Справа № 502/55/25
У Х В А Л А

іменем України

"14" січня 2025 р. Суддя Кілійського районного суду Одеської області Березніков О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом у якому просить визнати право власності в порядку спадкування на земельну ділянку після спадкодавців, серед яких вказала спадкодавця ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як зазначила позивачка у позові, підставою для звернення до суду є відмова нотаріуса в оформленні спадщини, зокрема після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю належної реєстрації спадкового майна.

Вивчивши подану заяву приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

За змістом ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

З матеріалів позову встановлено, що позивачка просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну ділянку після спадкодавців, серед яких вказала спадкодавця ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою для звернення до суду є нібито відмова нотаріуса в оформленні спадщини, зокрема після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю належної реєстрації спадкового майна.

Слід зазначити, що законом визначено 6-ти місячний строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за відсутності умов, передбачених ч.3 та 4 ст. 1268 ЦК України.

Отже, позивачка, враховуючи час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , має право звернутися до нотаріуса з відповідною заявою, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ч.3 ст. 66 Зу «Про нотаріат» видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України.

Тобто, з наведеного слідує, що нотаріус вчиняє нотаріальну дію видає свідоцтво про право на спадщину чи відмовляє у цьому, лише після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини, що у даному випадку не має місце, оскільки строк для прийняття спадщини після спадкодавця ОСОБА_2 спливає до 06.05.2025.

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. Таку правову позицію висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 9901/152/18 та від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18.

Обраний позивачкою спосіб захисту права шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування у даному випадку сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права, ба більше, право позивачки на спадкове майно на даному етапі взагалі не могло бути порушене відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. Інших порушень цивільного права позивачкою не наводиться.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства та обраний позивачем спосіб захисту свого права, у відкритті провадження у вказаній цивільній справі слід відмовити.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Березніков