Справа № 643/8856/24
Провадження № 2-і/643/2/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2025 суддя Московського районного суду м. Харкова Власенко М. В., перевіривши заяву ОСОБА_1 про виконання ухвали суду у справі № 643/8856/24,

ВСТАНОВИВ:

09 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Московського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» з заявою, у якій просить:

-прийняти цю заяву про добровільне виконання судового рішення з доданими документами та залучити їх до матеріалів цивільної справи № 643/8856/24 (провадження № 2/643/4072/24) за позовною заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 002/13144189-SP від 14.12.2021;

-не видавати АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «ТАСКОМБАНК» виконавчого листа у цивільній справі № 643/8856/24 (провадження № 2/643/4072/24) за позовною заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 002/13144189-SP від 14.12.2021 у зв`язку з самостійним та добровільним виконанням Відповідачем, ОСОБА_1 , Рішення МОСКОВСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ М. ХАРКОВА від 17 вересня 2024 року у цивільній справі № 643/8856/24 (провадження № 2/643/4072/24) за позовною заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 002/13144189-SP від 14.12.2021, зміненого в частині розміру стягнутої суми Постановою ХАРКІВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ від 25 грудня 2024 року у цивільній справі № 643/8856/24 (провадження № 2/643/4072/24) за апеляційними скаргами АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 на рішення МОСКОВСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ М. ХАРКОВА від 17 вересня 2024 року, ухваленого суддею Власенком М. В., у справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 002/13144189-SP від 14.12.2021.

Заява зареєстрована судом 09 січня 2025 року.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10 січня 2025 року, вищевказаній заяві присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 643/8856/24, провадження № 2-і/643/2/25, визначено склад суду: головуючий суддя (суддя доповідач) Власенко М. В.

Заява передана у провадження судді 13 січня 2025 року.

Суд, перевіривши заяву на її відповідність вимогам цивільного процесуального закону, встановив таке.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2024 року частково задоволено позов акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість станом на 25 жовтня 2023 року за заявою-договором № 002/13144189-SP від 14 грудня 2021 року у розмірі 47958 (сорок сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят вісім) грн. 70 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Таскомбанк» судовий збір у розмірі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) грн. 59 коп.

Постановою Харківського апеляційного суду від 25 грудня 2024 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2024 року змінено в частині розміру стягнутої суми. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість станом на 25 жовтня 2023 року за заявоюдоговором № 002/13144189-SP від 14 грудня 2021 року у розмірі 11732,64 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Таскомбанк» судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 307,64 грн. Стягнуто з Акціонерного товариства «Таскомбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 3168,49 грн. В іншій частині рішення залишено без змін.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) урегульовано положеннями Розділу VI ЦПК України (ст. 430 446 ЦПК України).

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Отже, заява ОСОБА_1 є заявою, яка подається на стадії виконання судового рішення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Слід зазначити, що чинним цивільним процесуальним законом не закріплена процедура вирішення питання про добровільне виконання судового рішення та відмову у видачі виконавчого листа стягувачу. Законодавець не визначив вимог до форми та змісту такої заяви.

За правилами цивільного процесуального законодавства, заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 183 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 ЦПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:

1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

2) найменування суду, до якого вона подається;

3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;

4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;

5) підстави заяви (клопотання, заперечення);

6) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення);

7) інші відомості, що вимагаються цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Вимога про надання доказів надіслання заяви, скарги, клопотання чи заперечення іншим учасникам справи (провадження) стосується подання таких на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.

Такий правовий висновок сформований у постанові Верховного суду від 05 листопада 2020 року у справі № 591/1581/20.

Проте, ОСОБА_1 не додано до заяви доказів її надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження)

Крім цього, у заяві не зазначено відомостей про наявність/відсутність у учасників справи електронного кабінету.

Судом враховуються положення ст. 14 ЦПК України щодо можливості обміну документів між учасниками судового процесу через Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему.

Одночасно суд зазначає, що згідно Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) видається відправникові з додержанням вимоги Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» і підтверджує факт надання послуг поштового зв`язку.

Відповідно до положень пунктів 59, 61 постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля.

Із наведених норм вбачається, що належним доказом направлення копії заяви про виконання судового рішення та доданих до неї документів іншим учасникам справи, у разі відсутності у таких зареєстрованого електронного кабінету у системі «Електронний суд», може бути лише бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням зв`язку, разом з фінансовим чеком про відправлення.

Саме опис вкладення є офіційним підтвердженням наявності у відправленні того пакету документів, який був надісланий відправником (постанова Верховного Суду від 18 квітня 2019 року у справі № 914/1955/17).

Отже, заява ОСОБА_1 подано без додержання вимог, передбачених абз. 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що неотримання учасниками справи копії такої заяви порушує визначені законом засади змагальності, рівності учасників процесу перед законом і судом, а також позбавляє учасників справи можливості своєчасно ознайомитись з відповідними матеріалами, надати свої доводи і заперечення.

Конституційний Суд України у рішенні від 12 червня 2007 року № 2-рп/2007 вказав, що необхідно відрізняти поняття «обмеження основоположних прав і свобод» від прийнятого у законотворчій практиці поняття «фіксація меж самої сутності прав і свобод» шляхом застосування юридичних способів (прийомів), визначаючи таку практику допустимою. При цьому, як слідує зі змісту Рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року № 9-зп, не є порушенням права на судовий захист відмова суду в прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

Отже, зазначені вимоги до заяв, передбачені ЦПК України, носять не формальний характер, а є обов`язковими для осіб, що звертаються до суду за захистом своїх порушених прав, недотримання яких, відповідно, тягне за собою її залишення без руху або повернення.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судового процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

У рішенні у справі «Bellet v. France» від 04 грудня 1955 року, заява № 23805/94, ЄСПЛ зазначив, що статті 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Крім цього, суд зауважує, що заява ОСОБА_1 не містить посилань на відповідні норми права, як на підстави звернення з такою заявою, чим також не дотримано п. 5 ч. 1 ст. 183 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Відтак, заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ч. 1, 2 ст. 183 ЦПК України, у зв`язку з чим повертається без розгляду.

Керуючись ст. 183, 260, 261, 353 355, 431 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про виконання ухвали суду у справі № 643/8856/24 повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, може подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 14 січня 2025 року.

Суддя Михайло ВЛАСЕНКО