Єдиний унікальний номер 577/5245/24
Номер провадження 2/728/172/25
У Х В А Л А

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

15 січня 2025 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд у складі

головуючого судді Сороколіта Є.М.

розглянувши матеріали позовної заяви, які надійшли від ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18.11.2024 матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі також - Позивач) про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 (далі також - Відповідач) були передані для розгляду до Бахмацького районного суду (далі також - Суд) згідно з правилами визначення підсудності, які встановлені положеннями статей 27, 31, 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі також - ЦПК України).

У подальшому згадані вище матеріали 07.01.2025 надійшли до Суду.

З огляду на приписи частини другої статті 185 ЦПК України, Суд при вирішенні питання про прийняття до розгляду позовних заяв, має встановити їх відповідність вимогам статей 175, 177 ЦПК України.

Опрацювавши матеріали цієї позовної заяви, Суд вважає, що позовну заяву подано без додержання процесуальних вимог статей 175, 177 ЦПК України.

Так, Судом встановлено, що Позивач просить:

- розірвати шлюб укладений 17.02.2015 між нею та Відповідачем, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бахмацького районного управління юстиції Чернігівської області;

- визначити місце проживання дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з Позивачем, а також вирішити питання про стягнення з Відповідача понесених нею судових витрат у вигляді 1 211,20 грн судового збору.

Суд наголошує, що відповідно до частини першої статті 175 ЦПК України у позовній заяві Позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Так, згідно з пунктами 5 частини третьої статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Вказані положення розкривають зміст частини другої статті 124 Конституції України, у відповідності до якої юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

При цьому Позивачем не вмотивовані вимоги про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю та не вказані обставини, які б свідчили про виникнення спору між батьками щодо місця проживання дитини.

Крім того, позовна заява не містить відомостей про звернення позивача до органу опіки та піклування з приводу визначення місця проживання дитини або вмотивованої відмови вказаного органу у розгляді його звернення.

У постанові Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 200/952/18 (провадження №61-14859св19) вказано, що "Під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (суд обов`язково враховує стан здоров`я і батьків, і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище позивача), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло".

Відповідно до положень частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Пунктом 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 передбачено, що для розв`язання спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини один із батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності).

Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини.

Працівник служби у справах дітей за місцем проживання дитини проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт.

Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

У порушення вказаних норм закону Позивачем не додано до позовної заяви: висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини, характеристику з місця проживання, роботи, медичні довідки про стан свого здоров`я та дитини.

Також, Суд зауважує, що згідно з частиною четвертою статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті четвертої Закону України "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що, станом на 01.01.2024 становить 1 211,20 грн.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру окремо.

Позовна заява містить дві вимоги немайнового характеру, а саме:

-про розірвання шлюбу;

-визначення місця проживання дитини.

Отже, кожна з вимог є самостійною, тому Позивачу необхідно сплачувати судовий збір за кожну вимогу немайнового характеру окремо.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі станом на 01.01.2024 дорівнює 3 028,00 грн.

Повертаючись до фактичних обставин цієї справи, Позивачем до матеріалів позовної заяви додано платіжну інструкцію від 17.09.2024 № 25, якою підтверджується сплата судового збору на рахунок Конотопського міськрайонного суду Сумської області у розмірі 1 211,20 грн (за розгляд однієї позовної вимоги), однак фактично заявлено дві окремі позовні вимоги немайнового характеру.

Тому, Позивачу необхідно надати платіжну інструкцію (квитанцію) про оплату судового збору на суму 1 211,20 грн за розгляд другої вимоги немайнового характеру, або надати документи, що підтверджують звільнення від сплати судового збору на день звернення до суду.

Крім того, в супереч вимогам частини першої та четвертої статті 177 ЦПК України Позивачем до позовної заяви не додано її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, а саме - відсутня копія для органу опіки та піклування, участь якого є обов`язковою.

За таких обставин, позовна заява на підставі положень частини першої статті 185 ЦПК України підлягає залишенню без руху для усунення вищезазначених недоліків.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 175, 177, 185, 259-261, 263 ЦПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити Позивачу п`ятиденний строк з дня вручення їй цієї ухвали для усунення вищевказаних недоліків по сплаті судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Судовий збір у розмірі 1 211,20 грн (тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.) за подання позовної заяви до Бахмацького районного суду має бути перераховано або внесено до ГУК у Черніг.обл/тг м.Бахмач/22030101, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030101, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0025711.

3. Встановити Позивачу п`ятиденний строк з дня вручення їй цієї ухвали для усунення недоліків щодо ненадання копії позовної заяви з копіями всіх документів, що додаються до неї, для органу опіки та піклування шляхом долучення такої копії з додатками до матеріалів справи.

4. Копію цієї ухвали невідкладно надіслати Позивачу.

Роз`яснити, що якщо Позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду та приймається до розгляду, про що постановляється ухвала в порядку, який встановлений статтею 187 ЦПК України.

Якщо Позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений Судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається http://bh.cn.court.gov.ua/sud2501/.

Ця ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Є.М. Сороколіт