СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/15403/24

пр. № 2/759/608/25

08 січня 2025 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Журибеда О.М.

за участю секретаря - Хвостенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою,-

ВСАТНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась через свого представника ОСОБА_5 до суду з позовом та просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що їй та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на праві належить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб станом на 21.03.2023 року к вартирі зареєстрована місце проживання позивача, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Відповідач в квартирі жлдня дня не проживав, особистих речей в квартирі не має.

Ухвалою суду від 30.07.2024 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву.

Відзив на позов матеріали справи не містять.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником 1/5, 9/60, 9/60 та 1/15 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається зі свідоцтва про право власності на житло, виданого Святошинською районною в м. Києві державною адміністрацію 17.12.2009 року, свідоцв про право на спадщину, виданих 22.04.2019 року.

1/5 частина квартири належить ОСОБА_3 згідно із свідоцтвом про право на житло, виданого Святошинського районної в м. Києві державної адміністарцією 17.12.2009 року.

1/5 частини квартири належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Святошинською районною в м. Києві державною адміністрацією 17.12.2009 року.

Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщення за адресою: АДРЕСА_1 станом на 21.03.2023 року зарєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 .

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

На підставі зібраних доказів судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не знявся з реєстрації місця проживання у спірній квартирі, жодної участі по оплаті комунальних послуг та утриманню квартири не приймає, чим порушує право власності позивача на вказану квартиру, особистих речей та майна відповідача немає, а тому суд вважає необхідним позов задоволити та визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 206, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Журибеда