14.01.2025 Єдиний унікальний номер 205/7844/13-ц
Провадження № 4-с/205/3/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Бізяєвої Н.О.

за участю секретаря судового засідання Киричок Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: стягувач ОСОБА_2 , державний виконавець Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Брагінець Руслана Русланівна, про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеною скаргою, в якій просив суд з урахуванням уточнення та доповнення скарги:

- визнати дії державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Брагінець Р.Р. по здійсненню розрахунку розміру по заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні №72627792 неправомірними.

- зобов`язати державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Брагінець Р.Р. здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів в межах виконавчого провадження № 72627792, виключивши суми заборгованності по аліментам за період з вересня 2013р. по січень 2019р.

В обґрунтування скарги зазначив, що Другим Правобережним відділом державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відкрито виконавче провадження ВП 72627792 за рішенням суду про стягнення аліментів на неповнолітню дитину з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 . Так, до розрахунку заборгованість заборгованості Державним виконавцем Брагінець Р.Р. неправомірно була включена заборгованість за період з вересеня 2013р. по січень 2019р., яка за підсумком становить 59 028грн., так як у період з 11.01.2014р. по 10.01.2019р. було відкрито виконавче провадження ВП 41453324 за виконавчим документом №2/205/3549/13 від 09.12.2013р. Згідно постанови про закриття виконавчого провадження ВП 41453324 від 10.01.2019р. виконавчий лист було повернено ОСОБА_4 за її заявою. На момент закриття виконавчого провадження заборгованості за аліментами була відсутня, так як ОСОБА_3 претензій по стягненню аліментів до боржника ОСОБА_1 не мала. Вважає що у зв`язку з винесенням державним виконавцем постанови про повернення виконавчого листа стягувачу неа підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» від 10.01.2019 року, борг у ОСОБА_1 перед стягувачем відсутній.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2024 року відкрито провадження, скаргу призначено до розгляду.

02.05.2024 року від Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до суду надійшов відзив, відповідно якого зазначено, що у відділі перебуває виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_1 та стягувача ОСОБА_4 , а саме: ВП №72627792 з примусового виконання виконавчого листа №2/205/3549/13 виданого 09.12.2013 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь на користь ОСОБА_4 в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття ОСОБА_5 , починаючи стягнення з 13.09.2013 року. до відділу надійшла заява стягувача ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження разом з оригіналом виконавчого листа №2/205/3549/13 виданого 09.12.2013 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська. 30.08.2023 року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття провадження №72627792 з примусового виконання виконавчого листа №2/205/3549/13. Також державним виконавцем 08.09.2023 винесена постанова про арешт майна боржника, копія якої направлена сторонам виконавчого провадження до відома. Відповідно до отриманої інформації боржник ОСОБА_1 перебуває на військовій службі та отримує дохід у в/ч НОМЕР_1 та в/ч НОМЕР_2 . У зв`язку з чим, 04.10.2023 винесені постанови про звернення стягненн на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи божника, копія якої направлена сторонам виконавчого провадження. Відповідно до Витягу з наказу від 28.12.2022 ОСОБА_1 вибув до в/ч НОМЕР_3 . Далі державним виконавцем, 18.12.2023 винесена постанова про звернення стягнення на заробітную плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, копія якої направлена сторонам виконавчого провадження до відома , в/ч НОМЕР_3 до виконання. Однак кошти утриманні з заробітної плати боржника ОСОБА_1 на розрахунковий рахунок відділу не надходили. Станом на 01.02.2024 у ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 01.02.2024 за період з 29.12.2018 по 01.02.2024 становить 195 863,44 грн., що сукупно перевищує суму відповідних платежів затри місяці. Державним виконавцем 01.02.2024 винесена наступні постанови: постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полюваня; постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у рпаві керування транспортними засобами. 04.10.2023 була винесена постанова державним виконавчем про звернення стягнення на заробітную плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка була направлена на виконання до військової частини НОМЕР_2 . Проте у зв`язку з виключенням ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , ВДВС було повідомлено про неможливість утримання із заробітної плати боржника. 23.10.2023 року представником боржника ОСОБА_1 було подано до відділу заяву про отримання довідки розрахунку заборгованості зі спалти аліментів. Державним виконавцем, 09.11.2023 року виставлено платіжну інструкцію №9860 для примусового списання наявних коштів з розрахунку, відкритого у АТ КБ «ПриватБанк». 10.11.2023 року надійшли примусово списані кошти у розмірі 3 318,79 грн., що були перераховані на рахунок вказаний стягувачем. 28.11.2023 року до відділу надійшов лист ОСОБА_1 з проханням здійснити перерахунок розміру заборгованості по аліментам, врахувавши надані підтвердження про сплату аліментів, відповідно до квитанцій з липня 2023 по вересень 2023 включно. Боржник звертався до відділу з заявою про визначення поточного рахунку для здійснення видаткових операцій, відкритого в АТ КБ «ПриватБанк».Так 06.02.2024 надійшли примусово списані кошти у розмірі 11 714,69 грн. Також 06.02.2024 на депозитний рахунок надійшли кошти у розмірі 11 414,54 грн. утриманні з заробітної плати. У зв`язку з вищезазначеним, просили відмовити у задоволені скарги.

07.08.2024 року представником скаржника до суду подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. Відповідно якого зазначено, уперіод з 11.01.2014р. по 10.01.2019р. було відкрито виконавче провадження ВП 41453324 за виконавчим документом №2/205/3549/13 від 09.12.2013р. Згідно постанови про закриття виконавчого провадження ВП 41453324 від 10.01.2019р. виконавчий лист було повернено ОСОБА_4 за її заявою. На момент закриття виконавчого провадження заборгованості за аліментами була відсутня, так як ОСОБА_3 претензій по стягненню аліментів до боржника Документ сформований в системі «Електронний суд» 07.08.2024 2 ОСОБА_1 не мала. Другим Правобережним відділом державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відкрито виконавче провадження ВП 72627792 за рішенням суду про стягнення аліментів на неповнолітню дитину з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 . Згідно розрахунку заборгованість заборгованості від 06.08.2024р. Державним виконавцем Брагінець Р.Р. неправомірно була включена заборгованість за період вересень 2013р. по січень 2019р., яка за підсумком становить 59 028грн. Просив долучити до матеріалів справи: копію постанови про відкриття виконавчого провадження ВП41453324 від 11.04.2014 р., копію постанови про закриття виконавчого провадження ВП 41453324 від 10.01.2019 р., розрахунок заборгованості ВДВС від 06.08.2024 року.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явились, скерував до суду заяву про розгляд скарги за їх відсутності, заявлену скаргу підтримали у повному обсязі.

Представник органу, дії якого оскаржуються, державний виконавець Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, 14.01.2025 року подала до суду заяву, відповідно якої зазначила, що розгляд скарги просить провести без її участі, у задоволені скарги просить відмовити. Додатково повідомляє, що повністю погоджується з наданим розрахунком ВДВС від 06.08.2024 року і вказаними сумами в цьому розрахунку, який був долучений божником до матеріалів справи.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.10.2013 року стягнуто з ОСОБА_1 , 1979 р.н. аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до догнення дитини повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 , 1979 р.н. аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до догнення дитини повноліття.

Відповідно до постанови державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ відкрито виконавче провадження № 41453232, на підставі виконавчого листа №2/205/3549/13 виданого 09.12.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів 1/4.

Згідно постанови про повернення виконавчого провадження ВП 41453324 від 10.01.2019р. виконавчий лист було повернено ОСОБА_4 за її заявою на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Листом Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №187567 від 06.08.2024, повідомлено адвоката Присенко О., про відсутність можливості надати копію заяви стягувача ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачу по виконавчому провадженню №41453324, у зв`язку зі знищенням виконавчого провадження.

З копії виконавчого провадження № 72627792 судом встановлено.

Відповідно копії виконавчого листа по справі №2/205/3549/13 від 09.12.2013 р. за рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.10.2013 року з ОСОБА_1 , 1979 р.н. на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття ОСОБА_5 , починаючи стягнення з 13 вересня 2013 року.

30.08.2023 року було відкрито виконавче провадження №72627792 з виконання даного рішення за заявою стягувача ОСОБА_3 та запропоновано боржнику добровільно виконати його.

08.09.2023 державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника у ВП №72627792.

Державним виконавцем 04.10.2023 винесена постанова про звернення стягненн на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи божника, копія якої направлена сторонам ВП №72627792. Копію постанови направлено для виконання до в/ч НОМЕР_1 .

Державним виконавцем 04.10.2023 винесена постанова про звернення стягненн на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи божника, копія якої направлена сторонам ВП №72627792. Копію постанови направлено для виконання до в/ч НОМЕР_2 .

23.10.2023 року представником боржника ОСОБА_1 було подано до відділу заяву про отримання довідки розрахунку заборгованості зі спалти аліментів. Державним виконавцем, 09.11.2023 року виставлено платіжну інструкцію №9860 для примусового списання наявних коштів з розрахунку, відкритого у АТ КБ «ПриватБанк». 10.11.2023 року надійшли примусово списані кошти у розмірі 3 318,79 грн., що були перераховані на рахунок вказаний стягувачем. 28.11.2023 року до відділу надійшов лист ОСОБА_1 з проханням здійснити перерахунок розміру заборгованості по аліментам, врахувавши надані підтвердження про сплату аліментів, відповідно до квитанцій з липня 2023 по вересень 2023 включно.

18.12.2023 державним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на заробітную плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, копія якої направлена сторонам виконавчого провадження до відома, в/ч НОМЕР_3 до виконання.

Однак кошти утриманні з заробітної плати боржника ОСОБА_1 на розрахунковий рахунок відділу не надходили. Станом на 01.02.2024 у ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 01.02.2024 за період з 29.12.2018 по 01.02.2024 становить 195 863,44 грн., що сукупно перевищує суму відповідних платежів затри місяці.

Державним виконавцем 01.02.2024 винесена наступні постанови: постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полюваня; постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у рпаві керування транспортними засобами.

04.10.2023 була винесена постанова державним виконавчем про звернення стягнення на заробітную плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка була направлена на виконання до військової частини НОМЕР_2 .

Боржник звертався до відділу з заявою про визначення поточного рахунку для здійснення видаткових операцій, відкритого в АТ КБ «ПриватБанк».

Так 06.02.2024 надійшли примусово списані кошти у розмірі 11 714,69 грн.

Також 06.02.2024 на депозитний рахунок надійшли кошти у розмірі 11 414,54 грн. утриманні з заробітної плати.

Відповідно Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, ВП №72627792 вбачається, що ОСОБА_1 , у період з вересня 2013 рік 01.01.2016 рік аліменти не сплачувались. Починаючи з січня 2016 року по січень 2019 рік боржником були внесені аліменти стягувачу в розмірі по 500,00 грн. кожного місяця. Загальний розмір заборгованості і з моменту відкриття виконавчого провадження по 01.01.2019 рік склала 58 014,60 грн.

Далі боржником були внесені аліменти у розмірі: червень 2023 - 5110,00 грн., липень 2023 - 5000,00 грн., серпень 2023 - 5 000,00 грн., листопада 2023 - 3 249,79 грн., лютий 2024 30 278,43 грн., березень 2024 26 189,564 грн., квітень 2024 26 189,54 грн., травень 2024 26 189,54, червень 2024 14 750,83 грн., липень 2024 12 399,54 грн. Загальна заборгованість ОСОБА_1 зі спали аліментів за період з вересня 2013 року по 01.08.2024 року складає 223 534,10 грн.

З заявлених вимог ОСОБА_1 вбачається, що він оскаржує дії державного виконавця щодо врахування у загальний розмір заборгованості боржника по сплаті аліментів по ВП № 72627792, період з вересня 2013 рік по 10.01.2019 рік. Так як вважає що на момент закриття виконавчого провадження №41453324 заборгованість по аліментах за виконавчим листом №2/205/3549/13 була відсутня, так як ОСОБА_3 до ОСОБА_1 претензій на той час не мала.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 06.08.2024 року, виданого державним виконавцем вбачається наявність заборгованості скаржника по сплаті аліментів на суму 223 534,10 грн. за період з вересня 2013 по 01.08.2024 р.р.

Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно із частиною другою статті 3 Конвенції про права дитини держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Стаття 27 цієї Конвенції визначає, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 81 СК України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Аналіз положень СК України, зокрема положень статті 81, частини третьої статті 181, частини другої статті 182, статті 183 СК України, свідчить про те, що законодавець ототожнює поняття «заробітку» та «доходу», передбачаючи можливість стягнення на користь дитини мінімального рекомендованого розміру аліментів з обох джерел отримання грошових коштів. Аналогічна ситуація відображена і в положеннях ЦК України, який також ототожнює поняття «заробітку» та «доходу», зокрема у відносинах щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Таким чином, законодавець гарантував можливість захисту прав та фактичного задоволення інтересів найменш захищених категорій осіб.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 затверджено Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб.

Водночас положення ст. 81 СК України та частини третьої ст. 181 СК України вказують на необхідність визначення розміру аліментів від частки доходу платника, а не його заробітку. Звуження ж змісту норм закону за допомогою положень підзаконних нормативно-правових актів є неприпустимим.

При цьому зміст положень Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб включає до поняття «заробітку» також і виплати, які заробітною платою не є, зокрема доходи від підприємницької діяльності, кооперативів, тощо, що свідчить про більш широке тлумачення змісту поняття «заробіток», ніж виплати, які виплачуються в межах трудових правовідносин.

Крім того, у пункті 13 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб вказується, що утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків. Вживання терміну «дохід» у дужках після поняття «заробіток» може розумітися як визнання цих понять синонімами в контексті приписів цього Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Отже, Перелік видів доходів, які враховуються при визначені розміру аліментів, не є вичерпним.

З урахуванням системного способу тлумачення вищевказаний Перелік видів доходів, які враховуються при визначені розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, є підзаконним нормативно-правовим актом, а тому тлумачення його положень має здійснюватися з урахуванням дійсного змісту норм закону, на розвиток та виконання якого він прийнятий.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 760/4569/18-ц, провадження № 61-45100сво18.

Згідно з частинами 1, 3, 4, 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

При цьому, у відповідності до частини 13 приведеної статті, довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі. Форма довідки встановлюється Міністерством юстиції України.

Відповідно до ч.1 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до пункту 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5 виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною 4 статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та витрати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому ст. 195 Сімейного кодексу України.

Форму розрахунку заборгованості зі сплати аліментів визначено в пункті 4 розділу XVI додатку 15 до Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Водночас, відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У відповідності до ч.ч. 1, 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», яка регламентує оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

В обґрунтування поданої скарги заявник зазначає, що державним виконавцем неправильно розраховано суму боргу, оскільки в розрахунок від 06.08.2024 року був включен період з вересня 2013 по січень 2019 р. Проте за вказаний період нарахування заборгованості, була винесена постанова державного виконавця від 10.01.2019 року по ВП №41453324 відкритому на підставі виконавчого листа за №2/205/3549/13, про закриття виконавчого провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», а тому нараховані суми за період звересня 2013 р. по січень 2019 р. на думку скаржника стягненню не підлягають.

За умовами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Проаналізувавши надані документи на обґрунтування даної скарги, судом встановлено, що скаржником не долучено до матеріалів скарги жодних доказів, які б свідчили про те, що за даною довідкою-розрахунком заборгованість зі сплати аліментів розраховані без відрахувань із отримуваних стягувачем доходів податків та зборів.

Крім того, суд звертає увагу на те, що повернення виконавчого документа стягувачу на підставі ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" не означає закриття виконавчого провадження та не тягне наслідків неможливості розпочати його знову та не позбавляє стягувача права повторно звернутися до органу ДВС за виконанням судового рішення.

Відповідно до положень ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), а якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, у суду є всі підстави вважати, що довідку-розрахунок складено державним виконавцем з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», тому відсутні підстави для визнання дій державного виконавця протиправними та скасування довідки про заборгованість по аліментах.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що скарга на дії державного виконавця є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені скарги ОСОБА_1 в особі представника адвоката Присенко Олени Георгіївни, про застосування процесуального примусу у зв`язку зі зловживанням процесуальними правами у справі за скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: стягувач ОСОБА_2 , державний виконавець Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Брагінець Руслана Русланівна, про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинення певних дій - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 16 січня 2025 року.

Суддя: Н.О. Бізяєва