Справа № 639/6486/24
Провадження № 2/639/250/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Борисенка О.О.,

секретаря судового засідання Чубенко О.С.,

за участю представника позивача адвоката Макаренко М.І.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 639/6486/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

установив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просив змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, на аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

Матеріали позовної заяви сформовані в системі «Електронний суд» 03.10.2024 та підписані представником позивача адвокатом Макаренко Мариною Ігорівною, яка діє на підставі ордеру (а.с.7).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.12.2023 у справі № 639/6063/23 з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи з 17.10.2023 до досягнення дитиною повноліття. На теперішній час матеріальне становище ОСОБА_2 суттєво змінилося, оскільки на його утриманні, окрім ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , знаходиться його дружина ОСОБА_5 та син дружини ОСОБА_6 . Також, у зв`язку з активними бойовими діями у м. Вовчанськ Харківської області та втратою житла, на утриманні позивача знаходиться його дідусь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На час ухвалення рішення у справі № 639/6063/23 стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей позивача становило 50% всіх видів доходу позивача. У зв`язку з визнанням батьківства позивача як батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та наявністю у позивача інших утриманців, визначені рішенням суду від 04.12.2023 у справі № 639/6063/23 аліменти мають бути зменшені з 1/4 на кожну дитину до 1/6 на кожну дитину. Крім того, у зв`язку з несенням служби у лавах Національної гвардії України, а саме у Військовій частині НОМЕР_1 , що знаходиться у АДРЕСА_1 , позивач змушений винаймати житло, що впливає на його матеріальний стан. Позивач зазначив, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 27.06.2024 змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, на аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

04.10.2024 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання (а.с.32-33).

29.10.2024 суд, не виходячи до нарадчої кімнати, постановив ухвалу про встановлення відповідачу п`ятиденного строку для подання суду доказів надіслання іншим учасникам справи відзиву на позовну заяву, що надійшов до суду 17.10.2024 (а.с.57-60).

20.11.2024 суд постановив ухвалу за клопотанням представника позивача ОСОБА_2 адвоката Макаренко М.І. про забезпечення проведення підготовчого засідання та судового розгляду справи в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів представником позивача адвокатом Макаренко М.І. (а.с.101-106).

27.11.2024 ухвалами суду, не виходячи до нарадчої кімнати, суд долучив до матеріалів справи: поданий 17.10.2024 відзив відповідача на позовну заяву разом з доказами надіслання копії відзиву позивачу; подані 15.11.2024 відповідачем матеріали за наслідком розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 по справі № 639/6063/23; продовжено строк підготовчого провадження (а.с.40-42,64-67, 72-100, 112-118).

У відзиві (клопотанні) на позовну заяву відповідач зазначила, що протягом 2012-2013 років вона перебувала з ОСОБА_2 у фактичних шлюбних стосунках, від яких народився син ОСОБА_3 . Протягом 10 років позивач жодної участі у вихованні та утриманні дитини не приймав, та відповідач мала відповідний статус одинокої матері. За бажанням ОСОБА_2 та з його ініціативи він визнав ОСОБА_3 сином, щоб в подальшому сплачувати аліменти на дитину. З часу визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання сина, матеріальне становище позивача не змінилося, оскільки усі зазначені у позовній заяві особи вже були на його утриманні. Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова про стягнення аліментів ОСОБА_2 оскаржував, проте суд апеляційної інстанції залишив вказане рішення без змін. Відповідач звернула увагу на те, що діти позивача живуть у різних родинах, та стягнення з відповідача аліментів на їх утримання не суперечить чинному законодавству і не перевищує 50% його доходу. Також, дитина його дружини знаходиться на утриманні свого батька, а дідусь, який безкоштовно проживає у квартирі позивача, отримує пенсію та виплати ВПО, а отже не знаходиться на повному утриманні онука. Відповідач вказала, що також на її утриманні знаходиться її мати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка отримує мінімальну пенсію та за станом свого здоров`я постійно потребує ліків (а.с.40-42).

19.12.2024 ухвалою суду, не виходячи до нарадчої кімнати, суд долучив до матеріалів справи відповідь на відзив позивача з додатками, що надійшла до суду 03.12.2024 та сформована в системі «Електронний суд» представником позивача адвокатом Макаренко М.І. та заперечення відповідача на відповідь на відзив, що надійшли до суду 12.12.2024 (а.с.133-156).

