Справа № 162/1138/24
Провадження № 2/162/44/2025
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15 січня 2025 року селище Любешів Любешівський районний суд Волинської області у складі судді Глинянчука В.Д.,

за участі секретаря судових засідань Смаль Т.П.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

І.Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі.

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом 11 грудня 2024 року.

Ухвалою від 16 грудня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження, постановлено розглянути справу з повідомленням сторін 15 січня 2025 року.

Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності не заперечив проти заочного її розгляду.

Відповідач письмових заяв по суті справи не подав. На розгляд справи не з`явився.

Ухвалою від 15 січня 2025 року постановлено провести заочний розгляд справи.

Відповідно до статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

ІІ. Стислий виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05 квітня 2024 року він дав у борг відповідачу 2 тисячі доларів США. ОСОБА_2 зобов`язався повернути кошти до 12 квітня 2024 року. На підтвердження цього відповідач написав розписку. Оскільки в оговорені строки боржник свого зобов`язання не виконав, ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на його користь вказану суму.

Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати: 1211,20 судового збору та 5 тисяч гривень на правничу допомогу. Документи на підтвердження витрат на правничу допомогу позивач надасть у строк, визначений статтею 141 ЦПК.

У матеріально-правовому обґрунтуванні позову позивач покликається на статті 15, 509, 526, 545, 610, 611, 629, 1047, 1049 Цивільного кодексу України (далі ЦК) тощо.

ІІІ. Стислий виклад позиції відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 будь-яких заяв по суті справи не подав.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

З боргової розписки від 05 квітня 2024 року слідує, що ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 2 тисячі доларів США, які мав повернути до 12 квітня 2024 (а.с. 12).

З переписки між сторонами у месенджері «Viber» слідує, що ОСОБА_2 неодноразово просив відтермінувати сплату боргу, за що обіцяв додатково сплати проценти (а.с. 13-18).

Позивач 21 листопада 2024 року надсилав відповідачу вимогу про повернення боргу (а.с. 19, 20).

V. Норми права, які застосував суд. Мотиви суду щодо позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 11 ЦК цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі статтею 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 1046 ЦК визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини другої статті 1047 ЦК на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або іншій документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми або визначеної кількості речей.

Згідно з частинами першою, третьою статті 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою у момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, яка визначена у постанові від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц позичальник, отримавши позику в іноземній валюті, зобов`язаний, якщо інше не передбачено законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму коштів в цій валюті.

Враховуючи дослідженні докази, зокрема письмову розписку ОСОБА_2 , суд доходить висновку, що відповідач порушив термін виконання грошового зобов`язання. Таким чином, вимоги позивача про стягнення боргу за договором позики у сумі 2 тисячі доларів США підлягають до повного задоволення.

VI. Питання розподілу судових витрат.

На момент ухвалення судового рішення у матеріалах справи наявна платіжна інструкція про сплату позивачем судового збору у розмірі 1211,20 гривень, які у зв`язку із задоволенням позову відповідно до пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК підлягають стягненню з відповідача.

Позивач у позовній заяві зробив заяву про додаткове подання доказів щодо витрат на правничу допомогу у розмірі 5 тисяч гривень у передбачений законом строк після ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

VIІ. Висновок суду щодо позовних вимог.

Керуючись статтями 264, 265, 282, 284 ЦПК, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 борг у сумі 2 (дві) тисячі доларів США відповідно до договору позики від 05 квітня 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) 20 копійок судових витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Ім`я позивача: ОСОБА_1 ; місце проживання позивача: АДРЕСА_1 ; РНОКПП позивача: НОМЕР_1 .

Ім`я відповідача: ОСОБА_2 ; місце проживання відповідача: АДРЕСА_2 ; РНОКПП відповідача: НОМЕР_2 .

Суддя В.Д. Глинянчук