ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/824/25 Справа № 203/3491/17 Суддя у 1-й інстанції - Цитульський В. І. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування збитків за безпідставне користування земельною ділянкою,

- за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради,

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

25.09.2017 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 про відшкодування збитків за безпідставне користування земельною ділянкою, в якому позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на користь Дніпровської міської ради збитки, заподіяні внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів у розмірі 251 752, 03 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2023 року залучено до участі у розгляді справи в якості правонаступника відповідача ОСОБА_1 .

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 лютого 2024 року цивільну справу передано за підсудністю до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2024 року у задоволенні позову Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок безпідставного користування земельною ділянкою відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

17.09.2024 року від Дніпровської міської радинадійшла апеляційна скарга в якій ставиться вимога про скасування рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2024 року та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що 05.07.2017 року було проведено перевірку вимог дотримання земельного законодавства при використанні земельної ділянки за кадастровим номером :02:422:0113, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Перевіркою встановлено, що на зазначеній земельній ділянці знаходиться об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстроване за ОСОБА_2 , який не сплачував грошові кошти за користування земельною ділянкою.

Комісією були нараховані збитки розмір яких складає 251 752, 03 грн.

Акт комісії затверджено рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради.

Тож у суду першої інстанції були всі підстави для задоволення позовних вимог.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Рибіна Ірина Володимирівна надійшло клопотання про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Клопотання мотивоване тим, що 24.07.2017 року у Державному земельному кадастрі зареєстровані нові земельні ділянки у АДРЕСА_1 : кадастровий номер :02:422:0126 площею 0, 1402 га та кадастровий номер :02:422:0127 площею 0, 1669 га (на якій знаходиться об`єкт незавершеного будівництва).

Тобто, з 04.07.2017 року земельної ділянки з кадастровим номером :02:422:0113, не існує.

А отже на час звернення до суду з позовом вже не існувало зазначеної земельної ділянки.

Позивачем пред`явлено вимоги до ОСОБА_2 з 11.09.2015 року, але договір оренди землі був укладений з ОСОБА_3 до 21.02.2016 року.

Крім того вимоги Дніпровської міської ради не випливають з договірних відносин, не були присуджені судом за життя спадкодавця.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Представник Дніпровської міської ради Мернова О.О. доводи апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити.

Представник ОСОБА_1 , адвокат Рибіна І.В. проти задоволення апеляційної скарги заперечувала. Просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції треба скасувати з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:

21.02.2014 між Дніпропетровською міською радою та ОСОБА_3 укладено договір оренди земельної ділянки із кадастровим номером :02:422:0113, площею 01669 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 строком на два роки.

Пунктом 8 договору передбачено, що для реалізації права переважного права поновити договір на новий строк орендар повинен не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

21.02.2014 сторонами договору підписано також акт приймання-передачі земельної ділянки.

Станом на 21.02.2014, згідно з Державним реєстром прав на нерухоме майно, вказана земельна ділянка належала територіальній громаді міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради.

Згідно акту перевірки групи по самоврядному контролю за використанням та охороною земель від 05.07.2017, станом на день складення акту, земельна ділянка із кадастровим номером :02:422:0113 огороджена, використовується ОСОБА_2 для завершення будівництва. При цьому, згідно вимірювання у програмному забезпеченні Google Earth площа зайнятої земельної ділянки перевищує площу, надану в оренду на 0,0731 га.

Згідно акту комісії з визначення розміру збитків, який затверджено рішенням Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 29.08.2017, сума заподіяних ОСОБА_2 збитків використанням земельної ділянки за період з 11.09.2015 по 03.08.2017 становить 151 752,03 грн.

Розрахунок ґрунтується на вартості земельної ділянки, вказаної у листі від 04.07.2017 ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Згідно відповіді ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 28.07.2017 вбачається відсутність факту сплати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 земельного податку чи орендної плати за землю протягом 2012-2017 років.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 а його єдиною спадкоємицею, що прийняла спадщину є ОСОБА_1 . Викладене підтверджується спадковою справою.

Відповідальність спадкоємця обмежена вартістю успадкованого майна.

Позивачем не надано жодного доказу для підтвердження вартості успадкованого відповідачем майна, що не дозволяє задовольнити позов.

За вказаної обставини немає необхідності давати оцінку іншим доводам позову та відзиву.

Також неможливим є встановлення інших обставин, які можуть бути використані як преюдиційні при розгляді інших справ.

Встановивши зазначені обставини суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову у задоволення позовних вимог.

Але з такими висновками не може погодитись колегія суддів апеляційного суду з огляду на таке.

Первісним відповідачем по справі був ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2023 року залучено до участі у розгляді справи в якості правонаступника відповідача ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем первісного відповідача.

Відповідно до вимог статті 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

У справі, що розглядається, між Дніпровською міською радою та ОСОБА_2 не було договірних відносин.

А тому Дніпровська міська рада не є кредитором первісного відповідача в розумінні положень статті 1282 ЦК України.

Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Дніпровською міською радою заявлений позов до ОСОБА_2 про відшкодування збитків.

За життя ОСОБА_2 збитки з останнього, судовим рішенням стягнуто не було, тобто за життя ОСОБА_2 не було ухвалено судове рішення про задоволення позовних вимог, при якому ОСОБА_2 був би зобов`язаний відшкодувати збитки, а тому данні відносини не передбачають правонаступництва.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Тож провадження по справі підлягає закриттю.

При таких обставинах апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є порушення норм процесуального права.

Враховуючи, в оскаржуваному рішенні є порушення норм процесуального права, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2024 року скасувати.

Провадження по справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування збитків за безпідставне користування земельною ділянкою закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 14.01.2025 року.

Судді: