Справа № 490/5915/24
н/п 2-д/490/3/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі Твердохліб К.А.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Миколаєві клопотання ЗАТ «Eurocaqo24» про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення литовського суду від 15 лютого 2024 року про стягнення коштів з боржника ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання ЗАО «Eurocaqo24» про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення литовського суду від 15 лютого 2024 року про стягнення коштів з боржника ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 1 договору про правову допомогу між Україною і Литовською Республікою про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ратифікованого Постановою ВР N 3737-XII ( 3737-12 ) від 17.12.93 (далі Договір) установи юстиції Договірних Сторін надають взаємно правову допомогу у цивільних, сімейних та кримінальних справах, відповідно до положень цього Договору.

Правова допомога охоплює виконання процесуальних дій, передбачених законодавством запитуваної Договірної Сторони, зокрема, допит сторін, обвинувачених і підсудних, потерпілих, свідків, експертів, проведення обшуку, експертиз, судового огляду, вилучення та передачу речових доказів, порушення кримінального переслідування та видачу осіб, які скоїли злочини, визнання і виконання судових рішень з цивільних справ, вручення і пересилку документів, надання за клопотанням іншої Сторони відомостей про судимість обвинувачених (стаття 3 Договору).

Відповідно до пункту 1 статті 8 Договору при виконанні доручення про надання правової допомоги установа юстиції, до якої звернене доручення, застосовує законодавство своєї держави. Однак, за клопотанням установи, від якої воно виходить, вона може застосувати процесуальні норми Договірної Сторони, від якої виходить доручення, оскільки вони не суперечать законодавству її держави.

Відповідно до статті 44 Договору порядок виконання регулюється законодавством Договірної Сторони, на території якої повинно бути здійснене виконання. У відношенні судових витрат, пов`язаних з виконанням, застосовується законодавство Договірної Сторони, на території якої рішення повинно бути приведене до виконання.

За такого, виконання цього доручення здійснюється за законодавством України.

Відповідно до частини першої статті 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше (частина друга статті 462 ЦПК України).

Рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки (статті 463 ЦПК України).

Питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України, або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника (464 ЦПК України).

Відповідно до частини першої 465 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або відповідно до міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником).

Відповідно до частини другої статті 465 ЦПК України якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, передбачено подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду через органи державної влади України, суд приймає до розгляду клопотання, що надійшло через орган державної влади України.

Виконання рішень судів на території України здійснюється відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII).

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII на виконання судових рішень видається виконавчий лист, який повинен відповідати вимогами визначеним цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 1404-VIIІ у виконавчому документі (виконавчому листі) зазначаються:1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Відповідно до частини четвертої статті 26 Закону № 1404-VIII невідповідність виконавчого документа таким вимогам є підставою для його повернення державним/приватним виконавцем.

Із зазначеного слідує, що виконавчий лист, який видається судом на виконання рішення суду, зокрема, має містити: прізвище ім`я та по батькові боржника, його реєстраційний номер облікової картки платника податків (виданий компетентним державним органом України), серія номер паспорта, дата народження боржника). Не зазначення судом таких даних, є підставою для повернення державним/приватним виконавцем такого виконавчого документа стягувачу.

З метою вирішення питання щодо визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення литовського суду від 15 лютого2024 року Центральним районним судом м. Миколаєва вживалися заходи для ідентифікації особи боржника.

Відповідно до інформації, наявної в Реєстрі територіальної громади м.Миколаєва за адресою м. Миколаїв, вул. Західна, 20 місце проживання ОСОБА_2 не зареєстровано (за цією адресою зареєстровано місце проживання інших осіб). Право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 не зареєстровано (власником є інша особа).

Судом скеровано запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області щодо наявної в Реєстрі територіальної громади /Єдиному державному демографічному реєстрі (зареєстроване місце проживання) ОСОБА_2 .

Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області 06 серпня 2024 року надано відповідь про те, що наявної у суду інформації не достатньо для надання інформації щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 .

Також, судом здійснено запит до Центрального державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Миколаївській області щодо надання інформації про те, якій особі належить ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

У відповідь на цей запит Центрального державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Миколаївській області повідомила, що структура реєстраційного номера облікової картки платника податків маж 10-ти значний розряд, тоді як у номері 2 вказано 11-ти значний. За такого, інформація про те, кому належить цей ідентифікаційний номер надана не була.

В Реєстрі територіальної громади м. Миколаєва наявна інформація про зареєстроване місце проживання у м. Миколаєві таких осіб:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 );

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 );

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 ).

На адресу вказаних осіб судом направлялился повістки, однак ці особи до суду не з`явилися, а поштова кореспонденція повернулася неотриманою.

Оскільки рішення дільничного суду м. Вільнюса від 15 лютого2024 року містить лише ім`я та прізвище особи боржника (без зазначення по батькові, дати народження та іншої інформації), Центральний районний суд м. Миколаєва з огляду на викладене не має можливості ідентифікувати особу боржника та виконати вимоги частини першої статті 4 Закону № 1404-VIIІ.

Відповідно до частини першої статті 500 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами ( чатсина друга статті 500 ЦПК України).

За такого, з метою ідентифікації особи боржника та подальшого вирішення питання щодо звернення рішення литовського суду до виконання на території України, запропонувати компетентному суду Литовської республіки надати до Центрального районного суду м. Миколаєва наявні в матеріалах справи копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон виданого на ім`я ОСОБА_2 або будь-який інший наявний у суду документ що посвідчує особу, що дає можливість встановити по батькові боржника, його рік, місяць та дату народження, ідентифікаційний номер платника податку на території України та інші дані (за наявності).

Керуючись статтями 260, 261, 353, 500 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

З метою ідентифікації особи боржника та подальшого вирішення питання щодо звернення рішення литовського суду до виконання на території України, запропонувати компетентному суду Литовської республіки надати до Центрального районного суду м. Миколаєва наявні в матеріалах справи копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон, виданого на ім`я ОСОБА_2 або будь-який інший наявний у суду документ що посвідчує особу, що дає можливість встановити по батькові боржника, його рік, місяць та дату народження, ідентифікаційний номер платника податку на території України та інші дані (за наявності).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Шолох