Справа № 346/6408/24
Провадження № 22-ц/4808/187/25
Головуючий у 1 інстанції Беркещук Б. Б.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.,

суддів: Бойчука І.В., Томин О.О.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду 29 листопада 2024 року, в складі судді Беркещук Б.Б., у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

28 листопада 2024 року ОСОБА_1 подала до Коломийського міськрайонного суду заяву про забезпечення позову у справі за її позовом до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у м. Івано-Франківськ в особі начальника управління юстиції, відділу нотаріату при Західному міжрегіональному управлінні юстиції в якому просила стягнути на її користь із заробітної плати начальника управління юстиції 176100 грн грошових коштів за бездіяльність з приводу відмови в реєстрації права на працю нотаріуса; скасувати акт про відмову у проведенні сертифікації робочого місця нотаріальної контори Сидорук Л. О. від 23 вересня 2024 року; записати робоче місце нежитлове приміщення першого поверху в будинку АДРЕСА_1 , відповідним місцем (конторою) для використання як робоче місце приватного нотаріуса Сидорук Л.О. з метою вчинення нотаріальних дій у Івано-Франківській області.

З метою забезпечення позову просила зупинити дію індивідуального акту від 23.09.2024 про відмову у проведенні сертифікації робочого місця нотаріальної контори; зобов`язати відділ кадрів надати відомості про встановлення окладу чи заробітної плати начальника управління юстиції у 2024 році.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 29 листопада 2024 року справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову передано за підсудністю до Івано-Франківського міського суду.

Ухвала суду мотивована тим, що відповідно до частини другої статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходження. Позивачка в позовній заяві зазначила, що місцезнаходженням відповідача Західного міжрегіонального управління юстиції у м. Івано-Франківськ в особі начальника управління юстиції є м. Івано-Франківськ, вул. Грюнвальдська, 11, (що також підтверджується даними відкритих джерел згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), а відділу нотаріату - м. Івано-Франківськ, вул. Макуха, 14, а тому справа не підсудна Коломийському міськрайонному суду Івано-Франківської області, а повинна розглядатися Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області.

Не погоджуючись з такою ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду про передачу справи за підсудністю до Івано-Франківського міського суду, справу направити на розгляд до Коломийського міськрайонного суду.

В апеляційній скарзі посилається на її незаконність.

Зазначила, що відповідно до п.16 ст.28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, оскільки пред`явлені нею позовні вимоги, пов`язані з її правом на працю. Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області є територіально наближеним до міста Городенки і з 2021 року місто Городенка входить до складу Коломийського району, а тому, на думку апелянтки, її справа підсудна Коломийському мсіькрайонному суду Івано-Франківської області.

Просить оскаржувану ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвала про передачу справи на розгляд до іншого суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п.9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Стаття 124 Конституції України закріплює, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Це означає, що право особи на звернення до суду не може бути обмеженим. Тобто, юрисдикція виникає там, де є спір про право. Предметом юрисдикції є суспільні відносини, які виникають у зв`язку з вирішенням спору. Поняття юрисдикції безпосередньо пов`язано з процесуальним законодавством.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

За змістом статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_1 11 листопада 2024 року звернулась до Коломийського міськрайонного суду з позовом до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у м. Івано-Франківськ в особі начальника управління юстиції, відділу нотаріату при Західному міжрегіональному управлінні юстиції, що у приміщенні Івано-Франківського обласного нотаріального архіву, про стягнення грошових коштів за бездіяльність, скасування акта про відмову в проведенні сертифікації робочого місця та запис робочого місця нотаріуса.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 12 листопада 2024 року цивільну справу за вищезазначеним позовом ОСОБА_1 передано для розгляду за підсудністю до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 08 січня 2025 року ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 листопада 2024 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Суд своє рішення мотивував тим, що пред`явлений позивачкою позов щодо визнання незаконним акта про відмову у сертифікації відповідності робочого місця (контори) приватного нотаріуса є публічно-правовим спором та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, а відтак суду першої інстанції при новому розгляді слід відповідно до положень ч.1 ст. 186 ЦПК України вирішити питання щодо відкриття провадження в справі.

Заява про забезпечення позову, підлягає розгляду у тому ж порядку, що і позов, про забезпечення якого просить заявниця, а тому ухвала суду про передачу заяви про забезпечення позову за підсудністю до Івано-Франківського міського суду не може залишатися в силі та відповідно до положень ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції з урахуванням висновків, викладених апеляційним судом в мотивувальній частині даної постанови.

.

Керуючись статтями 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 листопада 2024 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: І.В. Бойчук

О.О. Томин