ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1674/25 Справа № 185/7575/24 Суддя у 1-й інстанції - Юдіна С. Г. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Максюти Ж.І., Халаджи О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро Дніпропетровської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2024 року в цивільній справі номер 185/7575/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивачка з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3 . На даний час син є повнолітнім, навчається у Польщі у технічному училищі при сільськогосподарському комплексі навчальних закладів у Кіянах та є студентом 2 курсу денної форми навчання. Можливості працевлаштуватися син не має і перебуває на утриманні позивачки. Після досягнення сином повноліття відповідач не завжди його утримує, матеріальну допомогу в період навчання добровільно не надає, хоча має таку можливість.

Позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і на весь час навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на час навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років, починаючи з 18 липня 2024 року та до закінчення навчання.

В іншій частині позову - відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору.

Із вказаним рішенням не погодилась позивачка ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, просила змінити рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.10.2024 року у справі №185/7575/24 в частині визначення розміру аліментів, збільшивши розмір аліментів з 1/10 частини до 1/6 частини.

Доводами апеляційної скарги наведено, що в оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та підлягає зміні через невідповідність висновків суду обставинам справи.

Позивачка вважає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку щодо розміру стягнутих з відповідача аліментів на утримання дитини на час навчання в розмірі 1/10 частини доходів відповідача. Визначений судом розмір аліментів є невиправданий дійсними потребами дитини, яка продовжує навчання. Судом першої інстанції не враховано, що наш повнолітній син ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги від батьків, оскільки навчається в іншій державі, в Польщі, у технічному училищі при сільськогосподарському комплексі навчальних закладів у Кіянах та є студентом 2 курсу денної форми навчання, прийнятий до навчального закладу у 2022 році, закінчить навчання у 2027 році, а тому не має можливості працювати внаслідок денного навчання. Крім того, він потребує витрачання коштів на придбання білетів на проїзд до місця навчання та у зворотному напрямку, на харчування, на придбання речей особистої гігієни, які син використовує щоденно, білизну, одяг.

Позивачка зазначає, що надати суду докази на витрати щодо навчання, проїзду дитини та інші витрати вона не може, оскільки дитина навчається в іншій державі, а саме в Польщі, чеки за витрати на навчання складаються в Польщі, тому витратити кошти на переклад чеків у позивачки немає фінансової можливості, оскільки її матеріальний стан складається з мінімальної заробітної плати, про що свідчить довідка ОК-5.

Суд першої інстанції не врахував ту обставину, що відповідно до вимог Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» фінансування реабілітаційних заходів інвалідів здійснюється з програм державного бюджету відповідно до законодавства, а тому відповідач отримує ліки та проходить лікування і реабілітацію за рахунок державного бюджету, не витрачаючи на це свої кошти.

Позивачка вважає, що відповідач має можливість надавати більшу матеріальну допомогу повнолітньому синові, який продовжує навчання в розмірі не 1/10, а в розмірі 1/6 частини, про що свідчать довідки про доходи відповідача.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.10.2024 року залишити без змін.

У 2019 році стан здоров`я відповідача суттєво погіршився, йому було встановлено онкологію, діагноз: злоякісна лімфома промсемального вісілу правої стегнової кістки. Патологічний перелом. Після встановлення діагнозу він проходив хіміотерапію, після чого йому було проведено оперативне втручання по заміні пострезакційного дефекту індивідуальним модульним ендопротезом СІНЕКС. На даний час він перебуває на обліку у онколога. У зв`язку з хворобою вимушений витрачати багато коштів на лікування.

Відповідач не заперечує проти сплати аліментів, проте зазначає, що сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини він не має можливості, оскільки утримує дружину, яка перебуває в декретній відпустці, малолітнього сина, який часто хворіє, себе, витрачаючи на лікування та реабілітацію багато коштів.

Вважає, що розмір аліментів у 1/10 частині доходів відповідача, з урахуванням його стану здоров`я, визначений судом, є справедливим та правомірним для утримання повнолітньої дитини.

Від інших учасників справи відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Пунктом 1 частини 4 статті 274 ЦПК України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім, зокрема, спорів про стягнення аліментів.

Відповідно до частини 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 04.05.2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 12).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином позивачки та відповідача (а.с. 11).

Відповідно до довідки про відвідування навчального закладу від 21.06.2024 року ОСОБА_4 є студентом 2-го класу технічного училища при сільськогосподарському комплексі навчальних закладів у Кіянах. Прийнятий до навчального закладу 01.09.2022 року. Закінчення навчання у 2027 році (а.с. 13-15).

Відповідач з 15.07.2020 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 (а.с. 47).

Від шлюбу з ОСОБА_5 відповідач має дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 48).

З судового наказу виданого 14.08.2024 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області вбачається, що з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.08.2024 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 49).

Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_2 перебуває на обліку в Павлоградському об`єднаному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком, сума пенсії за період з 01.02.2024 року по 31.07.2024 року складає 77561,66 грн. Станом на липень 2024 року щомісячний розмір пенсії становить 14698,50 грн (а.с. 53).

За інформацією відділу обслуговування громадян Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Дніпропетровській області ОСОБА_2 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, як отримувач страхових виплат відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». За період з 01.02.2024 року по 31.07.2024 року сума страхових виплат становить 115564,08 грн. Розмір щомісячних виплат станом на липень 2024 року становить 21828,58 грн (а.с. 54).

З довідки МСЕК серія 12ААА №127976 вбачається, що ОСОБА_2 13.02.2023 року повторно визначено ступінь втрати професійної працездатності в розмірі 60% безстроково (а.с. 56).

Довідкою до акта огляду медико-соціальною комісією серія 12ААГ №182504 від 13.02.2023 року ОСОБА_2 повторно встановлена 3 група інвалідності за професійним захворюванням з 01.03.2023 року безстроково. Рекомендовано нагляд і лікування у невролога, травматолога, пульмонолога, ЛОР, стаціонарне лікування (а.с. 55).

З наданих відповідачем медичних документів вбачається, що йому встановлено діагноз: злоякісна лімфома проксимального відділу правої стегнової кістки, проведено комплексне обстеження. 05.07.2019 року оперативне втручання: видалення пухлини, заміна пострезакційного дефекту індивідуальним модульним ендопротезом СІНЕКС. З зазначеного часу спостерігається у ортопеда-травматолога (а.с. 57, 58, 61-64).

Дитині відповідача - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено діагноз: вроджене розширення сечоводу. Лівобічний обструктивний мегауретер, у зв`язку з чим останній перебував на стаціонарному лікуванні і потребує в подальшому періодичного лікування (а.с. 59, 60).

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог саме в певному обсязі.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним та таким, що відповідає нормам закону та обставинам справи.

Зі змісту ст. 199 Сімейного кодексу (надалі СК України) вбачається, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Положеннями ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином позивачки та відповідача.

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 04.05.2012 року року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Відповідно до довідки про відвідування навчального закладу від 21.06.2024 року ОСОБА_4 є студентом 2-го класу технічного училища при сільськогосподарському комплексі навчальних закладів у Кіянах. Прийнятий до навчального закладу 01.09.2022 року. Закінчення навчання у 2027 році.

Відповідач з 15 липня 2020 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 .

Від шлюбу з ОСОБА_5 відповідач має дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З судового наказу, виданого 14.08.2024 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, вбачається, що з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.08.2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

Дитині відповідача - ОСОБА_6 встановлено діагноз: вроджене розширення сечоводу. Лівобічний обструктивний мегауретер, у зв`язку з чим останній перебував на стаціонарному лікуванні і потребує подальшого періодичного лікування.

Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_2 перебуває на обліку в Павлоградському об`єднаному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком, сума пенсії за період з 01.02.2024 року по 31.07.2024 року складає 77561,66 грн. Станом на липень 2024 року щомісячний розмір пенсії становить 14698,50 грн.

За інформацією відділу обслуговування громадян Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, ОСОБА_2 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, як отримувач страхових виплат відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». За період з 01.02.2024 року по 31.07.2024 року сума страхових виплат становить 115564,08 грн. Розмір щомісячних виплат станом на липень 2024 року становить 21828,58 грн.

З довідки МСЕК серія 12ААА №127976 вбачається, що ОСОБА_2 13.02.2023 року повторно визначено ступінь втрати професійної працездатності в розмірі 60% безстроково (а.с. 56).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною комісією серія 12ААГ №182504 від 13.02.2023 року ОСОБА_2 повторно встановлена 3 група інвалідності за професійним захворюванням з 01.03.2023 року безстроково. Рекомендовано нагляд і лікування у невролога, травматолога, пульмонолога, ЛОР, стаціонарне лікування.

Згідно з наданими відповідачем медичними документами йому встановлено діагноз: злоякісна лімфома проксимального відділу правої стегнової кістки, проведено комплексне обстеження. 05.07.2019 року, оперативне втручання: видалення пухлини, заміна пострезакційного дефекту індивідуальним модульним ендопротезом СІНЕКС. З зазначеного часу спостерігається у ортопеда-травматолога.

З огляду на викладене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалася позивачка, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, виходячи із принципу розумності та справедливості, беручи до уваги матеріальне становище відповідача, стан здоров`я, враховуючи, що з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_6 , суд першої інстанції дійшов правильного висновку, про часткове задоволення позовних вимог в розмірі 1/10 частини від усіх його доходів заробітку, починаючи стягнення 18.07.2024 року і до припинення навчання ОСОБА_3 , але не пізніше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, що є об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів з урахуванням встановлених у справі обставин та відповідно до вимог чинного законодавства України.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи в апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи наведене, апеляційний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Підстав для скасування судового рішення не вбачається.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: