КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кафідова О.В.
№ 22-ц/824/4920/2025
У Х В А Л А

м. Київ Справа № 758/2276/23

14 січня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кафідової О.В.

суддів: Оніщука М.І.

Шебуєвої В.А.

перевіривши матеріали апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 16 березня 2023 року, постановлену під головуванням судді Рибалки Ю.В. у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» () до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про визнання права іпотекодержателя та встановлення пріоритету,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 16 березня 2023 року заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про визнання права іпотекодержателя та встановлення пріоритету - задоволено.

Забезпечено позов у справі №758/2276/23 до набрання рішенням у даній справі законної сили, шляхом: - заборони державним реєстраторам, реєстраційним службам, іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 ; - заборони ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) розпоряджатись у будь-який спосіб нерухомим майном - квартирою АДРЕСА_1 ; - заборони ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) розпоряджатись у будь-який спосіб нерухомим майном - квартирою АДРЕСА_1 , зокрема, але не виключно, звертати стягнення на дане майно у будь-який спосіб.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції від 16 березня 2023 року, відповідач ОСОБА_1 25 листопада 2024 року подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Також в апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить суд про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Подільського районного суду м. Києва від 16 березня 2023 року, в обґрунтування вимог клопотання зазначає, що оскаржувану ухвалу за місцем реєстрації не отримував, про її існування та розгляд не було відомо. Про існування оскаржуваної ухвали стало відомо 11 листопада 2024 року, коли відповідач звернувся до нотаріуса з запитом щодо необхідних документів для звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 .

Перевіривши матеріали справи, доводи клопотання відповідача ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Подільського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року, суд дійшов висновку, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказує, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, у межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братися до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль у ньому апеляційного суду (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

При цьому, забезпечення апеляційного оскарження рішення суду має бути здійснено судами з урахуванням принципу верховенства права і базуватися на справедливих судових процедурах, передбачених вимогами положень законодавства, які регулюють вирішення відповідних процесуальних питань.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Разом із тим, ЄСПЛ зауважив, що доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Згідно з частиною першою статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до частини першої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (частина друга статті 354 ЦПК України).

Згідно частини третьої статті 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Частиною другою статті 358 ЦПК України передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно частини першої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до частини першої статті 124 ЦПК України строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку.

Аналіз вказаних процесуальних норм дає підстави для висновку, що сплив річного строку з дня складання повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку.

Виключенням з цього правила є подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученої до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, та пропуск строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 вересня 2024 року у справі № 490/9587/18 (провадження № 14-29цс24), системно аналізуючи положення ЦПК України, дійшла висновку про те, що особа, не повідомлена про розгляд справи (пункт 1 частини другої статті 358 цього Кодексу), - це особа, яку не сповістили про наявність судового провадження у справі і яка відповідно не знала / не могла знати про розгляд справи.

З матеріалів справи вбачається, що у березні 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про визнання права іпотекодержателя та встановлення пріоритету.

Одночасно з позовом позивач ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» подало заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про визнання права іпотекодержателя та встановлення пріоритету.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року задоволено заяву про забезпечення позову.

У матеріалах справи наявні поштові конверти, адресовані відповідачу ОСОБА_1 , разом із повідомленням про вручення поштового відправлення, які повернуті відділенням поштового зв`язку на адресу суду, з довідкою поштового зв`язку про причини повернення рекомендованого листа «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 78, 113, 114).

Разом з тим, відповідачем ОСОБА_1 до суду першої інстанції подавалось клопотання по цивільній справі від 31 серпня 2023 року (а.с.120-127).

07 вересня 2023 року відповідач ОСОБА_1 приймав участь у судовому засіданні та долучав до матеріалів справи своє клопотання про витребування доказів (а.с. 169-177).

Як вбачається з апеляційної скарги, відповідач ОСОБА_1 реалізував право на апеляційне оскарження ухвали Подільського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року про забезпечення позову - 25 листопада 2024 року, тобто після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, та за установлених у цій справі обставин його, не можна вважати особою, не повідомленою про розгляд справи в розумінні пункту 1 частини другої статті 358 ЦПК України, оскільки відповідач ОСОБА_1 був обізнаний про наявність справи у суді та брав участь у розгляді справи в судових засіданнях.

Крім того, згідно із загальнодоступними даними з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвала Подільського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року про забезпечення позову, надіслана для оприлюднення 17 березня 2023 року, забезпечено надання загального доступу: 20 березня 2023 року.

Отже у відповідача ОСОБА_1 була об`єктивна можливість ознайомитися з ухвалою суду першої інстанції, у тому числі і в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

При цьому слід враховувати, що, згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Факт пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили відповідачем ОСОБА_1 не доведений.

Оскільки апеляційну скаргу подано на судове рішення після спливу одного року з дня складення його повного тексту, а винятків, визначених пунктами 1, 2 частини 2 статті 358 ЦПК України, не встановлено, у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року слід відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 16 березня 2023 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» () до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про визнання права іпотекодержателя та встановлення пріоритету - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: