Провадження № 6/344/21/25
У Х В А Л А

15 січня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді Пастернак І.А.

секретаря Устинської Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником

В С Т А Н О В И В:

Представник ТОВ «ДЕБТ ФОРС» звернувся в суд із заявою про заміну сторони стягувача з ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» правонаступником ТОВ «ДЕБТ ФОРС» у виконавчому провадженні відкритому на підставі виконавчого напису №106101 вчиненому 08.06.2021 року приватним нотаріусом Остапенком Є.М. про стягнення боргу з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».

Заява обґрунтована тим, що 08.02.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампіс Фінанс», укладено договір №08-02/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Кампіс Фінанс», а ТОВ «Кампіс Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за кредитним договором №AG1882593. 10.05.2023 року між ТОВ «Кампіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» було укладено договір №10-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кампіс Фінанс» відступило ТОВ «Дебт Форс», а ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за кредитним договором №AG1882593.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, в прохальній частині заяви просив розгляд заяви здійснювати без його участі.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча повідомлялись про час та місце розгляду заяви, про причини неявки не повідомили.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до виконавчого напису №106101 від 08.06.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором №AG1882593 від 28.03.2019 року.

Як вбачається із постанови про відкриття виконавчого провадження №66415503 від 05.08.2021 року, на виконанні у приватного виконавця Ігнатів О.Л. перебуває виконавче провадження №66415503, відкрите на підставі виконавчого напису №186047, вчиненого 08.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 20 285,57 грн.

08.02.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» за договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 08-02/23 відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс», а ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках № 1 та № 3 до цього договору та в свою чергу 10.05.2023 року за договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-05/23 ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило ТОВ «Дебт Форс» право вимоги заборгованості за договором кредиту укладеним із ОСОБА_1 .

З витягу з реєстру боржників, що є додатком № 3 до Договору № 10-05/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.05.2023, право вимоги за кредитним договором №L7249712, де позичальником є ОСОБА_1 , перейшло від ТОВ «Кампсіс Фінанс» до ТОВ «Дебт Форс».

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (частина перша статті 1 Закону про виконавче провадження).

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або із спливом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки, якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини четвертої статті 4 Закону про виконавче провадження, пункт 1 частини першої статті 26 Закону № 606-XIV). Тобто за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження як завершальної стадії судового процесу спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

За вимогами статті 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення "несудового" органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Врегулювання цього питання саме нормами ЦПК України обумовлено відсутністю спору між стороною виконавчого провадження та виконавцем, що свідчить про відсутність потреби в задіянні суду адміністративної юрисдикції, оскільки сторона виконавчого провадження не оспорює його рішень, дій чи бездіяльності, бо вирішення вказаного питання перебуває поза межами компетенції виконавця. Однак саме цивільний суд спроможний кваліфіковано встановити, чи є правонаступником заявник, який просить замінити собою попереднього учасника виконавчого провадження.

Заміна сторони у виконавчому написі, вчиненому нотаріусом, та заміна сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса є відмінними правовими категоріями, оскільки заміна сторони у виконавчому провадженні є можливою виключно у разі відкриття відповідного виконавчого провадження, що передбачено спеціальним правилом статті 15 Закону № 1404-VIIІ.

Імперативними приписами частини п`ятої статті 442 ЦПК України встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у разі виникнення потреби у заміні боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що до відкриття виконавчого провадження у порядку, визначеному статтею 442 ЦПК України, може бути замінено боржника або стягувача лише у виконавчому листі, яким у системному розумінні з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIIІ є виконавчий документ, виданий судом у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, ухвалених у цивільних справах, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів.

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа в розумінні статті 3 Закону № 1404-VIIІ, який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже, положення частини п`ятої статті 442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі №183/4196/21.

Отже, ураховуючи наведене, для вирішення питання щодо заміни сторони у виконавчому провадженні, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, вирішальним є встановлення наявності відкритого виконавчого провадження, в якому ставиться таке питання.

Згідно з ч.1 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, до заяви про заміну сторони виконавчого провадження «Дебт Форс» додано копію постанови про відкриття виконавчого провадження №66415503 від 05.08.2021 року, в якому проводиться стягнення на підставі виконавчого напису №186047 від 08.06.2021 року та боржником вказано ОСОБА_2 .

Разом з тим, заявник просить замінити стягувача: ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» у виконавчому провадженні відкритому на підставі виконавчого напису № 106101 вчиненого 08.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М.. про стягнення боргу з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ".

Крім того, заявником не додано доказів на підтвердження правонаступництва в матеріальних правовідносинах, оскільки згідно виконавчого напису з ОСОБА_1 стягується заборгованість за кредитним договором №AG1882593 від 28.03.2019 року, а відповідно до договорів про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №08-02/2023 від 08 лютого 2023 року та №10-05/23 від 10.05.2023 року відступлено право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №L7249712.

Враховуючи викладене, у задоволенні заяви ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони виконавчого провадження шляхом заміни стягувача його правонаступником необхідно відмовити.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» про заміну сторони стягувача його правонаступником - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Пастернак І.А.