У відповіді на відзив сторона позивача зазначила, що позивач не відмовлявся від надання допомоги і опіки над їх спільною з відповідачем дитиною, а відповідач заборонила йому приймати участь у вихованні та догляді за дитиною. Саме позивач наполягав на офіційному визнанні його батьківства за ОСОБА_3 та розумів всі, пов`язані з таким визнанням обов`язки, у тому числі щодо матеріального забезпечення свого сина. Позивач продовжує забезпечувати сина всім необхідним, дарує подарунки, спілкується з сином за допомогою засобів зв`язку, коли приїздить до м. Харкова, зустрічається з сином, бере участь у вихованні та розвитку дитини тощо. Позивач не вказує, що не хоче брати участь у матеріальному забезпеченні сина, а лише вказує на непомірний тягар сплати аліментів у визначеному судовим рішенням розмірі, оскільки на його утриманні перебувають ще один син, дружина з сином, дідусь, а його грошове забезпечення на даний час помітно зменшилося, що підтверджується копією довідки. ОСОБА_1 не надала до суду доказів на підтвердження своїх заперечень, зокрема, щодо стягнення аліментів на утримання дитини дружини ОСОБА_2 , яка проживає разом з позивачем та його дружиною; про виплати внутрішньо переміщеній особі на дідуся ОСОБА_2 ОСОБА_7 ; про знаходження на утриманні у відповідача її матері, яка отримує мінімальну пенсію та потребує ліків. При цьому ОСОБА_7 є особою похилого віку (80 років), потребує ліків, здорового харчування, допомоги в оплаті комунальних платежів, втратив своє житло та свої речі (а.с.122-123).

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, зазначивши, що жодних заборон приймати участь у вихованні і догляді за дитиною вона позивачу не чинила, у моменти скрути вона зверталася до позивача за допомогою, але завжди отримувала відмову. Вона сама забезпечує дитину всім необхідним. Також, Жовтневим районним судом м. Харкова 05.03.2020 виданий судовий наказ № 639/1442/20 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину ОСОБА_5 . Зауважила, що призначені аліменти на утримання сина не є фіксованою сумою та залежать від суми заробітку позивача; позивач не надав жодних доказів про утримання ним свого дідуся, окрім його перебування в квартирі (а.с.137-141).

19.12.2024 суд постановив ухвалу про закриття підготовче провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.161).

В судовому засіданні представник позивача адвокат Макаренко М.І. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві та відповіді на відзив.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі, посилаючись на обставини, що викладені у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив.

Суд, заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд встановив, що сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11.08.2023 (а.с.10).

За рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.12.2023 у справі № 639/6063/23 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 присуджені до стягнення аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи з 17.10.2023 до досягнення дитиною повноліття (а.с.12-13).

На вказане рішення ОСОБА_2 в особі представника адвоката Макаренко М.І. подав апеляційну скаргу, за наслідками розгляду якої постановою Харківського апеляційного суду від 04.06.2024 апеляційну скаргу залишено без задоволення; рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.12.2023 залишено без змін. Суд апеляційної інстанції в рамках цивільної справи № 639/6063/23 встановив, що відповідач не надав документів на підтвердження неможливості сплати аліментів у визначеному судом розмірі, тобто доказів на підтвердження його матеріального становища. Колегія суддів звернула увагу, що встановлення обов`язку позивача по сплаті аліментів на користь сина ОСОБА_10 не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини ОСОБА_3 (а.с.73-100).

Відповідно до виданої КЗ «Харківський ліцей № 93 Харківської міської ради» характеристики сім`ї учня 5-А класу ОСОБА_3 , ОСОБА_11 навчається у цьому закладі з першого класу. Опікується дитиною мати ОСОБА_1 та бабуся ОСОБА_9 . Мати дитини завжди відвідує батьківські збори, які проходять в онлайн-форматі, цікавиться успішністю хлопчика у навчанні. Батько ОСОБА_2 з дитиною не проживає. Зі слів вчителя початкової школи ОСОБА_12 , починаючи з першого класу, навчанням дитини не цікавився. Зі слів класного керівника 5-го класу ОСОБА_13 , у цьому навчальному семестрі батько батьківські збори не відвідував, з класним керівником зв`язок не підтримує (а.с.156).

Також, ОСОБА_2 має малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю дитини є ОСОБА_14 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.11).

07.09.2021 Жовтневим районним судом м. Харкова виданий судовий наказ у справі № 639/6089/21 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_14 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі заяви 06.09.2021 до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.85).

Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 27.06.2024, що набрало законної сили 30.07.2024, у справі № 619/1214/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_8 про зменшення розміру аліментів, зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі судового наказу Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.09.2021 у справі № 639/6089/21, - з 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму, - на аліменти у розмірі 1/6 частина від усіх видів заробітку, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с.24-27).

08.09.2021 ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.20).

Позивач ОСОБА_2 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , безпосередньо брав участь у заходах для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, що підтверджується копіями відповідних довідок (а.с.22,23,127-128).

Згідно з виданою Військовою частиною НОМЕР_1 довідкою від 12.02.2024 № 1445, відповідно до розділу «сімейний стан» особової справи ОСОБА_2 зазначено: одружений; дружина ОСОБА_5 , 1995 р.н.; син: ОСОБА_3 , 2013 р.н., син: ОСОБА_4 , 2017 р.н., син дружини: ОСОБА_6 , 2015 р.н. (а.с.21).

Відповідно до наданих стороною позивача копій документів, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дідусем ОСОБА_2 (а.с.14-18).

Згідно з копією довідки від 26.09.2022, ОСОБА_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , взятий на облік внутрішньо переміщеної особи, та фактичне місце його проживання/перебування є: АДРЕСА_3 (а.с.19).

З наданих відповідачем документів вбачається, що її матір`ю є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є розлученою, має низку хвороб, отримує пенсію у розмірі 2725,00 грн щомісячно (а.с.147-155).

З копії довідки від 12.08.2024 № 0825, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 , вбачається, що ОСОБА_2 за період з лютого 2024 року по липень 2024 року мав дохід у розмірі 740052,28 грн, з якого утримано податок з доходів Фізичних осіб у розмірі 3944,66 грн (а.с.129).

З копії довідки від 30.11.2024 № 1155, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 , вбачається, що ОСОБА_2 проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 НГУ з 25.06.2022 по теперішній час, займає посаду старшого помічника начальника відділення кадрової роботи і його грошове забезпечення за період з вересня 2024 року по листопад 2024 року складає: 184507,74 грн (нарахована заробітна плата/грошове забезпечення); 2422,41 грн (утримано військовий збір); 75874,95 грн (сплачені аліменти). Загальна сума доходу за період з вересня 2024 року по листопад 2024 року за винятком утримань та аліментів становить 106210,38 грн (а.с.126).

За змістом частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У статті 141 СК України вказано, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

За положеннями ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, належить з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

До таких висновків дійшов Верховний Суд України в постанові від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 та Верховний Суд в постанові від 09.09.2021 у справі № 554/3355/20.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд встановив, що після визначення судовим рішенням від 04.12.2023 у справі № 639/6063/23 розміру аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сімейний стан та матеріальне становище позивача не змінилися.

На час винесення зазначеного судового рішення ОСОБА_2 вже перебував з 08.09.2021 у іншому зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , та з нього були присуджені до стягнення на підставі судового наказу від 07.09.2021 у справі № 639/6089/21 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь матері дитини ОСОБА_15 .

Вказані обставини були відомі учасникам справи на час ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, та під час перегляду рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.12.2023 у справі № 639/6063/23 Харківський апеляційний суд не встановив підстав для його зміни чи скасування.

Суд зауважує, що аліменти на утримання дітей стягуються у частці від доходу позивача, тобто, збільшуються або зменшуються пропорційно збільшенню або зменшенню його заробітку.

Сторона позивача не надала належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження погіршення майнового стану позивача порівняно із тим, який існував станом на час стягнення з нього аліментів на утримання дитини за рішенням суду від 04.12.2023. Суд не має можливості порівняти рівень його доходів «До» та «Зараз». Отже, підтверджень про зміни у майновому стані після ухвалення судових рішень стороною позивача не надано. Крім того, з зазначеного вище рішення Дергачівського районного суду Харківської області вбачається навпаки зменшення видатків позивача, оскільки 24.07.2024 року суд ухвалив зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача на утримання іншої дитини позивача.

Суд зауважує, що позивач зобов`язаний утримувати кожного зі своїх дітей на належному рівні та дбати про забезпечення найкращих їх інтересів та знаходити для цього відповідні можливості.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові від 22.07.2024 по справі № 688/4308/23, те, що позивач має на утриманні дітей, які народились в іншому шлюбі, а також дружину, без доведення погіршення майнового становища, саме по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів.

Також, стороною позивача не доведена належними та допустимими доказами обставина перебування на утриманні у позивача його дідуся ОСОБА_7 , а також понесення позивачем витрат задля наймання житла.

Суд зауважує, що обставина наявності у дружини позивача малолітньої дитини від іншого шлюбу не є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки за приписами ст. 180 СК України обов`язок утримувати дитину до її повноліття покладений саме на батьків дитини.

Крім того, з інформації з Єдиного реєстру судових рішень вбачається, що 10.03.2020 Жовтневий районний суд м. Харкова виніс судовий наказ у справі № 639/1442/20 про стягнення з ОСОБА_16 на користь ОСОБА_5

аліментів на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/4 частини доходів платника аліментів, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.03.2020 року та до 04.10.2033. А твердження представника позивача про те, що наявність такого судового наказу не доводить того факту, що батько сплачує аліменти на утримання цієї дитини є недоречними, оскільки існують законодавчо-визначені механізми для примусового виконання такого судового наказу і заінтересованою в цьому особою (матір`ю дитини) за її бажанням повинні бути здійсненні відповідні дії.

Суд вважає, що встановлений судом розмір аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини доходу позивача відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без доведення погіршення майнового стану платника аліментів, не буде спрямовано на належне забезпечення сина позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та суперечитиме його інтересам.

Отже, за таких обставин справи та наведених норм матеріального права, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про зменшення розміру аліментів на дитину.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн (а.с.5).

Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, понесені позивачем судові витрати на відповідача не покладаються.

Керуючись ст. 4, 5, 13, 76-82, 128, 133, 137, 141, 223, 247, 265, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 .

Повне рішення складено 15.01.2025.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Олександр БОРИСЕНКО