Справа № 211/7618/24
Провадження № 2/211/599/25
14 січня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Ніколенко Д.М.,
за участю секретаря судового засідання Данилової О.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу,
Ухвалою суду від 10.12.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 14.01.2025 розгляд справи ухвалено проводити в заочному порядку.
У судове засідання сторони у справі не з`явилися.
Позивач ОСОБА_1 скерував до суду через систему «Електронний суд» заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності його представника, позовну заяву підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, не повідомив причини неявки, відзиву не подав.
Враховуючи вимоги частин першої та третьої статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.
Як встановлено судом, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 08.12.2021 серії ААБ №271319, 08 грудня 2021 року о 17-20 годині водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «HYUNDAI ACCENT» д.н.з. « НОМЕР_2 » в м. Кривому Розі у Довгинцівському районі по вул. Високовольтна, 63 А, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного бокового інтервалу та не дотримався безпечної дистанції, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб марки «Great Wall Haval», д.н.з. « НОМЕР_1 », яким раніше керував ОСОБА_4 , який за інерцією здійснив зіткнення з автомобілем марки «MERCEDES-BENZ 208» д.н.з. « НОМЕР_3 » під керуванням ОСОБА_5 , який рухався у зустрічному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження чим завдано матеріальні збитки.
Вказані обставини встановлені постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.12.2021, справа №211/8326/21, якою відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 850,00 грн. (а.с. 11). Постанова не оскаржена та набрала законної сили 11.01.2022.
Відповідно до ст. 82 ЦПК Українипостанова по справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню.
22.10.2021 між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_3 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №16149550, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортного засобу, а саме автомобіля «Great Wall Haval», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » (а.с. 5, 14).
Транспортний засіб «HYUNDAI ACCENT», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », яким керував ОСОБА_2 на момент ДТП, був забезпечений Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту №203848276 у ПАТ «HACK «ОРАНТА» (а.с. 21).
Власник автомобіля Great Wall Haval», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », ОСОБА_3 звернулась до ПрАТ «СК «ВУCO» із заявою на виплату страхового відшкодування. 13.12.2021 оцінювачем (спеціалістом) ПрАТ «СК «ВУСО» було проведено огляд транспортного засобу «Great Wall Haval», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », щодо пошкоджень, завданих внаслідок ДТП від 08.12.2021 та складено Акт (протокол) огляду транспортного засобу - заява на виплату, фото-таблицю пошкоджень (а.с. 16, 18-20).
Згідно рахунку-фактури №126 від 13.12.2021 вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Great Wall Haval», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », склала 45 400,00 грн. (а.с. 18).
У свою чергу, ПАТ «HACK «ОРАНТА» визнало ДТП від 28.12.2021 страховим випадком та здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» згідно Полісу №203848276 розрахованою з урахуванням зносу транспортного засобу, з вирахуванням розміру франшизи (2 500,00 грн.) у сумі 28 740,00 грн. (а.с. 23-25).
Вирішуючи спір суд виходить з таких норм законодавства, застосовуючи їх до правовідносин, що виникли.
Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Так, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу).
Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
Аналогічні положення містяться в частині першій статті 990 ЦК України.
Згідно зі статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.
Таким законом, зокрема, є норми статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Таким чином, регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою.
За статтею 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Підпунктом 38.1.1 в) пункту 38.1 статті 38 Закону України №1961-IV визначено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
Враховуючи викладене, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є регресними.
На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому в порядку, встановленому чинним законодавством.
Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.
Тобто, франшиза це ті збитки, попередньо прописані в договорі, які страховик не відшкодовує в разі виникнення страхового випадку.
Відповідно до п. 36.6 ст. 36 цього Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.
29.07.2024 ПрАТ «СК «ВУСО» (Первісний кредитор) та ФОП ОСОБА_1 (Новий кредитор) уклали Договір №29/07/2024 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору, зокрема, за Договором №16149550 від 22.10.2021 (а.с. 30-34).
Таким чином, до Позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з Відповідача вищевказаної суми боргу.
Суд, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, враховуючи, що відповідач добровільно суму франшизи на користь позивача не сплатив, своїм правом на подання відзиву не скористався, викладені в позові обставини не спростував, суд вважає, що наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми франшизи в розмірі 2 500,00 грн. Тому позовні вимоги суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Позивачем заявлено вимогу щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Щодо вимоги про стягнення правової (правничої) допомоги.
Згідно зі ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження розміру судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано відповідні докази та представником позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 12 793,300 грн. Суд, виходячи з принципів розумності та справедливості, вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на правничу допомогу в заявленому розмірі. При прийнятті такого рішення судом враховані вимоги частин 4, 5 ст. 137 ЦПК України, складність справи, відсутність фактичних судових засідань за участю осіб, обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час, виходячи з критерію розумності та спів розмірності. Суд вважає таку суму співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи та з метою уникнення можливості неправомірного збагачення позивача за рахунок відповідача.
Щодо вимоги про стягнення судового збору.
На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Представником позивача заявлено вимогу про відшкодування судового збору в сумі 1 211,20 грн. Оскільки позов підлягає задоволенню, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заявлену суму судового збору.
Керуючись статтями ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 133, 137, 141, 247, 263-265, 280-284, 288, 354, 355 ЦПК України, суд
позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), завдані збитки в порядку регресу в сумі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок; та в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок та витрати на професійну правову (правничу) допомогу 12 793 (дванадцять тисяч сімсот дев`яносто три) гривні 30 копійок.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складене 14 січня 2024 р.
Суддя Д.М. Ніколенко