_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/174/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2025 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Куриленко О.М.,

за участю секретарів судового засідання Солтановської Ю.О., Сопової А.Є.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення перевищення вартості предмету іпотеки,

ВСТАНОВИВ :

15 листопада 2023 року представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4 через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом, в якому просив постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя в сумі 1359910 гривень та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 21 травня 2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено Договір позики, згідно якого відповідач передав в борг позивачу грошові кошти в розмірі 19200 доларів США, які позивач повинен повернути відповідачу в строк до 21.05.2022 року. За умовами вказаного Договору позики проценти за користування грошовими коштами не нараховуються. Відповідно до п. 4.4. Договору позики, виконання зобов`язань за цим Договором забезпечується іпотекою квартири, належної позивачу.

21.05.2021 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Токарською Т.В. було посвідчено іпотечний договір, укладений між позивачем та відповідачем, реєстровий номер 679, згідно якого в забезпечення виконання зобов`язань за Договором позики від 21.05.2021 року позивачем надано квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . 27.06.2022 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сегеченко І.М. здійснено звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, шляхом реєстрації права власності на квартиру за відповідачем на підставі договору іпотеки, серія та номер 679, виданий 21.05.2021, видавник: Токарська Т.В., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу; копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер: 500, виданий 24.09.2021, видавник ОСОБА_3 ; повідомлення про порушення основного зобов`язання, серія та номер: б/н, виданий 17.09.2021, видавник ОСОБА_3 ; довідка іпотекодержателя, серія та номер: б/н виданий 27.06.2022, видавник ОСОБА_3 . Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 64021250 від 29.06.2022 р.

Зазначає, що в травні 2021 року позивач опинився у скрутному матеріальному становищі, у зв`язку з чим йому терміново були потрібні гроші. За рекомендацією свого знайомого він звернувся до людей, що дають гроші в борг, як виявилося пізніше неофіційних працівників ломбарду. Так, позивач познайомився з відповідачем та ще декількома особами, що його супроводжували. Відповідач повідомив позивача, що може позичити йому погрібну суму, а саме 12 000 доларів США, проте в якості забезпечення зобов`язання, позивач повинен надати в іпотеку нерухомість. Після того, як позивач запропонував належну йому квартиру, в якості гарантії повернення боргу, відповідач узгодив дату та місце укладення правочинів: позики та іпотеки. Лише під час укладення вищезазначених правочинів позивачу повідомили, що сума в договорі буде вказана 19 200 доларів (сума боргу плюс відсотки за користування грошима), а в самому договорі буде зазначена недостовірна інформація про те, що нібито грошові кошти надаються відповідачем позивачу безвідсотково. Знаходячись у скрутному матеріальному становищі, відчуваючи почуття безвихідності позивач погодився на такі умови відповідача. Стверджує, що 21.05.2021 року позивачем було отримано від відповідача суму в розмірі 12000 доларів США, при цьому укладено договір позики на суму 19200 доларів США та Договір іпотеки в якості забезпечення квартирою зобов`язань позивача за Договором позики. Після цього у позивача виникли труднощі із роботою, у лютому 2022 року почалося військова агресія рф, у зв`язку з чим ситуація з роботою та можливістю повернення боргу у позивача погіршилася. Але до червня 2022 р. позивач виплатив відповідачу 2000 доларів США в якості процентів за користування грошовими коштами. Позивач зазначає, що влітку 2022 року відповідач зв`язався з ним та запитав щодо можливості повернення боргу. Позивач запевнив відповідача, що шукає гроші для того б розрахуватися з відповідачем, проте на той момент ще не мав об`єктивної можливості цього зробити. Тоді відповідач запропонував позивачу отримати в борг ще 3000 доларів США позики для підтримання базових потреб позивача, оскільки позивач опікував допомогу від матері в кінці 2022 року, яка проживає в Німеччині та має там постійну роботу. У червні 2022 року позивач зустрівся з відповідачем у приватного нотаріуса Сегеченко І.М., де відповідач передав позивачу 3000 доларів США, та запевнив що позивачу необхідно підписати деякі документи щодо збільшення його боргу. Як виявилося пізніше, позивач не читаючи, не маючі юридичної освіти, підписав документи у приватного нотаріуса, а саме надав згоду на звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру. Про те, що квартира більше не є його власністю позивач дізнався лише в грудні 2022 року, коли невідомі особі силою ввійшли до квартири та незаконно виселили його з квартири. Після цього позивач одразу звернувся до правоохоронних органів. Оскільки саме в той час, його матір приїхала з Німеччини, позивач був повністю готовий розрахуватися з відповідачем із врахуванням неустойки за прострочку. Проте, відповідач відмовився отримати гроші від позивача. Тоді позивач і дізнався, що з 27.06.2022 р. квартира більше не є його власністю. Весь цей час позивач намагався провести переговори із відповідачем, поясняючи що фактично отримав від відповідача 12000+3000 = 15000 доларів США, - з яких 2000 доларів сплатив процентів за користування позиченими коштами. Проте, ринкова вартість квартири складав 60451 доларів США. Тому позивач пропонував відповідачу повернути борг, проте відповідач уникав позивача, поясняючи, що позивач взяв гроші в ломбарді і у зв`язку із прострочкою ніхто не збирається повертати йому ні квартиру, ні різницю грошових коштів між сумою боргу та реальною ринковою вартістю квартири. Позивач зауважив, що в квартирі був зроблений дизайнерський ремонт. Вона була обладнана усією побутовою технікою та меблями. В квартирі знаходились особисті речі позивача, які до теперішнього часу не повернуті. Позивач вважає, що має право на стягнення в судовому порядку з відповідача суми в розмірі 1 359 910 грн. (90% вартості різниці між сумою боргу та вартості квартири).

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою судді від 22.11.2023 року провадження у справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання на 20.12.2023 року на 12.30 год.

Одночасно з подачею позову, позивач звернувся до суду із заявою, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 100, кадастровий номер :27:010:0129, загальною площею 0,0771 га. та 1/2 будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 432,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101.

Ухвалою суду від 27.11.2023 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на 1/4 частини земельної ділянки, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 100, кадастровий номер :27:010: 0129, загальною площею 0,0771 га. Накладено арешт на 1/4 будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 432,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101. Заборонено будь-яким реєстраторам, реєстраційним службам і державним реєстраторам, нотаріусам та іншим особам, які мають реєстрацій повноваження, вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, видачі будь-які правовстановлюючих документів, спрямовані на реєстрацію зміни власника вищевказаного нерухомого майна.

07.12.2023 року через систему «Електронний суд» представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4 звернувся з клопотанням про витребування доказів.

Ухвалою суду від 20.12.2023 року клопотання представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4 про витребування доказів задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Токарської Т.В. належним чином засвідчену копію нотаріальної справи щодо укладення Договору іпотеки реєстровий номер 679 від 21.05.2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно якого в забезпечення виконання зобов`язань за Договором позики від 21.05.2021 р. надано квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сегеченко І.М. належним чином засвідчені копії документів, що стали підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, шляхом реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_3 на підставі договору іпотеки: серія та номер 679, виданий 21.05.2021, видавник: Токарська Т.В., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу; копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер: 500, виданий 24.09.2021, видавник ОСОБА_3 ; повідомлення про порушення основного зобов`язання, серія та номер: б/н, виданий 17.09.2021, видавник ОСОБА_3 ; довідка іпотекодержателя, серія та номер: б/н виданий 27.06.2022, видавник ОСОБА_3 . Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 64021250 від 29.06.2022 року. Встановлено строк виконання ухвали до наступного підготовчого засідання, призначеного на 19 січня 2024 року о 12.00 год.

Підготовче судове засідання, призначене на 19 січня 2024 року, у зв`язку з невиконанням ухвали суду від 20 грудня 2023 року про витребування доказів, було відкладено до 02 лютого 2024 року до 10.00 год.

26.01.2024 року через систему «Електронний суд» представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1 звернувся з заявою про надання доступу до електронної справи.

Підготовче судове засідання, призначене на 02 лютого 2024 року у зв`язку з неявкою відповідача було відкладено до 16 лютого 2024 року до 12.00 год.

05.02.2024 року через систему «Електронний суд» представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1 подав Відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити.

12.02.2024 року через систему «Електронний суд» представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4 подав Відповідь на відзив.

16.02.2024 року через систему «Електронний суд» представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1 подав Заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву.

16.02.2024 року через систему «Електронний суд» представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4 подав клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 16.02.2024 року клопотання представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4 про витребування доказів задоволено. Витребувано у Виконавчого комітету Одеської міської ради належним чином засвідчені копії документів, що стали підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, шляхом реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_3 на підставі договору іпотеки: серія та номер 679, виданий 21.05.2021, видавник: Токарська Т.В., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу; копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер: 500, виданий 24.09.2021, видавник ОСОБА_3 ; повідомлення про порушення основного зобов`язання, серія та номер: б/н, виданий 17.09.2021, видавник ОСОБА_3 ; довідка іпотекодержателя, серія та номер: б/н виданий 27.06.2022, видавник ОСОБА_3 . Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 64021250 від 29.06.2022 р. Витребувано у ФОП ОСОБА_5 наступні документи: належним чином засвідчену копію звіту №110622 про незалежну оцінку двокімнатної квартири загальною площею 54,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; оригінал договору про надання послуг з проведення незалежної оцінки двокімнатної квартири загальною площею 54,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_2 ; оригінали та/або копії документів про підтвердження оплати послуг з проведення незалежної оцінки двокімнатної квартири загальною площею 54,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_2 ; - оригінал та/або належним чином засвідчену копію довідки про внесення інформації зі звіту № 110622 про незалежну оцінку двокімнатної квартири загальною площею 54,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до бази даних. Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТРСТАТТ ГРУПП» (код ЄДПОУ 44185305, 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Святослава Хороброго, будинок 44, офіс 764) наступні документи: - належним чином засвідчену копію звіту про незалежну оцінку двокімнатної квартири загальною площею 54,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від 11.11.2021 р. - оригінал договору про надання послуг з проведення незалежної оцінки двокімнатної квартири загальною площею 54,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між TOB «МЕТРСТАТТ ГРУПП» та ОСОБА_2 ; оригінали та/або копії документів про підтвердження оплати послуг з проведення незалежної оцінки двокімнатної квартири загальною площею 54,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; оригінал та/або належним чином засвідчену копію довідки про внесення інформації зі звіту від 11.11.2021 про незалежну оцінку двокімнатної квартири загальною площею 54,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до бази даних. Встановлено строк виконання ухвали до наступного підготовчого засідання, призначеного на 07 березня 2024 року о 14.00 год.

26.02.2024 року до канцелярії суду від приватного нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Токарської Т.В. надійшли витребувані докази.

07.03.2024 року через систему «Електронний суд» представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4 подав клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з хворобою.

У зв`язку з неявкою сторін у підготовче судове засідання, призначене на 07 березня 2024 року, розгляд справи було відкладено до 16 квітня 2024 року до 10.00 год.

11.04.2024 року засобами поштового зв`язку від Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради надійшла відповідь на ухвалу суду від 16.02.2024 року про витребування доказів.

Підготовче судове засідання, призначене на 16.04.2024 року, було відкладено до 29 травня 2024 року до 11.00 год. для отримання витребуваних доказів.

28.05.2024 року через систему «Електронний суд» (зареєстровано 29.05.2024 року) представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4 подав клопотання про призначення по справі оціночно-будівельної експертизи.

Ухвалою суду від 29.05.2024 року клопотання представника позивача ОСОБА_2 Сергеєва Данила Сергійовича про призначення оціночно-будівельної експертизи задоволено. Призначено по цивільній справі оціночно-будівельну експертизу, на вирішення експертів поставлено питання: Яка ринкова вартість квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 237, станом на 27 червня 2022 року? Провадження у справі на час проведення експертизи було зупинено.

19 червня 2024 року до канцелярії суду надійшли матеріали справи разом з повідомленням судового експерта Билєнок Ірини про неможливість надання висновку у зв`язку з відсутністю додаткових матеріалів, необхідних для виконання експертизи та необхідністю оплати експертного дослідження.

Ухвалою суду від 01.07.2024 року поновлено провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 05.08.2024 року на 10.30 год.

04.07.2024 року до канцелярії суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4 про приєднання до матеріалів справи належним чином засвідченої копії технічного паспорту на нерухоме майно квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та довідку про стан квартири, а також згоду на використання публічної інформації.

05.07.2024 року через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4 про приєднання до матеріалів справи квитанції, на підтвердження оплати вартості проведення експертизи у сумі 22718,40 гривень.

У підготовчому судовому засіданні, що відбулося 05.08.2024 року, представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про призначення оціночно-будівельної експертизи, на вирішення якої просив поставити наступне питання: Яка ринкова вартість квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 237, станом на 27 червня 2022 року. Проведення судової експертизи просив доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Ухвалою суду від 05.08.2024 року клопотання представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4 про призначення оціночно-будівельної експертизи по цивільній справі задоволено. Призначено оціночно-будівельну експертизу. На вирішення експертів поставлено питання: Яка ринкова вартість квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 237, станом на 27 червня 2022 року? Проведення експертизи доручено експертам Одеського науково-дослідному інституту судових експертиз.

09.09.2024 року через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4 про долучення доказів до матеріалів справи, а саме довідки про технічний стан квартири.

06 листопада 2024 року до канцелярії суду надійшов висновок експерта №24-3242 за результатами проведення оціночно-будівельної експертизи.

Ухвалою суду від 07.11.2024 року поновлено провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 09.12.2024 року о 14 годині 00 хв.

09.12.2024 року через систему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4 надійшло клопотання про відкладення підготовчого судового засідання у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому процесі.

За клопотанням представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4 підготовче судове засідання, призначене на 09.12.2024 року, було відкладено на 20.12.2024 року на 11.30 год.

Ухвалою суду від 20.12.2024 року закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті у судове засідання на 14.01.2025 року о 14.00 год.

13.01.2025 року через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4 про повернення до стадії підготовчого провадження з метою реалізації процесуальних прав позивача.

14.01.2025 року через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4 про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому процесі.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Представник позивача у судове засідання, призначене на 14.01.2025 року, не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні представником відповідача були надані письмові заперечення на клопотання представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4 про повернення до стадії підготовчого провадження.

Протокольною ухвалою суду від 14.01.2025 року було відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4 про повернення до стадії підготовчого провадження. Зважаючи на те, що у підготовче судове засідання, призначене на 20.12.2024 року представник не з`явився до суду вдруге, та не повідомив про причини своєї неявки, відтак, судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Доводи представника позивача про те, що він знаходився на лікарняному не заслуговують на увагу, оскільки ним не надано належних доказів на підтвердження даного твердження, а саме відсутній листок непрацездатності та його код. Представником позивача лише надано скріншот, без відповідного номеру листка непрацездатності, без можливості перевірити справжність листка непрацездатності, без можливості встановити дані фізичної особи, з якого було зроблено скріншот сайту ПФУ. Запис до лікаря на 12-00 20.12.2024 року не свідчить про неможливість прийняття участі у справі, оскільки не доводить факт такого візиту, та крім того неможливість його перенесення на інший час.

Щодо зазначення представника позивача про намір подати заяву про зміну предмету позову (збільшити або зменшити позовні вимоги), після надходження справи з експертної установи, суд зазначає наступне. Матеріали з експертної установи надійшли до суду ще 06.11.2024 року. 07.11.2024 р. судом поновлено провадження в зв`язку з цим та призначено підготовче судове засідання. Матеріали експертизи було завантажено до системи електронний суд. Тобто, представник позивача мав технічну можливість ознайомитись з ними в ще з 06.11.2024 року. Станом на 09.12.2024 року, коли було призначено підготовче судове засідання після відновлення провадження у справі, представник позивача не подав до суду та не надіслав учасникам справи заяву про зміну позовних вимог, що не було ним зроблено і до 14.01.2025 року. Представник позивача зазначав також, що судом не розглянуто його клопотання про виклик свідків, однак, матеріали справи такого клопотання не містять.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 21.05.2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, за яким останній отримав у позику грошові кошти в розмірі 19 200 дол. США. За умовами договору позики проценти за користування позикою не здійснюються (п.1.3). Сума позики має бути повернена згідно з графіком щомісячно в сумі дол. США, починаючи з червня 2021 року по квітень 2022 року. Загальна сума погашення позики станом на 21.04.2022 року повинна складати не менше 6600 США. Остаточне повернення позики в сумі 12600 дол. США необхідно здійснити до 21.05.2021 року (п. 1.6 Договору позики). Відповідно до п. 3.1. Договору позики, у випадку, коли позичальник своєчасно, тобто у строк, встановлений цим Договором не повернув суму позики, на нього покладається обов`язок сплатити суму позики та 3% річних від простроченої суми платежу відповідно до ст. 625 ЦК України та пеню у розмірі 0,1% від простроченої суми за кожен день прострочення виконання.

21.05.2021 року для забезпечення виконання зобов`язань за договором позики, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального окргу Токарською Т.В. Згідно Договору іпотеки, ОСОБА_2 , як іпотекодавцем, передано в іпотеку нерухоме майно квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 54,9 кв.м.

24.09.2021 року на адресу ОСОБА_2 було надіслано Повідомлення про застереження задоволення вимог іпотекодержателя (вимогу про усунення порушень). Згідно з цим листом боржник повідомлявся, що станом на 17.09.2021 року ОСОБА_2 мав повернути 1800 дол. США, однак жодних платежів на погашення заборгованості здійснено не було. У зв`язку з цим, кредитор, керуючись ч.2 ст. 1050 ЦК України, вимагав повернення коштів в повному обсязі та попереджав про можливість звернення стягнення на заставне майно. Вказаний лист було направлено цінним листом на адресу боржника з повідомленням про вручення. Згідно повідомлення про вручення лист отримано ОСОБА_2 03.10.2021 року.

Станом на червень 2022 року сума боргу ОСОБА_2 перед ОСОБА_3 складала: за основним боргом 19200 дол. США; за пенею: 1851 дол. США; 3% річних за ст. 625 ЦК України 152,19 дол. США.

27.06.2022 року ОСОБА_2 написав нотаріально посвідчену заяву про те, що дає згоду на державну реєстрацію права власності на іпотечну квартиру за ОСОБА_3 за оціночною вартістю 573 050 грн. В цій заяві, боржник підтвердив, що отримав повідомлення про застереження вимог іпотеко держателя, виконати зобов`язання в розмірі 19200 дол. США не має змоги, погоджується на звернення стягнення на квартиру шляхом набуття іпотекодержателем права власності на неї.

Згідно договору купівлі-продажу від 04.09.2023 року квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 54,9 кв.м. була продана ОСОБА_3 ОСОБА_6 за ціною 594 750 грн.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності (спеціального майнового права) іпотекодержателя на нерухоме майно (об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості), яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Рішення про реєстрацію права власності (спеціального майнового права) іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржене іпотекодавцем у суді.

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність або спеціальне майнові право на нього за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Отже, законом чітко передбачено випадок, коли у іпотекодержателя виникає обов`язок відшкодувати 90% вартості предмета іпотеки лише у разі, якщо вартість, визначена на момент набуття права власності на предмет іпотеки суб`єкта оціночної діяльності перевищує розмір забезпечених іпотекою вимог.

Для реєстрації права власності на предмет іпотеки внаслідок звернення стягнення на нього, кредитором ОСОБА_3 було надано Звіт №110622 про незалежну оцінку двокімнатної квартири загальною площею 54,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Цей звіт про оцінку виконаний ФОП ОСОБА_5 , який є суб`єктом оціночної діяльності, має Сертифікат Фонду державного майна №682/21 від 09.08.2021 року, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача серії МФ №8 від 03.02.2018 року про успішне складання кваліфікаційного іспиту в межах напряму: 1.1 «Оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості), у тому числі земельних ділянок та майнових прав на них», 1.3 «Оцінка колісних транспортних засобів».

Відповідно до вказаного звіту, що виконаний 24.06.2022 року, ринкова вартість об`єкту оцінки двокімнатної квартири загальною площею 54,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 24.06.2022 року склала 573 050,00 грн.

Розмір заборгованості боржника за договором позики від 21.05.2021 року, станом на 27.06.2022 року, складав 21 203 дол. США., що за курсом НБУ, станом на 27.06.2022 року 29,2549 грн. за 1 дол. США складало 620 291,64 грн., в тому числі: за основним боргом 19200 дол. США; за пенею: 1851 дол. США; 3% річних за ст. 625 ЦК України - та 152,19 дол. США.

Таким чином, відсутні підстави для виплати іпотекодавцю 90% вартості від перевищення оцінки майна за розміром заборгованості, оскільки розмір заборгованості перевищував вартість предмета іпотеки.

Матеріали справи містять також звіт про оцінку майна квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 54,9 кв.м., складений суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Метрстат Групп» на замовлення ОСОБА_3 . Згідно цього звіту, вартість квартири станом на 11.11.2021 року склала 607 374 грн.

На підставі звіту про оцінку №06-230831-001 від 31.08.2023 року, ринкова вартість квартири за адресою: АДРЕСА_1 визначена на рівні 594 750,00 грн.

Звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання та набуття іпотекодавцем права власності на предмет іпотеки відбувалось за згодою боржника.

Заявою від 27.06.2022 року ОСОБА_2 висловив згоду на державну реєстрацію права власності на іпотечну квартиру за ОСОБА_3 за оціночною вартістю - 573 050 грн.

Згідно Висновку експерта №24-3242 судової оціночно-будівельної експертизи, проведеної на виконання ухвали Київського районного суду м.Одеси від 29.05.2024 року, ринкова вартість квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 27.06.2022 року, становила з округленням 1644639 гривень.

Однак, суд не приймає зазначену оцінку у якості належного доказу, так як оцінка вартості квартири була проведена без її огляду, на підставі порівняння об`єктів-аналогів, які наведені у Геоінформаційній системі оцінювача Консалтингової компанії «Увекон» та мережі Інтернет. Таким чином, вона не може бути підставою для перегляду вартості предмета іпотеки, за якою іпотекодавець набув право власності.

Крім того, позивач не заперечував щодо звернення стягнення на предмет іпотеки за ціною 573 050 грн., про що свідчить також надання ним письмової згоди.

Згідно Постанови Верховного Суду від 07 жовтня 2020 у справі №450/2286/16-ц (провадження 61-2032св19), якщо особа, яка має право на оспорення документу (наприклад, свідоцтва про право на спадщину) чи юридичного факту (зокрема, правочину, договору, рішення органу юридичної особи), висловила безпосередньо або своєю поведінки дала зрозуміти, що не буде реалізовувати своє право на оспорення, то така особа пов`язана своїм рішенням і не вправі його змінити згодом. Спроба особи згодом здійснити право на оспорення суперечитиме попередній поведінці такої особи і має призводити до припинення зазначеного права.

У Постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року по справі №126/2200/20 зроблено висновки щодо застосування норми права, в тому числі принципу добросовісності та заборони суперечливої поведінки: особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності (частина перша статті 347 ЦК України); відмова від права власності є одностороннім правочином, адже власник виражає лише власну волю, спрямовану на припинення в нього права власності на певне майно.

Позивач висловив свою згоду на звернення стягнення на належну йому квартиру шляхом набуття відповідачем права власності на неї на підставі договору іпотеки за ціною 573050 гривень в рахунок погашення заборгованості за договором позики. Ця заява оформлена в письмовому вигляді та підпис на ній позивача був засвідчений нотаріально.

Позивач зазначає, що він підписав документи не читаючи. Однак, позивач недієздатною особою не визнавався та мав можливість скористатися юридичними послугами. З підписаної ОСОБА_2 заяви вбачається його намір передати право власності на квартиру в рахунок погашення зобов`язань за договором позики за відповідною ціною.

Позивач вважає, що факт його проживання у спірній квартирі після 27.06.2022 року та сплата ним комунальних послуг свідчить про введення його в оману. Відповідач зазначає, що між сторонами була домовленість щодо проживання позивача в квартирі до кінця року, поки він шукав собі інше житло.

На протязі 1,5 року з дня звернення стягнення на предмет іпотеки позивач не заявляв будь-яких претензій до відповідача з приводу виплати йому перевищення вартості предмета іпотеки над сумою заборгованості. З позовом звернувся до суду 15.11.2023 року, що свідчить про порушення з боку позивача принципу заборони суперечливої поведінки.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини третьої статті 10 цього Закону державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Статтею 37 Закону України «Про іпотеку» серед іншого, визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Згідно з ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна, майнових прав це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Статтею 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Оцінка нерухомого майна має здійснюватися у відповідності до Національного стандарту №2 «Оцінка нерухомого майна» з урахуванням вимог Національного стандарту №1, яким визначено загальні засади.

Велика Палата Верховного Суду у Постановах: від 23.01.2019 року в справі №306/1224/16-ц (провадження № 14-501цс18) та від 20.03.2019 року в справі №306/2053/16-ц (провадження № 14-22цс19) акцентувала на тому, що ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною і повинна погоджуватися з власником майна. При цьому непогодження оцінки предмета іпотеки з власником майна, не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності, оскільки основною підставою для скасування такого рішення є відсутність такої оцінки.

Подібні за змістом висновки, із посиланням на вказані висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлено у Постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.12.2019 року в справі №917/2101/17, від 11.06.2020 року у справі №914/953/19, від 12.08.2020 року у справі №921/353/19.

В цій справі ціна набуття права власності на предмет іпотеки погоджувалася з власником майна, про що ним зазначено в нотаріально посвідченій заяві.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.ст. 124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

Згідно з пунктами 2, 8 Постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення по цивільній справі», рішення суду не повинно містити зайвої деталізації, яка не має правового значення для вирішення справи.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року ), постанови КЦС ВС від 07.10.2020 року у справі №465/3586/17, від 08.10.2020 у справі №712/22134/12, від 05.10.2020 у справі № 347/637/18, від 27.10.2020 у справі №243/11349/18.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року), Постанови КЦС ВС від 20.10.2020 у справі №756/536/19, від 15.10.2020 у справі № 759/14004/15-ц, від 15.10.2020 у справі №157/398/15-ц, від 13.10.2020 року №161/4641/17, 20.10.2020 року у справі № 213/112/19, від 12.10.2020 року у справі №585/2958/17, від 12.101.2020 року у справі №521/7401/15, від 09.10.2020 року у справі №161/7515/15-ц.

Враховуючи наведене та характер даного рішення, суд вважає за можливе не наводити відповіді на кожен аргумент позивача. Більше того, наведення відповідних відповідей суд вважає неможливим з огляду на те, що такі відповіді, які не мають жодного значення для вирішення даної справи, можуть обмежити у встановленні певних обставин суд в межах вказаної справи.

Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено у повному обсязі, то судовий збір на користь позивача не стягується.

На підставі викладеного і керуючись Законами України «Про іпотеку», «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», ст. 2, 4, 10, 12, 19, 76, 77, 80, 81, 158, 258-260, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення перевищення вартості предмету іпотеки, - відмовити.

У разі набрання рішенням законної сили, скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 27.11.2023 року, а саме скасувати арешт на 1/4 частини земельної ділянки, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 100, кадастровий номер :27:010:0129, загальною площею 0,0771 га.; скасувати арешт на 1/4 будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 432,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101; скасувати заборону будь-яким реєстраторам, реєстраційним службам і державним реєстраторам, нотаріусам та іншим особам, які мають реєстрацій повноваження, вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, видачі будь-які правовстановлюючих документів, спрямовані на реєстрацію зміни власника вищевказаного нерухомого майна; скасувати заборону державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб підприємців і громадських формувань, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань, іншим органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації проводити будь-які реєстраційні дії щодо наступних об`єктів нерухомості: частини земельної ділянки, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 100, кадастровий номер :27:010:0129, загальною площею 0,0771 га.; 1/4 будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 432,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. М. Куриленко

Повний текст рішення складено 15.01.2025 року.