У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2025 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Макарчука С.М.,

з участю:

представника позивача - адвоката Живаги О.В.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - адвоката Прокопенка М.С.,

секретаря судового засідання - Демидюк О.Р.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу №532/2356/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

Встановив:

14 та 21 жовтня 2024 року адвокат Живага О.В. в інтересах ОСОБА_2 (шляхом подання у копіях через систему ЄСІТС із з направленням до суду письмового примірника позовної заяви з оригіналами документів) звернувся до Кобеляцького районного суду з позовом, у якому прохав стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 : заборгованість за договором позики від 12 січня 2024 року кошти в загальному розмірі 4 213 232 гривень; судові витрати в розмірі 40 140 гривень.

Позов вмотивований тим, що 12 січня 2024 року, в процесі попередніх обговорень між нею та відповідачем була досягнута домовленість про надання відповідачу позики грошових коштів (готівкою) в розмірі 4 000 000 гривень для задоволення особистих матеріальних потреб. Про закріплення досягнутих домовленостей цього ж дня був укладений письмовий договір позики.

15 січня 2024 року про факт отримання - передачі зазначеної суми грошової позики відповідач ОСОБА_1 власноручно склав письмову розписку.

Вказані обставини та факти підтверджуються договором позики та письмовою розпискою позичальника, копії яких додані до матеріалів позову.

Згідно умов позики грошової суми, відповідач ОСОБА_1 зобов`язався повернути отримані у позивачки в борг грошові кошти в повному обсязі до 15 червня 2024 року включно, що визначено у п.2.1. Договору позики та підтвердженою розпискою.

У вказаний термін відповідач отримані від позивачки у борг грошові кошти не повернув і на її письмову вимогу про добросовісне виконання умов договору (добровільне повернення грошей), відповідач ніяким чином не відреагував і отримані від неї в борг грошові кошти до даного часу не повернув.

Однак, чекаючи тривалий час позивачка прийшла до висновку, що відповідач взагалі не бажає повертати грошові кошти, у зв`язку з чим звернулася до суду із цим позовом до суду для захисту свої прав та врегулювання спору.

У підготовчому судовому засіданні представник позивачки заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, відповідач та його представник позов визнали у повному обсязі.

Відповідач у підготовчому засіданні підтвердив отримання грошових коштів від ОСОБА_2 , підписання ним договору, написання ним розписки, яка надана суду позивачем, отримання ним письмової вимоги про сплату частини боргу та непогашення ним боргу за розпискою в повному обсязі. Також відповідач у підготовчому засіданні підтвердив, що він розуміє наслідки визнання ним позову.

Заслухавши учасників справи, дослідивши надані сторонами письмові докази з метою виконання вимог ст.ст. 200, 206 ЦПК України, суд робить такі висновки.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч.2 ст. 174 ЦПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Тобто, заява відповідача про визнання позову повинна бути викладена або у відзиві чи запереченнях, або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Із наданих суду доказів вбачається та підтверджено відповідачем, що 12 січня 2024 року у м. Київ між ОСОБА_1 , як фізичною особою, та ОСОБА_2 , як фізичною особою, підписаний письмовий Договір позики (між фізичними особами, безпроцентний), відповідно до якого ОСОБА_2 зобов`язалася у строк до 15 січня 2024 року надати ОСОБА_1 безвідсоткову грошову позику у сумі 4 000 000 (чотири мільйони) гривень готівкою, що еквівалентна сумі у розмірі 100 000 (сто тисяч) доларів США, а ОСОБА_1 зобов`язався прийняти позику та повернути отриману суму боргу у строк до 15 червня 2024 року. Сторонами цього Договору визначено, що факт передачі зазначеної суми засвідчується власноручною письмовою розпискою ОСОБА_1 , повернення боргової суми здійснюється одним платежем готівкою або нерухомим майном у визначені строки. Також сторонами Договору визначено, що у випадку невиконання однією зі сторін зобов`язань за цим Договором, несумлінна сторона зобов`язана відшкодувати іншій стороні завдані таким невиконанням збитки та сплатити штраф у розмірі заподіяного прямого дійсного збитку (а.с.25).

Відповідно до розписки, датованої 15 січня 2024 року та підписаної ОСОБА_1 , 15 січня 2024 року останній отримав згідно з умовами згаданого Договору, особисто від ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 4 000 000 (чотири мільйони) гривень готівкою та зобов`язався повернути отримані ним кошти в повному обсязі у визначений Договором строк до 15 червня 2024 року (а.с. 26).

24 вересня 2024 року представником ОСОБА_2 адвокатом Живагою О.В. на адресу ОСОБА_1 направлена письмова вимога про добровільне виконання взятих на себе грошових збово`язань протягом семи календарних днів, починаючи з дня отримання цієї вимоги, у сумі 1 000 000 (один мільйон) гривень у будь-який зручний ОСОБА_1 спосіб (а.с. 27, 28-30).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку штрафних санкцій та індексу інфляції за період з 15 червня 2024 року по 11 жовтня 2024 року період прострочення грошового зобов`язання становить 119 днів, інфляційне збільшення становить 174 215 (сто сімдесят чотири тисячі двісті п`ятнадцять) гривень 92 копійки, штрафні санкції у виді трьох відсотків річних становлять 39 016 (тридцять дев`ять тисяч шістнадцять) гривень 39 копійок (а.с. 31).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до реч.1 ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вказаного Договору позика є безвідсотковою (п.1.1 Договору).

Відповідно до реч.1 ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Разом з тим, відповідно до пункту 18 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості у розмірі 4 213 232 (чотири мільйони двісті тринадцять тисяч двісті тридцять дві) гривні 00 копійок.

Із наданих сторонами доказів можна припустити, що зазначена сума складається із: заборгованості за боргом у розмірі 4 000 000 (чотири мільйони) гривень 00 копійок, 174 215 (сто сімдесят чотири тисячі двісті п`ятнадцять) гривень 92 копійки інфляційних втрат та 39 016 (тридцять дев`ять тисяч шістнадцять) гривень 39 копійок трьох відсотків річних та 0 (нуля) гривень 31 копійки, походження та правова природа яких підлягає встановленню (4213232,00 - 4000000,00 - 174215,92 - 39016,39 = -0,31).

Таким чином, позивачем заявлено вимоги про стягнення сум, визначених ст. 625 ЦК України як відповідальність боржника, на застосування якої встановлений мораторій, та суми, правова природа якої не визначена.

Враховуючи зазначене, а також те, що відповідачем всупереч положенням ч.1 ст. 206 ЦПК України письмову заяву про визнання позову не подано, слід відмовити у прийнятті визнання позову відповідачем та продовжити судовий розгляд зі стадії, на якій постановлюється ця ухвала - підготовчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 200, 206, 259, 260, 261 ЦПК України, суд,

Постановив:

Відмовити у прийнятті визнання ОСОБА_1 позову ОСОБА_2 .

Продовжити судовий розгляд зі стадії підготовчого засідання.

Призначити у справі підготовче судове засідання на 15 год. 00 хв. 10 лютого 2025 року.

Про дату, час і місце підготовчого засідання повідомити учасників справи.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Роз`яснити сторонам, що відмова у прийнятті визнання позову не перешкоджає повторному вчиненню сторонами дій, визначених ч.1 ст. 206 ЦПК України, у порядку, передбаченому вказаною нормою закону.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя