Справа № 697/2060/24
Провадження № 2-о/697/19/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Скирди Б.К.,

за участю секретаря судового засідання Васянович Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Каневі, Черкаської області цивільну справу, яка подана в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Відділ обслуговування громадян № 8 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління ПФУ у Черкаській області, про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючих документів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , заявник) звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з заявою про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючих документів.

Заява мотивована тим, що він, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому має право на отримання пенсійного забезпечення за віком згідно чинного законодавства.

Він зібрав всі необхідні правові документи та своєчасно звернувся до Відділу обслуговування громадян № 8 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління ПФУ у Черкаській області. Документи були переглянуті і заявнику відмовлено в зв`язку з тим, що в його особистих документах виявлені розбіжності, відповідь начальника відділу обслуговування громадян № 8 від 14.08.2024 за № 2300-0211-8/60189.

Так, в трудовій книжці колгоспника НОМЕР_1 , виданій 14.03.1986 адміністрацією колгоспу «Україна» Канівського району Черкаської області помилково вказано його прізвище « ОСОБА_2 ». Також вказана невірна дата його народження. Дійсна дата народження заявника ІНФОРМАЦІЯ_1 , а в графі дата народження помилково вказана « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що не відповідає свідоцтву про народження НОМЕР_2 від 10.07.1964, виданого сільською радою села Червона Воля Нов.-Волинського району Житомирської області. Таким чином, є розбіжності з його свідоцтвом про народження.

До того ж, в архівній довідці № 178/04-03 від 20.06.2024, виданої об`єднаним трудовим архівом сільських територіальних громад Черкаської області, зазначено прізвище « ОСОБА_2 », що не відповідає даним його особистого документу паспорту.

В особистих документах заявника: паспорті серії НОМЕР_3 , виданого 18.06.1998 Канівським МРВ УМВС України в Черкаській області, свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 від 10.07.1964, виданого сільською радою села Червона Воля Нов.-Волинського району Житомирської області, вірно вказані прізвище, ім`я, по батькові та дата його народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З огляду на вказані обставини, просить суд встановити юридичний факт належності правовстановлюючих документів трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 , виданої 14.03.1986 адміністрацією колгоспу «Україна» Канівського району Черкаської області, архівної довідки № 178/04-03 від 20.06.2024, виданої об`єднаним трудовим архівом сільських територіальних громад Черкаської області, Салфетнику П.А.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 26.09.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі (а.с.28).

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні, яке відбулось 31.10.2024, заявлені вимоги підтримав. Пояснив, що при звернені до пенсійного фонду була виявлена розбіжність в його документах: паспорті, трудовій книжці та архівні довідці в прізвищі та даті народження. Вказані помилки перешкоджають призначенню пенсії, а тому необхідно встановити належність йому трудової книжки та архівної довідки. В судове засідання, яке призначене 15.01.2025, не з`явився, подав клопотання з проханням розглянути справу без його участі, заяву підтримує та просить її задовольнити (а.с.39).

Представники заінтересованих осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Відділу обслуговування громадян № 8 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління ПФУ у Черкаській області в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі.

Допитана 31.10.2024 в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показала, що заявника добре знає, він є її зятем. У трудовій книжці ОСОБА_1 допущено помилку: в прізвищі та зазначено помилково « ОСОБА_2 ». Причини виникнення зазначених розбіжностей свідку невідомі.

Допитана 31.10.2024 в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показала, що вона є дружиною заявника. В трудовій книжці ОСОБА_1 допущено помилку в прізвищі та зазначено помилково « ОСОБА_2 ». Також в даному документі помилково зазначено дату народження заявника «липень», хоча вірно необхідно було зазначити «червень». Крім того, аналогічні помилки були допущені в архівній довідці. Причиною виникнення помилки було те, що в паспорті заявника зразка СРСР було зазначено його прізвище « ОСОБА_2 », а коли він отримав паспорт громадянина України, то його прізвище зазначили « ОСОБА_2 ». Аналогічна помилка була допущена і в даті народження через нечіткість написання місяця народження «июня - июля». Свідок з достовірністю підтвердила належність трудової книжки та архівної довідки ОСОБА_1 .

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вислухавши пояснення заявника, свідків, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно з даними паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Канівським МРВ УМВС України в Черкаській області 18.06.1998, прізвище, ім`я та по батькові заявника заначено як « ОСОБА_1 », дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: с. Приход, Новоград-Волинського району, Житомирської області (а.с.17-19).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 23.09.1989, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 23 вересня 1989 року, місце реєстрації Степанецька сільська рада Канівського району Черкаської області, актовий запис № 20 (а.с.21).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 10.07.1964, заповненого російською мовою, « ОСОБА_1 » народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Приход, Новоград-Волинського району, Житомирської області. У свідоцтві про народження прізвище батьків зазначено « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_7 » (а.с.12).

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 7 від 29.11.2024, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками зазначено: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.47-48).

З трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення: 14.03.1986, виданої на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вбачається, що заявник розпочав свою трудову діяльність з 12.03.1986 в колгоспі «Україна» Канівського району (а.с.5-11).

Відповідно до архівної довідки № 178/04-03 від 20.06.2024, виданої Об`єднаним трудовим архівом сільських територіальних громад Черкаського району, довідка видана ОСОБА_8 про те, що він дійсно працював та значився в колгоспі «Україна» (КСП «Україна» - 13.05.1993, СТОВ «Україна» - 15.02.2000) с. Степанці Канівського району Черкаської області з березня 1986 року по лютий 2000 року (а.с.13).

З листа Відділу обслуговування громадян № 8 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 14.08.2024 вбачається, що заявнику за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно даних трудової книжки, оскільки на титульній сторінці зазначена дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що не відповідає даним паспорта та період роботи в колгоспі з 01.01.1990 по ІНФОРМАЦІЯ_6 , оскільки згідно архівної довідки від 20.06.2024 № 178/04-03 у документах за 1990-2000 роки зазначено прізвище « ОСОБА_2 », що не відповідає даним паспорта (а.с.14-16).

Стаття 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Як передбачено у пункті 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Аналогічна норма була передбачена і у пунктах 5, 18 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 16.11.1973 №529 «Про трудові книжки робітників і службовців» (чинної на час видачі трудової книжки заявнику), яка втратила чинність згідно з пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників», згідно з якими заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства, установи, організації в присутності працівника, а відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Пунктом 1.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників передбачено, що трудові книжки раніше встановленого зразка обміну не підлягають.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

З наведеного вбачається, що основним документом, який підтверджує наявність у особи трудового стажу, є трудова книжка.

Відповідно до п. 2.2. Інструкції №58, до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до п. 2.11 Інструкції №58, відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Водночас, законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповненням роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 687/975/17.

За змістом п.п. 2 п. 2.1 Розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, до заяви про призначання пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).

Відповідно до пунктів 3, 26 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Відповідно до п.п. 1, 2 розділу ІІІ Порядку виконання архівними установами запитів юридичних та фізичних осіб на підставі архівних документів та оформлення архівних довідок (копій, витягів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02.03.2015 №295/5, архівні довідки про підтвердження трудового стажу оформлюються лише за той період роботи, відомості про який є в документах архіву. При цьому зазначаються точна назва посади, яку обіймала фізична особа, і період її роботи на цій посаді. Відомості про роботу в різних установах надаються в одній довідці. До архівної довідки для призначення пенсії або перерахунку пенсії включаються відомості, визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N 1566/11846 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року N 13-1).

Як роз`яснено в п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Вказана правова позиція зазначена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц .

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд відповідно до ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначений частиною першою статті 315 ЦПК України.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За наведеного, встановлення належності трудової книжки та архівної довідки заявнику, надасть йому право в подальшому звернутися до органів Пенсійного фонду України за призначенням пенсії за віком.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Судом встановлено, що трудова книжка заявника оформлена неналежним чином, а саме: на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки в прізвищі заявника допущена помилка та зазначено « ОСОБА_2 ». Крім того, допущена також помилка при зазначенні дати народження, а саме зазначено « ІНФОРМАЦІЯ_7 ».

Вказані помилки у трудовій книжці заявника є підставою для вирішення питання про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, відповідно до чинного законодавства, усунення якого неможливе в позасудовому порядку.

В судовому засіданні допитані як свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які підтвердили, що ОСОБА_1 дійсно належить трудова книжка, при заповненні якої була допущена помилка в даті народження та прізвищі.

Крім того, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що архівна довідка № 178/04-03 від 20.06.2024 належить ОСОБА_1 та інформація, зазначена в ній стосується саме його, що підтверджено матеріалами справи.

Встановлення факту належності заявнику правовстановлюючих документів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 14.03.1986 та архівної довідки № 178/04-03 від 20.06.2024 має для нього юридичне значення, оскільки наявність вказаних помилок в заповненні трудової книжки та розбіжності в архівній довідці позбавляє його можливості отримати соціальні гарантії, а відтак суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

У даному випадку встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, оскільки суд не встановлює факт наявності трудового стажу для призначення пенсії заявнику, а законом прямо віднесено встановлення юридичного факту належності правовстановлюючих документів до справ окремого провадження.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 15 вересня 2021 року у справі № 733/324/21.

Отже, оскільки у трудовій книжці заявника допущено помилку у зазначенні його прізвища та дати народження, а також розбіжності в прізвищі заявника в архівній довідці, які не можуть бути виправлені шляхом внесення змін, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 81, 259, 263-265, 268, 293, 315 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Відділ обслуговування громадян № 8 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління ПФУ у Черкаській області, про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючих документів задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 - трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення 14.03.1986, виданої на прізвище « ОСОБА_1 » та архівної довідки № 178/04-03 від 20.06.2024.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Головуючий Б . К . Скирда