Провадження №2/523/1301/25
У Х В А Л А

16.01.2025 року м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі головуючої судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання Орлова В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в залі судових засідань № 24 у м. Одесі, клопотання відповідача ОСОБА_1 про надання строку на примирення сторін в рамках розгляду цивільної справи № 523/14159/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Суд констатує, що від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про надання строку на примирення подружжя терміном на 6 місяців, оскільки відповідач ОСОБА_1 категорично заперечує проти розірвання шлюбу, зацікавлений у збереженні сім`ї та вважає, що відсутні підстави для розірвання шлюбу.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. Однак, подала до суду заяву, у якій категорично заперечує проти задоволення поданого стороною відповідача клопотання про надання строку на примирення. Також у поданій заяві позивачка зазначила про те, що вона з відповідачем вже не проживають однією сім`єю 10 місяців та вона не бажає зберігати даний шлюб. Надання судом строку для примирення з відповідачем буде суперечити її інтересам та фактично змісить примусово перебувати позивачку у небажаному для неї шлюбі, що забороняється діючими нормами Сімейного законодавства України.

Окрім того, у попереднє судове засідання позивачка ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій просила суд провести розгляд даної справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про час та місце слухання справи.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання та справи, суд приходить до наступного висновку.

По справі встановлено, що 28.04.1991 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Палацом урочистих подій виконкому Одеської міської ради народних депутатів, було зареєстровано шлюб за актовим записом № 693.

Від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Суд зазначає, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Відповідно до приписів ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Суд звертає увагу, що поняття «моральні засади суспільства» діючим законодавством не визначено, а тому при вирішення питання чи не буде надання часу на примирення суперечити моральним засадам суспільства суд застосовує положення ст. 24 Сімейного кодексу України, яке закріплює вільну згоду жінки та чоловіка на шлюб та заборону примушування жінки та чоловіка до шлюбу, а також положення ст. 56 СК України, в якій закріплено заборону примушування до збереження шлюбних відносин.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі, надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення

В той же час, суд зазначає, що відповідно до висновку, сформованого у постанові КЦС/ВС від 15.01.2020 року за результатами розгляду справи № 200/952/18, надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Суд констатує, що наявність наміру для примирення лише в одного подружжя без згоди на це іншого подружжя не є правовою підставою для надання строку для примирення.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги категоричне заперечення позивачки ОСОБА_2 щодо надання строку на примирення подружжю, суд доходить висновку, що заява відповідача ОСОБА_1 про надання строку для примирення подружжя задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 24, 55, 56, 105, 111, 112 СК України ст.ст. 260, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про надання строку на примирення сторін в рамках розгляду цивільної справи № 523/14159/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси: І.О. Кремер