Справа № 696/17/25
Провадження № 2/696/87/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

14 січня 2025року м. Кам`янка

Суддя Кам`янського районного суду Черкаської області Білопольська Н.А., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановила:

09 січня 2025 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Зачепу Л.О. звернулася до Кам`янського районного суду Черкаської області з вищевказаним позовом.

Вивчивши матеріали позовної заяви, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Після відкриття провадження встановлено, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України з огляду на таке.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загального суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішуються питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна заява.

У відповідності до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі, якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування.

Згідно з ч. 2 ст. 28 ЦПК України визначено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти.

Як передбачено ч. 9 ст. 28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Нормою ч. 10 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

З метою визначення підсудності вказаної цивільної справи судом здійснено відповідний запит.

Із повідомлення виконавчого комітету Кам`янської міської ради Черкаської області щодо зареєстрованого місця проживання відповідача за № 93/10-16 від 10 січня 2025 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знятий з реєстрації 24 березня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до повідомлення ДМС № 7101.3-2153/71.1-22 від 24 березня 2022 року.

Таким чином, звертаючись до суду з позовом про розірвання шлюбу, стороною позивачки не вказано останню відому адресу місця реєстрації відповідача та не зазначено відомості про місцезнаходження майна відповідача, не зазначено місце його роботи, що є суттєвим при вирішенні питання про підсудність вказаної цивільної справи.

Звертаючись із вказаною позовною заявою, стороною позивача не обґрунтовано підсудність справи саме Кам`янському районному суду Черкаської області.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Дана норма закону стосується випадків, коли один із подружжя заперечує проти розірвання шлюбу, у зв`язку з чим полегшений спосіб розірвання шлюбу є неможливим, або коли він не заперечує проти розірвання шлюбу, але ухиляється від подання відповідної спільної заяви до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з п.п. 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами РАЦС лише у випадках, передбачених ст.ст. 106, 107 СК України.

При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК України; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК України; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК України. У заяві про розірвання шлюбу має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, мотиви його розірвання, чи є від шлюбу неповнолітні діти, при кому з батьків вони перебувають, пропозиції щодо участі подружжя в утриманні та вихованні дітей після розірвання шлюбу, чи заявляються інші вимоги, які може бути вирішено одночасно з позовом про розірвання шлюбу.

У позовній заяві відсутнє обґрунтування звернення позивачки із позовною заявою до суду, враховуючи відсутність у подружжя спільних дітей, оскільки в даному випадку підставою звернення може бути лише незгода відповідача із розірванням шлюбу в позасудовому порядку, тобто з позову не вбачається, що між подружжям існує спір.

За таких обставин стороні позивачки необхідно обґрунтувати підстави, за яких позивачка звертається до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, оскільки з позову вбачається, що спільні малолітні чи неповнолітні діти у них відсутні, та не надано доказів, що відповідач не згоден на розірвання шлюбу в органах ДРАЦС.

З урахуванням викладеного, позивачці необхідно привести заявлений позов у відповідність до вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За викладених обставин є необхідним залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків та оформлення її у відповідності до вимог Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суддя, -

постановила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Запропонувати позивачці ОСОБА_1 виправити недоліки позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення копії даної ухвали.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачці та її представнику.

У разі неусунення зазначених недоліків у встановлений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачці зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А. Білопольська