головуючий у суді І інстанції Слободянюк А.В.
провадження № 22-ц/824/1334/2025
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 січня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Атмосфера» на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 17 травня 2024 року

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Атмосфера», про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг з управління багатоквартирним будинком із ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в :

У травні 2024 року ТОВ «Управляюча компанія «Атмосфера» звернулося до Голосіївського районного суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 13 грудня 2019 року по 29 лютого 2024 року у розмірі 21 837 грн 74 коп. та судового збору у розмірі 302 грн 80 коп.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 17 травня 2024 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ТОВ «Управляюча компанія «Атмосфера».

Ухвала мотивована тим, що заяву подано з пропуском строку позовної давності, встановленої законом, оскільки фактично борг нарахований з грудня 2019 року, а заявник звернувся до суду із цією заявою про видачу судового наказу 13 травня 2024 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ТОВ «Управляюча компанія «Атмосфера» подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 17 травня 2024 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції залишено поза увагою те, що відповідно до статті 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Пунктом 3.5 договору № K-BR-154 про компенсацію витрат на управління/утримання будинку та прибудинкової території, виконання інших додаткових робіт від 13 грудня 2019 року, укладеного між скаржником та боржником (далі - договір), сторони встановили строк позовної давності у 5 років за вимогами заявника (скаржника) до боржника про стягнення заборгованості з компенсації витрат, та строк позовної давності у 5 років за вимогами заявника (скаржника) до боржника про стягнення неустойки (пені, штрафу), що виникли з договору. Таким чином, строк позовної давності не може завершитись раніше 13 грудня 2024 року.

Також вказує, що пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії воєнного стану в Україні перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, відповідно на 13 грудня 2022 року, не закінчився би, а був би продовжений на строк дії воєнного стану, який було введено Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022.

Зазначає, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, а в ухвалі відсутні будь-які посилання на заяву боржника про застосування позовної давності.

Боржник, у визначений ухвалою суду строк, не скористався процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направив.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги наухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини 1 статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частиною 1 статті 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Статтею 165 ЦПК України визначений вичерпний перелік підстав для відмови у видачі судового наказу.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції відмовлено у видачі судового наказу за заявою ТОВ «Управляюча компанія «Атмосфера» на підставі пункту 5 частини 1 статті 165 ЦПК України.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

До заяви про видачу судового наказу додано копію договору від 13 грудня 2019 року № K-BR-154 про компенсацію витрат на управління/утримання будинку та прибудинкової території, виконання інших додаткових робіт, укладеного між ТОВ «Управляюча компанія «Атмосфера» та ОСОБА_1 .

Пунктом 3.5 указаного договору сторони встановили строк позовної давності у 5 років за вимогами заявника (скаржника) до боржника про стягнення заборгованості з компенсації витрат, та строк позовної давності у 5 років за вимогами заявника (скаржника) до боржника про стягнення неустойки (пені, штрафу), що виникли з договору.

У заяві про видачу судового наказу порушується про стягнення заборгованості за період з 13 грудня 2019 року по 29 лютого 2024 року.

Указану заяву направлено до суду через засоби поштового зв`язку 07 травня 2024 року. Отже, заявник звернувся із заявою про видачу судового наказу у межах п`ятирічного строку позовної давності, яка встановлена за домовленістю сторін у договорі.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції було зроблено помилковий висновок про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу. У зв`язку з цим колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Атмосфера» задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 17 травня 2024 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська