РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/1550/24

Провадження № 2/293/65/2025

09 січня 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Проценко Л.Й.

за участю секретаря судового засідання Ничипорук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Черняхів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог

01.11.2024 ТОВ "Коллект центр" звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором №673 від 24.03.2021 в розмірі 42220,57 грн., понесені витрати на сплату судового збору 3028,00 грн та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 13 000 грн.

В обґрунтування позову ТОВ "Коллект центр" зазначає, що 24.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» (далі кредитодавець, ТОВ «Служба миттєвого кредитування») та ОСОБА_1 (далі позичальник, відповідач) укладено договір №673 за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 4100,00 грн і зобов`язався повернути його, а також сплатити комісію за надання кредиту та проценти за його користування у термін встановлений договором.

Згідно п.1.5., 1.6. договору у разі підписання електронного договору договір буде вважатися укладеним у письмовій формі з дати прийняття (акцепту) позичальником пропозиції (оферти) товариства. Датою прийняття (акцепту) та підписання кредитного договору (всіх без виключення його складових, а саме: цього договору, самої заяви анкети; правил, паспорту кредиту; повідомлення суб`єкта персональних даних про його права, визначені Законом України «Про захист персональних даних», мету збуту даних, склад та зміст зібраних персональних даних та осіб, яким передаються його персональні дані (вражається дата складання та підписання сторонами заявианкети. Заява-анкета підписується сторонами шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що у разі порушення позичальником своїх зобов`язань щодо погашення/оплати суми кредиту та /або процентів за користування ним, товариство має право нараховувати позичальнику пеню в розмірі 1% від неповернутої суми кредиту та /або процентів за користування ним за кожний день прострочення повернення.

01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір №1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором №673.

10.03.2023 укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимогами до позичальників, у тому числі за договором № 673.

Таким чином ТОВ «Коллект центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №673.

Станом на даний час строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання та грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує.

Загальний розмір заборгованості відповідача за договором № 673 від 24.03.2021, станом на день формування позовної вимоги становить 68 007,11 грн., з яких

- заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 4100, 00 грн.,

- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 63 907, 11 грн.

Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 42 220,57 грн, з яких:

- заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 4100, 00 грн.,

- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 38 120, 57 грн.

ІІ. Процедура та позиції сторін

11.11.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановив проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Перше судове засідання призначив на 10 год. 30 хв. 09.12.2024 (а.с.46).

09.12.2024 вказана справа не розглядалась у зв`язку з відсутністю енергопостачання (а.с.49).

09.01.2025 сторони в судове засідання не з`явились. Позивач у позовній заяві просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача. Вказав, що проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує (а.с.5).

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином (а.с.52).

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву у порядку визначеному ст. 178 ЦПК України не подав.

За приписами ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Ухвалою занесеною до протоколу судового засідання суд постановив проводити заочний розгляд справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню

Нормою п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) встановлено, що договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч.1 ст.205 ЦК).

Положеннями ст.526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно із п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4, 5 ст.11 Закону).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст.1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

ІV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду

Судом установлено, що 24.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансових послуг №673 «Стандартний» (а.с.7-9).

Згідно п. 1.1. договору товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка визначається та погоджується сторонами в анкеті-заяві, та складає 4100 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов договору, його додатків та правил.

Відповідно до п.1.3. орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. Згідно п.1.9 граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 рік.

Згідно п.1.5., 1.6. договору у разі підписання електронного договору договір буде вважатися укладеним у письмовій формі з дати прийняття (акцепту) позичальником пропозиції (оферти) товариства. Датою прийняття (акцепту) та підписання кредитного договору (всіх без виключення його складових, а саме: цього договору, самої заяви анкети; правил, паспорту кредиту; повідомлення суб`єкта персональних даних про його права, визначені Законом України «Про захист персональних даних», мету збуту даних, склад та зміст зібраних персональних даних та осіб, яким передаються його персональні дані (вражається дата складання та підписання сторонами заявианкети. Заява-анкета підписується сторонами шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що у разі порушення позичальником своїх зобов`язань щодо погашення/оплати суми кредиту та /або процентів за користування ним, товариство має право нараховувати позичальнику пеню в розмірі 1% від неповернутої суми кредиту та /або процентів за користування ним за кожний день прострочення повернення (а.с.7-9).

