ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/3689/24 Номер провадження 22-ц/814/653/25Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л. В. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.,

секретар Ванда А.М.,

з участю стягувача ОСОБА_1 , старшого державного виконавця Осовик Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 09 жовтня 2024 року, постановлену суддею Максименко Л.В. (повний текст складено 11 жовтня 2024 року),

у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця; заінтересовані особи: ОСОБА_1 , старший державний виконавець Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Осовик Тетяна Михайлівна,

в с т а н о в и в:

25.09.2024 ОСОБА_2 звернувся в суд зі скаргою, у якій просить визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Шосткинського ВДВС у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Осовик Т.М., зобов`язавши усунути порушення та скасувати постанови про розшук майна боржника Opel, д.р.н. НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 та про арешт майна боржника від 13.09.2024 у ВП №70913530.

В обґрунтування вимог скарги зазначає, що на виконанні старшого державного виконавця Шосткинського ВДВС Осовик Т.М. перебуває ВП №70913530 з примусового виконання судового наказу Гадяцького районного суду Полтавської області №526/2534/22 про стягнення з нього, ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи із 22.11.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою старшого державного виконавця Осовик Т.М. від 21.02.2023 вчинення виконавчих дій у ВП №70913530 було зупинено та поновлено 04.06.2024, про що винесено відповідну постанову; а 13.09.2024 - оголошено в розшук його майно, як боржника, а саме: автомобіль Opel, д.р.н. НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , та накладено арешт на все майно боржника.

Копії указаних постанов, як і розрахунки заборгованості по аліментам станом на 01.08.2024 та 01.09.2024, він не отримував, а про їх наявність дізнався 13.09.2024 із АСВП. Оскарження розміру заборгованості по аліментам боржник вважає недоцільним, оскільки за його заявою в судовому порядку Гадяцьким районним судом Полтавської області (справа №526/2534/22) вирішується питання про визнання судового наказу від 23.12.2022 у справі №526/2534/22 таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, 31.07.2024 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області видано судовий наказ №589/3441/24 про стягнення із ОСОБА_1 на його, ОСОБА_2 , користь аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу. Указаний судовий наказ направлявся на виконання до Шосткинського ВДВС, але повернутий через неналежну підвідомчість.

Із підстав викладеного та враховуючи недобросовісну поведінку стягувача ОСОБА_1 , яка, звертаючись до державного виконавця із заявою про повернення без виконання виконавчого документу, у подальшому заперечувала факт її написання, а також безпідставне звернення Шосткинського ВДВС із поданням до поліції про притягнення його, ОСОБА_2 , до кримінальної відповідальності за підробку документів і перешкоджання вчиненню виконавчих дій, просить визнати дії державного виконавця неправомірними та відновити порушене право згідно із вимогами скарги.

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 09.10.2024 скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця щодо визнання неправомірними та скасування постанов старшого державного виконавця Шосткинського відділу ДВС у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Осовик Т.М. від 13.08.2024 із виконання виконавчого провадження №70913530 про розшук автомобіля Opel, д.р.н. НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , та про арешт всього майна боржника - залишено без задоволення.

Ухвала районного суду вмотивована тим, що заборгованість боржника ОСОБА_2 за аліментами існувала на момент прийняття державним виконавцем оскаржуваних постанов і сукупний її розмір перевищував суму відповідних платежів за три місяці. Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що у такому випадку винесені державним виконавцем постанови про розшук його автомобіля та арешт майна є законними, а дії державного виконавця правомірними.

ОСОБА_2 оскаржив ухвалу районного суду в апеляційному порядку. Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та задовольнити вимоги скарги.

Наголошує, що у провадженні Ямпільського ВДВС у Шосткинському районі Сумської області перебуває ВП №76150341 з примусового виконання судового наказу, виданого 31.07.2024 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за №589/3441/24 про стягнення із ОСОБА_1 на його, ОСОБА_2 , користь аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу).

Припускає, що Шосткинський ВДВС, у тому числі старший державний виконавець Осовик Т.М., був обізнаний про наявність указаного судового наказу, але вчиняв виконавчі дії надаючи перевагу інтересам стягувача.

Вважає, що ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів із корисливих мотивів, оскільки за правилами статті 160 ЦПК України, статті 181 СК України саме йому, ОСОБА_2 , належить право вимагати сплати аліментів та, відповідно, відсутній обов`язок сплачувати аліменти. Із підстав викладеного він звернувся у Гадяцький районний суд Полтавської області (справа №526/2534/22) про визнання судового наказу від 23.12.2022 у справі №526/2534/22 таким, що не підлягає виконанню.

Заперечує факт наявності у нього заборгованості зі сплати аліментів у межах ВП №70913530 та повідомляє, що спір з приводу викладеного вирішується Броварським міськрайонним судом Київської області у порядку, встановленому законом.

Звертає увагу, що суб`єктом оскарження не виконано вимогу районного суду та не надано належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження, а його оригінал не становив предмет дослідження суду першої інстанції.

Наголошує, що Шосткинський ВДВС безпідставно за власної ініціативи, а не за заявою стягувача, звернувся до поліції із поданням про притягнення боржника до кримінальної відповідальності. За фактом викладеного Шосткинським КУП проведено перевірку та встановлено відсутність у його діях ознак будь-якого адміністративного або кримінального правопорушення.

Із підстав, раніше викладених у скарзі, доводить недобросовісність дій стягувача у межах ВП №70913530, протиправність оскаржуваних ним постанов про розшук майна та його арешт.

Звертає увагу, що 04.06.2024 Шосткинським ВДВС поновлено виконавчі дії у ВП №70913530 лише на підставі заяви стягувача без надання оригіналу (дублікату) постанови Полтавського апеляційного суду від 21.02.2024 у справі №526/2534/22, що є порушенням вимог статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 2 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5.

Викладене, на думку боржника, залишилося поза увагою районного суду, як і те, що заборгованість зі сплати аліментів безпідставно обраховувалася із дати подання документів для видачі судового наказу №526/2534/22 із 22.11.2022, а не із 02.02.2023 дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, що відповідає вимогам частини четвертої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 08.11.2024 відкрито апеляційне провадження; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 11.11.2024.

22.11.2024 до Полтавського апеляційного суду надійшов відзив заінтересованої особи ОСОБА_1 на апеляційну скаргу, яку просить залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, як законне та обґрунтоване. Вважає, що боржник зловживає належними йому правами та упродовж двох років використовує судову систему з метою ухилення від сплати аліментів, а також чинить тиск на ВДВС оскаржуючи дії державного виконавця.

28.11.2024 старшим державним виконавцем Шосткинського ВДВС Осовик Т.М. подано відзив на апеляційну скаргу, яку просить залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, а також копії матеріалів виконавчого провадження №70913530, які апеляційним судом до уваги не приймаються, як такі, що не становили предмет дослідження суду першої інстанції.

06.12.2024 скаржник ОСОБА_2 подав до апеляційного суду відповідь на відзив на апеляційну скаргу, доводи якої підтримав та просив задовольнити.

У суді апеляційної інстанції заінтересовані особи стягувач ОСОБА_1 старший державний виконавець Осовик Т.М. проти задоволення апеляційної скарги заперечили, просили залишити без змін оскаржуване судове рішення, як законне та обґрунтоване.

Скаржник ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, в судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явився, що з огляду на положення частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення заінтересованих осіб та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд установив наступне.

Із матеріалів справи убачається, що на примусовому виконанні старшого державного виконавця Шосткинського ВДВС у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Осовик Т.М. перебуває ВП №70913530 з виконання судового наказу №526/2534/22, виданого 23.12.2022 Гадяцьким районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, розпочинаючи стягнення з 22.11.2022.

10.07.2024 в.о. начальника Шосткинського ВДВС листом №25.15-30/64148 надіслано сторонам виконавчого провадження ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розрахунок заборгованості за період із 22.11.2022 по 01.07.2024, де сума заборгованості боржника склала 266 470,17 грн./а.с.23,24/

31.07.2024 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області видано судовий наказ (справа №589/3441/24) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу, тобто із 29.07.2024, і до досягнення дитиною повноліття./а.с.10/

За змістом листа Міністерства внутрішніх справ України від 15.08.2024 №220895692, за боржником ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано транспортний засіб: Opel Astra, легковий, 2008 р.в., VIN/номер кузова: НОМЕР_2 , р.н. НОМЕР_1 , колір чорний./а.с.12/

29.08.2024 до Шосткинського ВДВС від імені Подейко Н.О. надійшла заява (ВП №70913530) про повернення судового наказу №526/2534/22 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 (боржника) на її користь на утримання доньки ОСОБА_4 , без подальшого виконання на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Заборгованість зі сплати аліментів станом на 23.08.2024 відсутня./а.с.21/

03.09.2024 старшим державним виконавцем Шосткинського ВДВС Марченко Дариною повідомлено, що судовий наказ №589/3441/24 повернуто стягувачу ОСОБА_2 без прийняття до виконання на підставі пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»./а.с.11/

05.09.2024 стягувач ОСОБА_1 звернулася до начальник ВДВС із заявою у якій повідомила, що жодних заяв про завершення, закінчення ВП №70913530, повернення без виконання судового наказу №526/2534/22 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь вона не писала. Просить звернутися до правоохоронних органів з метою встановлення підробки документів ОСОБА_2 /а.с.19/

10.09.2024 до Шосткинського ВДВС надійшла заява ОСОБА_2 із вимогою дотримуватися Закону України «Про виконавче провадження» та вести ВП №70913530 за наявними матеріалами, повернути стягувачці по даному виконавчому провадженню судовий наказ, виданий Гадяцьким районним судом Полтавської області у справі №526/2534/22,без подальшого виконання відповідно до її заяви від 23.08.2024. Повідомляє, що заборгованість зі сплати аліментів відсутня./а..с18/

12.09.2024 начальник Шосткинського ВДВС Ірина Сулім звернулася до Шосткинського РУП ГУНП у Сумській області з поданням за №25.15-30/82341 щодо вирішення питання про порушення кримінальної справи та притягнення винних осіб до відповідальності, передбаченої частиною першою статті 382 КК України, внесення до ЄРДР відповідних даних та початок досудового розслідування./а.с.16-17/

Постановами старшого державного виконавця Шосткинського ВДВС у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Осовик Т.М. від 13.09.2024 ВП №70913530:

- оголошено розшук майна боржника: Opel, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , що належить боржнику ОСОБА_2 , на підставі частини третьої статті 36 Закону України «Про виконавче провадження»/а.с.13/;

- накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 269 266,64 грн./а.с.14/

13.09.2024 зареєстровано звернення стягнення на все майно боржника ОСОБА_2 та заборону його відчуження, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №93555182./а.с.15/

Відмовляючи у задоволенні вимог скарги районний суд виходив із того, що боржником не надано доказів на підтвердження сплати ним заборгованості по аліментам або судового рішення, яке набрало законної сили, щодо припинення стягнення аліментів за судовим наказом №526/2534/22.

Установивши, що заборгованість за аліментами існувала на момент прийняття державним виконавцем оскаржуваних постанов і сукупний її розмір перевищував суму відповідних платежів за три місяці, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги боржника. Дії останнього, що полягають у зверненні до суду з безпідставними скаргами на дії державного виконавця, суд першої інстанції визнав зловживанням правами та трактував як його свідоме ігнорування закону, який зобов`язує його утримувати неповнолітню дитину та сплачувати аліменти на її утримання.

Апеляційний суд із висновками суду першої інстанції щодо правомірності дій державного виконавця погоджується із огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Закон України «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII) є спеціальним законом, що регулює виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб); положення частини першої статті 18 цього Закону визначають, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно, і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом частин другої, третьої статті 36 Закону №1404-VIII розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону №1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника (абзац перший частини другої наведеної норми).

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна (абзац другий частини другої статті 56 Закону №1404-VIII).

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі (частина третя статті 56 Закону №1404-VIII).

Безпосередньо порядок стягнення аліментів регламентовано статтею 71 Закону №1404-VIII та розділом ХVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/2, якими визначено, що за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

При цьому визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України (частина третя статті 71 Закону №1404-VIII).

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (частина восьма статті 71 Закону №1404-VIII).

Суд першої інстанції наведені норми закону правильно застосував та, установивши, що заборгованість зі сплати аліментів існувала на момент прийняття державним виконавцем оскаржуваних постанов і сукупний її розмір перевищував суму відповідних платежів за три місяці, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення скарги боржника.

Доводи апеляційної скарги правильність таких висновків не спростовують, зводяться до довільного трактування боржником норм права на власну користь та не ґрунтуються на належних і допустимих доказах.

Згідно із частинами першою-четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Наведений процесуальний обов`язок боржником не виконано та не надано доказів на підтвердження протиправності дій суб`єкта оскарження при винесенні ним постанов про розшук майна боржника та його арешт у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів у розмірі 269 266,64 грн.

При цьому матеріалами справи підтверджується, що згідно із розрахунком заборгованості за виконавчим листом №526/2534/22 від 23.12.2022, складеним державним виконавцем, відомості за яким не спростовані боржником, станом на 01.07.2024 заборгованість останнього зі сплати аліментів за період із 22.11.2022 по червень 2024 року складала 266 470,17 грн. У вказаний період боржником не вчинено жодного платежу та не надано судам першої чи апеляційної інстанцій доказів на спростування існування зобов`язання зі сплати аліментів або ж його належного виконання.

Посилання боржника у доводах апеляційної скарги на примусове виконання судового наказу від 31.07.2024 за №589/3441/24, за яким відбувається примусове стягнення із ОСОБА_1 на його, ОСОБА_2 , користь аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу), колегія суддів до уваги не приймає.

По-перше, у справі відсутні належні та допустимі докази на підтвердження викладеного, зокрема, постанова державного виконавця Ямпільського ВДВС у Шосткинському районі Сумської області про відкриття виконавчого провадження ВП №76150341 з виконання судового наказу від 31.07.2024 за №589/3441/24, зокрема, в контексті того, що правомірність такого судового рішення становить предмет судового розгляду в межах справи №589/3441/21.

По-друге, заборгованість зі сплати аліментів у межах ВП №70913530, яка стала підставою винесення державним виконавцем оскаржуваних постанов, нарахована за період із 22.11.2022 по червень 2024 року, тобто передує обставинам установленим у судовому наказі №589/3441/24, де період стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини починається із 29.07.2024.

Посилання боржника на обізнаність Шосткинського ВДВС, у тому числі старшого державного виконавця Осовик Т.М., про наявність указаного судового наказу, як і надання ним переваги інтересам стягувача, колегія суддів відхиляє як припущення, на яких не може ґрунтуватися судове рішення. Натомість сумніви боржника у об`єктивності та неупередженості державного виконавця є підставами його відводу, вирішення якого не належить до повноважень апеляційного суду в межах заявленого спору.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів із корисливих мотивів, колегією суддів відхиляються, як неспроможні. Тоді як сам факт оскарження боржником в судовому порядку правомірності судового наказу від 23.12.2022 у справі №526/2534/22 не свідчить про його незаконність чи недобросовісність поведінки стягувача. Зокрема, в контексті того, що ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 26.11.2024 у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню - відмовлено./https://reyestr.court.gov.ua/Review/123346039/

Заперечення боржника щодо належності розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у межах ВП №70913530 не ґрунтуються на доказах. Тоді як боржником із дотриманням вимог частини третьої статті 367 ЦПК України суду не надано рішення Броварського міськрайонного суду Київської області, яким зі слів боржника, переглядається належність такого розрахунку.

Посилання боржника у доводах апеляційної скарги на невиконання суб`єктом оскарження вимог районного суду та не надання належним чином завіреної копії матеріалів виконавчого провадження, не є беззаперечною підставою для задоволення вимог його скарги. Натомість, звернення органу ВДВС до правоохоронних органів із поданням зумовлено необхідністю вирішення питання про порушення кримінальної справи та притягнення винних осіб, а не безпосередньо ОСОБА_2 , до відповідальності, передбаченої частиною першою статті 382 КК України.

Інші доводи апеляційної скарги боржника, зокрема, обставини поновлення виконавчих дій у ВП №70913530 не стосуються предмету розгляду, де вирішується питання правомірності дій державного виконавця при винесення постанов про розшук майна боржника та про арешт майна боржника. Доказів на спростування таких постанов державного виконавця боржником не надано.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с та н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 09 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15.01.2025.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак