Провадження № 2/127/5604/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Воробйова В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, мотивуючи позовну заяву тим, що вона є дочкою відповідача.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22.05.2014 року у справі №127/5945/14-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку/доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 25.03.2014 рорку і до досягнення дитиною повноліття.

Наразі позивач досягла повноліття та є студенткою першого курсу факультету маркетингу Київського національного економісчного універститету імені Вадима Гетьмана, денної форми навчання. В зв`язку з цим, вона винаймає квартиру в м. Києві вартістю 9500,00 грн. щомісячно. Відповідач працевлаштований, отримує пенсію, має у власності земельну ділянку, квартиру та частку в домоволодінні, тому спроможній сплачувати аліменти. Разом з тим останній жодної участі у фінансовому забезпеченні дочки добровільно не приймає, тому вона звернулася до суду з цим позовом та просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання у Київському національному економічному універститеті імені Вадима Гетьмана в розмірі 1/4 частини від усіх його видів доходів/заробітків, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову до суду та до закінчення навчання, чи до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою.

Ухвалою суду від 29.11.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачами відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такі відзиви.

У визначені судом строки, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було, судову кореспонденцію (позовну заяву з додатками) надіслано судом за місцем реєстрації відповідача: АДРЕСА_1 , яку відповідач отримав 14.12.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення. Встановлений судом процесуальний строк для подання заяв по суті справи закінчився (а.с. 30).

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що батьками позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 11).

Згідно з рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22.05.2014 року у справі №127/5945/14-ц, яке набрало законної сили, було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 25.03.2014 року, і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12).

Згідно з витягом з реєстру Вінницької територіальної громади від 28.12.2023 року позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 дочка сторін досягла повноліття.

З довідки №0565, виданої 09.09.2024 року Київським національним економічним університетом імені Вадима Гетьмана вбачається, що ОСОБА_1 є студенткою 1 курсу факультету маркетингу. Денна форма навчання. Час закінчення універститету 30.06.2028 року (а.с. 13). Факт навчання також підтверджується договором про навчання у закладі вищої освіти від 13.08.2024 року та договором про надання платньої освітньої послуги для підготовки фахівців (а.с. 14, 15).

Також з матеріалів справи вбачається, що позивач орендує квартиру в м. Києві, де навчається (а.с. 16-17).

Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у відповідності до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття, а у випадках передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.11.2024 року у власності відповідача перебуває: з 21.06.2023 року земельна ділянка площею 0,07 га (спільна сумісна власність); з 30.11.2019 року квартира; з 06.09.2019 року 67/100 частка домоволодіння з двох житлових будинків з прибудовами (а.с. 22-23).

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. На що, також звернув увагу Верховний Суд у постанові від 13.04.2021 року у справі №308/4214/18.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.

Визначаючись щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує те, що дочка відповідача проживає в іншому місці, де продовжує навчання, що потребує значних коштів. Разом з тим, зважаючи на розмір заявлених вимог, суд вважає можливим встановити аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, що буде розумним та справедливим.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн., оскільки позивач при подачі позову була звільнена від його сплати.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», ст. 51 Конституції України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 7, 180, 199-200 СК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 279, 352, 354, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом, тобто з 20.11.2024 року, на період навчання дочки на денній формі у Київському національному економічному університеті імені Вадима Гетьмана, та не більше ніж до досягнення дочкою 23-х років.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повний текст рішення суду складено 14.01.2025 року.

Суддя: