КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/9133/24
Провадження № 2/552/725/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2025 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді - Турченко Т.В.

При секретарі Цимбалюк І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

23.12.2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, посилаючись на те, що він з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 24.01.2009 року. Від даного шлюбу мають синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Подружнє життя не склалося через втрату взаєморозуміння та взаємоповаги. Шлюбні стосунки не підтримують з лютого 2022 року, подружні відносини відновити не намагалися. З цього часу діти проживають разом з ним та знаходяться на повному його утриманні. Відповідач жодної участі у вихованні та утриманні дітей не приймає. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати, визначити місце проживання дітей разом з ним, а також стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку.

26.12.2024 року судом відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

За наявності у справі достатніх доказів, суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності сторін, що не з`явилися в судове засідання.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 24.01.2009 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 24.01.2009 року, актовий запис №1.

Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між подружжям зникло почуття взаємної поваги та любові, взаємодопомоги та підтримки, спільне життя подружжя не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, побут, різні характери, сторони проживають окремо, тому подальше сумісне проживання між сторонами стало неможливим, шлюб підлягає розірванню.

З лютого 2022 року сторони проживають окремо.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористався даним правом та звернулася до суду з цим позовом, та на розірванні шлюбу наполягає.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Крім того, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу.

Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ч. 3, 4ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Позивач також просить визначити місце проживання їх спільних дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З матеріалів справи вбачається, що сторони дійсно мають двох дітей сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 12.03.2012 року, актовий запис №2 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 07.11.2017 року, актовий запис №1.

Відповідно до ч.1ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Як встановлено судом з травня 2022 року діти постійно проживають з батьком та повністю перебувають на його утриманні, а тому, суд вбачає за можливе визначення місця проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_1 .

Що ж до позовних вимог позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.1ст. 182 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Частиною 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, враховуючи подані докази, а також те, що відповідач ОСОБА_2 матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК Україниякщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Крім того, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувшись до суду з трьома позовними вимогами, а саме: 1) розірвання шлюбу, 2) визначення проживання неповнолітніх дітей та 3) стягнення аліментів, мав сплатити судовий збір за дві позовні вимоги такі, як розірвання шлюбу та визначення проживання неповнолітніх дітей. Проте станом на день розгляду справи позивачем не було сплачено судовий збір.

А тому, враховуючи, що позивачем не було сплачено судовий збір за дві позовні вимоги, суд вважає за доцільне стягнути з позивача ОСОБА_1 на користь держави судові витрати в розмірі 1211,20 грн. за кожну позовну вимогу, а всього 2422,40 грн.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, а тому з відповідача ОСОБА_2 підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.24, 56, 110, 112 СК України, ст. ст.81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 24 січня 2009 року Біленченківською сільською радою Гадяцького району Полтавської області між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис №1 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище чоловіка ОСОБА_10 , жінки - ОСОБА_10 .

Визначити місце проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття.

Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави судовий за позовну вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 1211,20 грн. та 1211,20 грн. за позовну вимогу про визначення місця проживання дітей, а всього: 2422,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави судові витрати в розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 14.01.2025 року.

Головуючий Т.В.Турченко