Справа № 446/2310/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2025 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Самсін М. Л.

при секретарі судового засідання Груба Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Добротвірської селищної ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, що свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок, видане 06.05.1991 р. Червоноградським МБТІ та зареєстроване за № 114 на ім`я ОСОБА_2 , належить ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за законом на майно померлого ОСОБА_2 , а саме: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 , що належить померлому згідно свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, видане 06.05.1991 року Червоноградським МБТІ та зареєстроване за № 114. Позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідусь позивачки ОСОБА_2 , який до дня смерті проживав в АДРЕСА_1 . Після смерті діда ОСОБА_2 залишилось спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 , що належить померлому згідно свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, видане 06.05.1991 року Червоноградським МБТІ та зареєстроване за № 114. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження позивачки серії НОМЕР_2 , видане 25.01.1995 року Топорівською сільською радою Буського району Львівської області. Прізвище позивачка змінила з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 » після одруження з ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 . 26.05.2003 року ОСОБА_6 склав заповіт, посвідчений 26.05.2003 секретарем Полоничнівської сільської ради Назарко М.І., зареєстрований за №1, згідно якого все своє майно заповів своїй внучці ОСОБА_7 . Позивач звернувшись до державного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, - отримала відмову у видачі такого свідоцтва у зв`язку з розбіжністю у написанні імені дідуся, оскільки в свідоцтві на право особистої власності на житловий будинок, видане 06.05.1991 року Червоноградським МБТІ та зареєстроване за № 114, ім`я діда зазначено « ОСОБА_8 », а в свідоцтві про смерть « ОСОБА_8 ».

Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Розглянувши подані заяви, враховуючи не явку відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

За таких обставин, за згодою позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України «Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу».

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного Кодексу України, право на спадкування мають особи, визначенні у заповіті. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 (дідусь позивачки), про що 22.04.2013 р. Полоничнівською сільською радою Львівської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 , та зроблено відповідний актовий запис № 6.(а.с.14).

26.05.2003 року ОСОБА_6 склав заповіт, посвідчений 26.05.2003 секретарем Полоничнівської сільської ради Назарко М.І., зареєстрований за №1, згідно якого все своє майно заповів своїй внучці ОСОБА_7 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 , що належить померлому згідно свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, видане 06.05.1991 року Червоноградським МБТІ та зареєстроване за № 114.(а.с.10).

Судом встановлено, що прізвище позивачка змінено з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 » після одруження з ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 .(а.с.8).

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу країни, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців).

Ст. 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент спадщини і не припинились внаслідок смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких підстав, суд оцінивши у повному об`ємі усі належні докази по справі, приходить до висновку, що позивач будучи спадкоємцями за законом має право на визнання за нею права власності на спадкове майно після померлого ОСОБА_2 у виді житлового будинку, тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись, ст. ст. 9-13,81,200,206,258-259,263-265,280-282ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1216, 1218, 1268, 1296 ЦК України, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Встановити факт належності правовстановлюючого документу, що свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок, видане 06.05.1991 р. Червоноградським МБТІ та зареєстроване за № 114 на ім`я ОСОБА_2 , належить ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за законом на майно померлого ОСОБА_2 , а саме: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 , що належить померлому згідно свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, видане 06.05.1991 року Червоноградським МБТІ та зареєстроване за № 114. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів відповідно до порядку визначеного ст. 284 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Суддя М.Л.Самсін