Згідно анкети-заяви (для отримання кредиту, яка є додатком №1 до Кредитного договору ОСОБА_1 ознайомившись із примірним (типовим) кредитним договором та усіма його додатками, включаючи Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ Служба миттєвого кредитування», що розміщені на офіційному сайті smk.zp.ua та www.bistrozaim.ua, погодившись з ними просить товариство надати йому кредит на особисті потреби у розмірі 4100, 00 грн. Орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту. Строком на 365 днів з правом повернення достроково та зобов`язується повернути кредит у розмірі 4100,00 грн. та сплатити проценти у розмірі 1312,00 грн.

Розмір процентів:

а)2% за кожен день користування кредитом за умови оплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту;

б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.а);

в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.6;

г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.в). (а.с.9 зворот).

Додатком 2 до кредитного договору є графік платежів в якому вказано дата видачі кредиту в розмірі 4100,00 грн. 24.03.2021, дата платежу 08.04.2021 (кількість днів 16) сума платежу за розрахунковий період 5412,00 грн. ( проценти 1312,00 грн) (а.с.10).

Аналогічні мови кредитування зазначені також в паспорті споживчого кредиту (а.с.11-12).

Укладення кредиту між сторонами підтверджується також інформацією щодо порядку (процедури), хронології дій щодо укладення електронного договору, вчинених товариством та заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часу та дати таких дій (а.с.13).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №673 твід 24.03.2021 ОСОБА_2 станом на 30.11.2021 має заборгованість за кредитом у розмірі 32 472,00 грн., з яких: тіло 4100,00 грн, відсотки 29 684,00 грн.. Всього нараховано відсотків 1312,00 грн. (а.с.15-16).

Із копії договору факторингу №1-12 від 01.12.2021, укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт-капітал» за яким первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги в сумі 60 168 947,00 грн, а фактор зобов`язується здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладених між клієнтом і боржником.

Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу №1-12 від 01.12.2021, який є додатком №3до договору факторингу№1-12 від 01.12.2021 та акту приймання передачі реєстру боржників за договором факторингу №1-12 від 01.12.2021 ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступає, а ТОВ «Вердикт капітал» приймає право вимоги заборгованостей до боржників клієнта, зокрема і щодо кредитного договору укладеного з ОСОБА_1 24.03.2021 на суму 4100 грн., загальна заборгованість на момент передачі по якому становить 32 472, 00 грн.(а.с.19-24).

Згідно розрахунку заборгованості фізичної особи ОСОБА_1 перед ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.03.2023 становить 68 007,11 грн., з яких заборгованість станом на дату початку розрахунку (01.12.2021) становить 32 472,00 грн.; сума погашень боржником станом на 10.03.2023 0,00 грн., нараховані відсотки з 01.12.2021 до 23.03.2022 (включно) за відсотковою ставкою 7,76 % денних становить 35 535, 11 грн.(а.с.17).

Разом з тим, згідно договору №10-03/2023/01 від 10.01.2023, укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», реєстру боржників до цього договору, акту прийому-передачі такого реєстру, ТОВ «Вердикт Капітал»» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до ОСОБА_1 за договором кредиту №673 від 24.01.2021 (а.с.25-31).

Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Коллект центр» ОСОБА_1 станом на 03.1-.2024 загальна заборгованість за договором становить 68 007, 11 грн, а заборгованість заявлена до стягнення складає 42 220, 57 грн. (а.с.18)

Аналіз, наданої позивачем копії відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 673 свідчить про те, що заборгованість за відсотками нараховувалася поза межами строку дії договору 16 днів, на який було укладено договір.

Водночас, як право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) вказано, що у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості.

У постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно.

Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством.

У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Суд звертає увагу, що згідно з умовами пунктів 1.3 договору, паспорту споживчого кредиту та графіку платежів кредит надається строком на 16 днів з моменту отримання кредиту 24.03.2021 по 08.04.2021.

Таким чином, за умовами договору про споживчий кредит №673 від 24.03.2021 сторони погодили строк його дії до 08.04.2021, тому саме із зазначеної дати, кредитодавець ТОВ «Мілоан» не мав права нараховувати проценти за користування кредитом, тому, починаючи із зазначеної дати, нарахування процентів за користування кредитом не відповідає вимогам закону. За таких обставин суд дійшов висновку, що із відповідача підлягає стягненню тіло кредиту - 4100 грн. та саме узгоджений сторонами розмір процентів 1312,00 грн.

З огляду на викладене, суд відхиляє доводи позивача щодо обгрунтованості нарахування процентів у розмірі 38120,57 грн. оскільки їх нарахування суперечить положенням ст.ст. 1048, 1050 ЦК України та висновкам, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18).

Відповідно до норм закріплених у ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відтак, за вказаних фактичних обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме в частині стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект-центр» заборгованості за кредитним договором у розмірі 5412,00 гривень, з яких: 4100,00 гривень тіла кредиту, 1312,00 гривень процентів.

V. Розподіл судових витрат

Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.

На підтвердження факту понесення позивачем витрат на правову допомогу суду надано копію договору №01-07/2024 від 01.07.2024 про надання правової допомоги, укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги №63 від 14.08.2024 та копію витягу з акту №2 про надання юридичної допомоги від 02.10.2024 ( а.с.32-33, 39,40).

Згідно з ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до пропорційності, як основної засади цивільного судочинства, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

При цьому суд зазначає, що ця справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, не має значної складності щодо обсягу доказів та встановлення фактичних обставин спору, має типовий характер для справ про стягнення заборгованості за кредитом.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, задоволених вимог, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Отже, у цьому випадку йдеться про пропорційність предмета спору, ціни позову та обсягу судової діяльності.

Втім, загальна ціна позову в справі становить 42 220 гривень 57 копійок, з яких судом задоволено лише 5412, 00 грн. Таким чином, суд дійшов до переконання, що заявлені до відшкодування витрати позивача на правову допомогу у розмірі 13000 гривень є завищеними.

При вирішенні питання щодо певних видів правничої допомоги адвоката враховується як пов`язаність їх з розглядом справи, обґрунтованість та розумність визначення у контексті обсягу заперечень, наданих протилежною стороною (постанови ВП ВС від 19.02.2020 у справі 755/9215/15-ц).

З врахуванням описаних вище обставин щодо категорії та складності справи, її типового для відповідної категорії справ характеру, суд уважає, що пропорційними будуть витрати на професійну правничу допомогу в цій справі в розмірі 3 000 грн, які підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вище викладене, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 388,19 грн (12,82% задоволених позовних вимог).

Керуючись ст.ст. 4, 12-13 ,76-81, 89, 247, 258, 263-265, 277-279, 280-284, 354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект центр" заборгованість за договором про надання фінансових послуг № 673 від 24.03.2021 у розмірі 5412 (п`ять тисяч чотириста дванадцять) гривень, з яких: 4100,00 гривень тіла кредиту та 1312,00 гривень процентів за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект центр" судовий збір у розмірі 388 (триста вісімдесят вісім) гривень 19 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до Черняхівського районного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект центр", місцезнаходження: вул.Мечнікова, будинок 3, офіс 306, м. Київ, 01133,

Відповідач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено та підписано 14.01.2025.

Головуюча суддя Людмила ПРОЦЕНКО