивачці ОСОБА_6 копію свого паспорта та довідки з РНОКПП, а також свідоцтва про своє народження й інших документів, які б підтверджували факт родинних відносин ОСОБА_2 із померлим стягувачем ОСОБА_4 для залучення її до справи у якості відповідача - ОСОБА_2 відмовилася.
Пунктом 3 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII регламентовано, що виконавче провадження підлягає закіїїченню у разі: припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувана чи боржника.
Таким чином, зазначеними вище арештами майна та коштів позивачки ОСОБА_6 та встановленими обтяженнями накладеними відносно неї по вже давно не існуючим та знищеним за строками зберігання виконавчими провадженнями грубо порушуються її законні права та інтереси.
Оскільки державний виконавець самостійно не має права зняти арешт із майна та коштів позивача, захистити своє порушене право - позивач може лише у судовому порядку.
Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.
Згідно з частиною 4 статті 59 Закону, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:
1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;
2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;
3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;
4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;
5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;
6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;
7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;
8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;
9) підстави, передбачені пунктом 1- 2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні
положення" цього Закону.
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч.5 ст.59 Закону).
Згідно перевірки відомостей автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 25.11.2024, у Відділі відсутні відкриті виконавчі провадження стосовно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2024 було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилися, про день час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До початку судового засідання представник позивача адвокат Рябко Ю.М. надав письмові заяви, згідно з якими просить справу розглянути без його відсутності та відсутності позивача, на позові наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення, на фіксації судового процесу не наполягає.
Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання призначені на 29.11.2024 року та на 09.01.2025 року не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом відправлення судових повісток за місцем її реєстрації. Будь-яких заяв та клопотань, в тому числі відзиву на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходило.
Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Гуляйпільського ВДВС у Пологівському районі Запорізької області Південного МУМИ (м. Одеса) Латниченко О.І. надійшла заяви про розгляд справи без її участі, з будь-яким рішенням по цій справі згодна.
Ухвалою суду від 09.01.2025зазначену позовну заяву вирішено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказів.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки належним чином повідомлений відповідач повторно не з`явився у судове засідання, а позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи.
Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Згідно зі свідоцтвом про зміну імені від 13 червня 2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_3 змінила своє прізвище на « ОСОБА_5 », актовий запис № 04.
Свідоцтвом про смерть сери НОМЕР_3 , виданим 01.02.2023 року Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) підтверджується, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, актовий запис № 321.
З метою вирішення питання про зняття арешту зі спадкового майна, позивач звернулася до Гуляйпільського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
26.04.2013 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві. керуючись п.2 ч. 1 ст. 47 (відсутність у боржника майна) Закону України «Про виконавче провадження».
Згідно перевірки відомостей автоматизованої системи виконавчих проваджень, повторно на виконання до Гуляйпільськрго районного відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вищезазначений виконавчий документ не надходив та на виконанні не перебуває.
23.02.2016 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві керуючись п.2 ч. 1 ст. 47 (відсутність у боржника майна) Закону України «Про виконавче провадження». Вказане виконавче провадження передано до архіву та знищено згідно «Порядку роботи з документами в органах ДВС».
Відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:
отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;
надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів. стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;
отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах: наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;
відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;
отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;
погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;
отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;
підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;
отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром. акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром". державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно - промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
АСВП № 34974368, дата відкриття: 01.11.2012, дата повернення: 26.04.2013( виконавчий документ повернуто стягувану на підставі п.2 ч.І ст.47 Закону України Про виконавче провадження (відсутність у боржника майна);
АСВП № 48404939 (повторне пред`явлення виконавчого документа), дата відкриття: 10.08.2015, дата повернення :23.02.2016 (виконавчий документ повернуто стягувану на підставі п.2 ч. 1 ст.47 Закону України Про виконавче провадження (відсутність у боржника майна).
Вказані виконавчі провадження були передані до архіву та знищені згідно «Порядку роботи з документами в органах ДВС».
Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №393845133 від 06.09.2024. встановлено, що за ОСОБА_3 , зареєстроване обтяження №13266404, яке було накладено згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 34974368 від 01.11.2012 виданої Державною виконавчою службою Гуляйпільського районного управління юстиції, державним виконавцем Кравченко Валентиною Віталіївною з примусового виконання виконавчого листа № 0806/698 від 28.09.2012 року Гуляйпільського районного суду.
Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Позивач не має можливості в повній мірі здійснювати та реалізовувати право власності відносно вказаного вище майна, через незалежні від нього обставини, а саме: перебування під арештом майна, що в свою чергу унеможливлює здійснення будь-якої нотаріальної дії відносно вищевказаного майна.
Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Наведене свідчить про те, що позивач має право на звернення до суду з позовом для усунення свого порушеного права, оскільки безпідставне обтяження спадкового майна створює перешкоди в його використанні, зокрема, неможливості розпорядитись ним.
Щодо підсудності справи Заводському районному суду м. Запоріжжя.
Статтею 30 ЦПК України «Виключна підсудність» регламентовано, що позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.
Арешти на майно та кошти позивача були накладені Гуляйпільським районним відділом державної виконавчої служби за місцем зареєстрованого її проживання: АДРЕСА_1 . Отже, дана справа є підсудною Гуляйпільському районному суду Запорізької області. Розпорядженням Верховного Суду №49/0/9-22 від 14.09.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ судів Запорізької області» було змінено підсудність Гуляйпільського районного суду Запорізької області до Заводського районного суду міста Запоріжжя.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Зняти арешт з усього майна та оголошення заборони на його відчуження, що належить ОСОБА_11 , накладений 01.11.2012 року постановою державного виконавця Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області по виконавчому провадженню № 34974368 (реєстраційний номер обтяження згідно Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: 13266404).
Знятиарешт з коштів, що належать ОСОБА_11 , накладений 18.09.2015 року постановою державного виконавця Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиціїу Запорізькій області по виконавчому провадженню № 48404939 відносно ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП № НОМЕР_1 - накладених у рамках виконання судового рішення від 10 вересня 2012 року Гуляйпільського районного суду Запорізької області по справі №0806/698/2012, яке набрало законної сили 21.09.2012 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 09 січня 2025 року.
Суддя: В.Д. Сапунцов