Справа № 444/4661/24
Провадження № 2/444/362/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Ясиновський Р. Б.

секретар судового засідання Стець М.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Гавінська Мирослава Іванівна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся в суд з даним позовом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 який є його дідом. ОСОБА_2 був забудівником житлового будинку по АДРЕСА_1 на підставі рішення виконавчого комітету Куликівської селищної ради депутатів трудящих від 12.11.1981 р. № 89. Відповідно до згаданого рішення задоволено заяву ОСОБА_2 та дозволено йому будівництво нового житлового будинку, на виділеній колгоспом земельній ділянці. 28 жовтня 1982 р. ОСОБА_2 надано дозвіл на право закладки фундаментів під індивідуальне будівництво № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 отримав акт Державної технічної комісії про готовність закінчених будівництвом об`єктів, садибної забудови до експлуатації АДРЕСА_1 . В 1988 році дідусь збудував житловий будинок. Довідкою Куликівської селищної ради від 14.07.2021 року № 1271 стверджується, що житловий будинок забудівником якого був ОСОБА_2 знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . За життя дід, ОСОБА_2 , права власності на житловий будинок належним чином не зареєстрував. Погосподарський облік в смт. Куликів не ведеться згідно даних Куликівської селищної ради. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсним у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрації, передбаченої цим Законом, була проведена відповідно до законодавства, що діяло, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. Позивач звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус в письмовій формі відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, оскільки дідо такого права належним чином не зареєстрував.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності підставі документів, наявних в матеріалах справи. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав на адресу суду відзив на позов, в якому не заперечив проти задоволення позовних вимог, просить розгляд справи проводити без участі представника сільської ради.

Представник третьої особи в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності та надіслав належним чином завірену копію спадкової справи № 76/2022, яка заведена після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

А тому, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі та на підставі поданих до суду доказів.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач визнав позов, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ч. 1 статті 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , свідоцтво про смерть НОМЕР_2 .

Позивач ОСОБА_1 являється внуком померлого ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвами про народження, свідоцтвом про шлюб.

ОСОБА_2 був забудівником житлового будинку по АДРЕСА_1 на підставі рішення виконавчого комітету Куликівської селищної ради депутатів трудящих від 12.11.1981 р. № 89.

Відповідно до згаданого рішення задоволено заяву ОСОБА_2 та дозволено йому будівництво нового житлового будинку, на виділеній колгоспом земельній ділянці.

28 жовтня 1982 р. ОСОБА_2 надано дозвіл на право закладки фундаментів під індивідуальне будівництво № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 отримав акт Державної технічної комісії про готовність закінчених будівництвом об`єктів, садибної забудови до експлуатації АДРЕСА_1 .

В 1988 році ОСОБА_2 збудував зазначений вище житловий будинок.

Довідкою Куликівської селищної ради від 14.07.2021 року № 1271 стверджується, що житловий будинок забудівником якого був ОСОБА_2 знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

За життя мій ОСОБА_2 , права власності на житловий будинок належним чином не зареєстрував.

Погосподарський облік в смт. Куликів не ведеться згідно даних Куликівської селищної ради.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсним у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрації, передбаченої цим Законом, була проведена відповідно до законодавства, що діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Позивач, звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус в письмовій формі відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, оскільки дідо такого права належним чином не зареєстрував.

Відповідно до п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки та господарські (присадибні) будівлі (далі об`єкти нерухомого майна), які побудовані до 05 серпня 1992 року не потребують прийняття в експлуатацію, для оформлення права власності на такі об`єкти достатньо лише їх зареєструвати.

Реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, збудовані до 05 серпня 1992 року, регулюється Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (далі «Порядок»).

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ст. 1265 Цивільного кодексу України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Отже, позивач є спадкоємцем за законом після смерті свого діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийняв після його смерті спадщину, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, яке підлягає реєстрації.

З врахуванням того, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, а також встановленого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судому порядку, за ним слід визнати в порядку спадкування за законом після смерті діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 .

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 23, 141, 200, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ( НОМЕР_3 ), в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 14 січня 2025 року.

Суддя: Ясиновський Р. Б.