Єдиний унікальний номер №943/2116/24
Провадження № 2-о/943/111/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2025 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді Журибіда Б. М.

присяжних Миляновської О.О., Якимович С.К.

секретаря Пирка В.М.

за участі зацікавленої особи ОСОБА_1

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщені суду в місті Буську цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 , Буська міська рада Золочівського району Львівської області про усиновлення дітей, -

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся з заявою про усиновлення дітей дружини ОСОБА_1 , синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Мотивує тим, що з 12.09.2023 року з ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі. Батько дітей помер у 2022 році. Заявник з дружиною та дітьми проживають разом однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . З дітьми дружини у заявника склалися гарні стосунки, вони вважають і називають заявника батьком. Стосунки в сім`ї дружні та побудовані на взаємоповазі. ОСОБА_1 не заперечує щодо усиновлення дітей, хлопці також не заперечують щодо їх усиновлення заявником. Просить суд постановити рішення про усиновлення ним дітей, змінити прізвище та по-батькові дітей з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 » та записати його у Книзі реєстрації народжень відділу реєстрації актів цивільно стану батьком усиновлених дітей.

Заявник в судове засідання не з`явився, направив письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, просить такі задоволити.

Заінтересована особа ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги, не заперечує проти усиновлення чоловіком її дітей від першого шлюбу, просить заяву задоволити, дане засідання проводити застосування засобів звукозапису, про що подала письмову заяву.

Заінтересована особа Буська міська рада за викликом суду не з`явилися, подали письмове клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника, заперечень проти позову не мають.

Вислухавши заінтересовану особу, дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги заявника такими, що підлягають до задоволення, з наступних підстав.

Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру. У цьому пункті закріплене право на суд разом з правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див. рішення Європейського Суду з прав людини від 21.02.1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36).

Згідно із статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно із ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає у порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (пункт 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

В силу частин 1, 2 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 207 СК України встановлено, що усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав" вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч.1-3 ст.218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам.

Згідно ч.1 ст.224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити.

Відповідно до вимог ч.1 ст.211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини.

Усиновлювач має відповідати також вимогам, встановленим ст.212 СК України.

Судом встановлено, що 12.09.2023 року між ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 було зареєстровано шлюб Буським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального Міністерства юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис № 99, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Раніше ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_12 від якого у неї народилося троє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується Свідоцтвом Серії НОМЕР_2 від 28.06.2022 року.

Заявник з дружиною та дітьми, після укладення шлюбу, проживають разом однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 .

Актом обстеження умов проживання складеним 11.09.2024 року завідувачем сектору у справах дітей виконавчого комітету Буської міської ради підтверджуєтеся, що умови проживання в будинку задовільні, зокрема створено усі умови для проживання в будинку дітей. Стосунки в сім`ї дружні, доброзичливі. За результатами бесіди з дітьми було встановлено, що діти бажають щоб їх усиновив ОСОБА_13 , діти кличуть ОСОБА_2 татом, з їх слів він дбає про їх добробут, забезпечує усім необхідним, між ними родинні стосунки. Діти надали усну згоду на їх усиновлення.

Як показала в судовому засіданні ОСОБА_1 , у заявника з її дітьми склалися дуже гарні стосунки, вони дуже прив`язалися до нього, вважають і називають його своїм батьком.

Приписами ст. 217 Сімейного кодексу України визначено, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною.

Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку (ч.3 ст.217 Сімейного кодексу України).

Приписами ч.5 ст.217 Сімейного кодексу України визначено, що письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом.

ОСОБА_1 не заперечує щодо усиновлення дітей, на підтвердження цього вона нотаріально оформила свою згоду заявою, засвідчену приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Тиднюк Г.В., зареєстровану у реєстрі за №810.

Заявник має задовільний стан здоров`я, спиртними напоями або наркотичними засобами не зловживає.

Відповідно до висновку про стан здоров`я, виданого Комунальним некомерційним підприємством Буської міської ради «Буська центральна районна лікарня» від 30.07.2024 року - заявник здоровий.

Висновком про доцільність усиновлення виданим Виконавчим комітетом Буської міської ради від 12.09.2024 року № 5, вирішено за доцільне і таким, що відповідає інтересам дітей усиновлення ОСОБА_11 малолітніх: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до статей 3, 4, 5, 7 СК України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

В силу статей 211, 212 СК України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п`ять років. Не можуть бути усиновлювачами особи, які: обмежені у дієздатності; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 КК України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; є особами без громадянства; перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини.

Згідно із ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей, прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови.

В силу ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Суд, постановляючи рішення про усиновлення повнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини.

Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали позивачу бути усиновителем дітей дружини.

Судом, також враховується задовільний стан здоров`я заявника, його матеріально-побутове забезпечення, житлові умови, те що він має позитивні мотиви, з яких він бажає усиновити дітей. За віком заявник перешкод для усиновлення не має.

Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 5 ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.

В силу ч. 1 ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини.

Згідно частин 2, 3, 4 ст. 231 СК України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення.

Відповідно до ст. 234 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

За змістом ст. 314 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що усиновлення малолітніх ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , є доцільним і не суперечить вимогам законодавства України, а також є таким, що відповідає інтересам дітей.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 141, 247, 258-259, 264, 265, 293, 354 ЦПК України, ст.ст. 207-208, 211, 213, 217, 224, 225, 229, 231 СК України, суд -

ухвалив:

Заяву задоволити повністю.

Оголосити ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , жителя с. Ожидів Золочівського району Львівської області усиновлювачем малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внести зміни до актового запису про народження дітей, у Книзі реєстрації народжень відділу реєстрації актів цивільно стану ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 вказати батьком усиновлених ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Змінити прізвище та по батькові дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на ОСОБА_16 », ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на ОСОБА_17 », та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на « ОСОБА_18 ».

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання, через Буський районний суд Львівської області.

Суддя: Б. М. Журибіда

Присяжні: О.О. Миляновська

С.К. Якимович