Справа №: 398/6182/24
провадження №: 8/398/1/25
УХВАЛА

Іменем України

"15" січня 2025 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Авраменка О.В.,

з участю секретаря судового засідання Міщенко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії заяву боржника ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області 27.11.2024 року у справі №398/6182/24 (провадження №2-н/398/1337/24) за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини

В С Т А Н О В И В:

16.12.2024 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого на підставі ордеру діє адвокат Ковальов А.І., звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами та скасування судового наказу, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області 27.11.2024 року у справі №398/6182/24 (провадження №2-н/398/1337/24) за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини. Заява обґрунтована тим, що 27.11.2024 року він отримав судовий наказ про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що на момент винесення судового наказу суду не були відомі факти, які могли вплинути на юридичну оцінку обставин та висновки суду під час винесення судового наказу, а саме те, що 28.02.2017 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області було ухвалено рішення у справі №398/2668/16-ц, яке набрало законної сили 27.03.2017 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1 000 грн, щомісячно, до 11.10.2032 року, які примусово стягуються відповідно до ВП №53743856 від 13.04.2017 року. Відповідно до довідки №489 від 05.12.2024 року, ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 НГУ та у період з 01.06.2024 року до 30.11.2024 року з нього було утримано аліменти на користь сина ОСОБА_5 у загальному розмірі 9 588,00 грн. Крім того, на утриманні ОСОБА_1 знаходиться його батько ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є особою з інвалідністю внаслідок війни III групи. При постановленні судового наказу суду не була відома також та обставина, що ОСОБА_1 приймає добровільну участь у матеріальному забезпеченні своїх неповнолітніх дітей. Вважає, що зазначений судовий наказ підлягає скасуванню за нововиявленими обставинами.

31 грудня 2024 року стягувач ОСОБА_2 подала до суду письмові заперечення, відповідно до яких просить відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами та залишити в силі судовий наказ. Зазначає, що стягнення за судовим наказом аліментів на утримання доньки в розмірі 1/4 частки доходу боржника жодним чином не ставить під ризик сплату аліментів ОСОБА_1 на утримання іншої його дитини, оскільки розмір його заробітку в повній мірі допускає стягнення таких аліментів. Загальна сума відрахувань не досягає 50% від заробітку. Після стягнення аліментів на двох дітей ОСОБА_1 матиме ще близько 15 000 грн на задоволення власних потреб. Тому вважає, що факт сплати ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_7 не є істотною обставиною, яка впливає на правильність ухваленого судового рішення та визначення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_8 . Щодо тверджень ОСОБА_1 про перебування на його утриманні батька, то зазначає, що ОСОБА_1 не надано доказів того, що його батько перебуває на його утриманні, оскільки інвалідність 3 групи та рівень втрати працездатності дозволяє займатись йому трудовою діяльністю, він отримує пенсію та соціальні пільги і гарантії, передбачені законодавством для такої категорії громадян. Твердження ОСОБА_1 про перебування на його утриманні батька є безпідставними, жодними доказами не доведені та не є нововиявленою обставиною та жодним чином не впливають на правильність ухваленого судового наказу. Також є безпідставними твердження ОСОБА_1 про добровільну його участь в утриманні дитини, оскільки саме його ухилення від виконання батьківських обов`язків по утриманню дитини стало підставою для звернення до суду з заявою про видачу судового наказу. Жодна обставина, на яку посилається ОСОБА_1 в своїй заяві, не є істотною обставиною, що впливає на правильність судового рішення та не звільняє останнього від обов`язку як батька утримувати дитину, при цьому розмір аліментів присуджений до стягнення визначений та відповідає вимогам чинного законодавства України.

Учасники справи, належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання, не з`явилися.

Від представника заявника надійшла заява, в якій він просив заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами задовольнити та розглядати справу без його та заявника участі.

В своїх запереченнях, поданих 31.12.2024 року, стягувач ОСОБА_2 просила провести розгляд справи без її участі.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

27 листопада 2024 року Олександрійським міськрайонний судом Кіровоградської області за заявою ОСОБА_2 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду, тобто з 19.11.2024 року і до досягнення повноліття дитиною, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Норми ч. 1 ст. 160 ЦПК України вказують, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Частинами 7, 8 ст. 170 ЦПК України передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Судовий наказ від 27 листопада 2024 року видано відповідно до п. 4 ст. 161 ЦПК України, а тому його може бути переглянуто за нововиявленими обставинами.

Проте доказів на підтвердження наявності нововиявлених обставин, які на думку боржника є підставою для скасування судового наказу, суду не надано.

Обставини на які посилається ОСОБА_1 як на нововиявлені, на думку суду не унеможливлюють виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків по сплаті аліментів щомісячно.

Відповідно ч. 3 ст. 184 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З аналізу даної норми та Розділу ІІ ЦПК України слідує, що стягнення аліментів на дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, щомісячно також здійснюється у безспірному порядку шляхом видачі судового наказу, який згідно ч. 1 ст. 170 ЦПК України, не може бути скасований.

Тобто стягнення аліментів у такому розмірі фактично є державною гарантією та відповідає засадам справедливості та розумності.

Отже, жоден із наданих ОСОБА_1 доказів не підтверджує наявність підстав для звільнення його від обов`язку утримувати свою дитину, визначеному судовим наказом.

Щодо норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, то обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч. 2 ст. 51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Такий обов`язок також передбачений ст. 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках і своїх повнолітніх дітей. Отримання аліментів на дитину не залежить від того перебувають батьки у шлюбі чи ні, живуть вони разом чи окремо один від одного. Чинним законодавством України передбачено декілька способів стягнення аліментів.

Виконання батьками обов`язку утримувати дитину може здійснюватися за домовленістю між ними.

Так, за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні, в грошовій і (або) натуральній формі. Також батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права.

При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст. 182 СК України.

У заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами заявник вказав на наявність підстав для такого перегляду, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, зокрема, стягнення з ОСОБА_1 аліментів ще на одну дитину, перебування ОСОБА_1 на службі в НГУ на підставі контракту, перебування на його утриманні батька, особи з інвалідністю та здійснення ОСОБА_1 матеріальної допомоги на утримання дітей.

Відповідно ч. 1, ч. 2 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Отже, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423, п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, а строк звернення з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами починає відлік із дня, коли заявник дізнався або міг дізнатися про існування цих нововиявлених обставин, які йому не були відомі на час розгляду справи.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (пункти 7.4-7.5 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №19/028-10/13 від 30.06.2020 року).

За висновками Верховного Суду, викладеними в п. 28 постанови від 02.05.2024 року у справі №337/2451/23, для перегляду за нововиявленими обставинами судового наказу про стягнення аліментів такими обставинами є юридичні факти, які існували на час видачі цього наказу та є істотними для розгляду заяви про його видачу, тобто могли вплинути на висновки суду про права й обов`язки заявника та боржника; нововиявленими є також обставини, які виникли після набрання судовим наказом законної сили, але віднесені законом до нововиявлених. Необхідно розрізняти нові докази та докази, які підтверджують нововиявлені обставини. Перші не можуть бути підставою для перегляду судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами, тоді як другі є даними, що підтверджують саме такі обставини.

Аналогічний висновок Верховний Суд сформулював у постанові від 30.08.2021 у справі № 461/1229/20.

Також в рішенні Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява №69529/01, пп. 27-28, та рішення від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» №2 (Popov v. Moldova №2), заява №19960/04, п. 46) вказано, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Водночас, заява про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, яку подав ОСОБА_1 не містить відомостей про нововиявлені обставини у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України. Підстави для відмови у видачі судового наказу, передбачених статтею 165 ЦПК України, судом не встановлені.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Враховуючи вищевикладене, суд проходить до висновку, що у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами слід відмовити та залишити судовий наказ в силі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні заяви про перегляд за нововвиявленими обставинами судового наказу витрати зі сплати судового збору покладаються на заявника.

Суд акцентує увагу ОСОБА_1 на те, що згідно з ч. 7 ст. 170 ЦПК у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Керуючись ст. ст. 170, 260, 423, 429 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області 27.11.2024 року у справі №398/6182/24 (провадження №2-н/398/1337/24) за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини.

Залишити в силі судовий наказ Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області виданий 27.11.2024 року у справі №398/6182/24 (провадження №2-н/398/1337/24), на підставі заяви ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.В.Авраменко