Справа № 495/9029/21
№ провадження 6/495/4/2025
УХВАЛА

Про відмову в задоволенні подання

"10" січня 2025 р. м.Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої одноособово судді Прийомової О.Ю.

за участю секретаря Ульвіс К.Е.,

справа № 495/9029/21,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області подання головного державного виконавця Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про розшук боржника,-

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2024 року головний державний виконавець Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) звернувся до суду з поданням про розшук боржника.

Відповідно до вказаного подання просить суд оголосити в розшук ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 495/9029/21 виданого 13.02.2023 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 основної суми боргу за борговою розпискою від 06.05.2017 року в розмірі 360 000,00 грн.

Своє подання обґрунтовує тим, що на виконанні Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває виконавче провадження АСВП № 71191399 з виконання виконавчого листа № 495/9029/21 виданого 13.02.2023 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 ЗУ "Про виконавче провадження".

Державним виконавцем було вжито наступні заходи примусового виконання рішення, а саме: арешт майна, перевірка майнового стану боржника.

На все рухоме та нерухоме майно боржника накладено арешт. На всі грошові кошти на відкритих банківських рахунках, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належать боржнику, накладено арешт.

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а стягувач наполягає на звернені державного виконавця до суду щодо розшуку боржника.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не сповістили.

У відповідності до ч.4 ст.441 ЦПК України, суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, ретельно перевіривши всі надані докази, суд приходить до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 лютого 2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 основну суму боргу за борговою розпискою від 06.05.2017 року в сумі 360 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3% річних від простроченої заборгованості, що складає 31 266,06 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 інфляційні нарахування на суму заборгованості, що складає 66 265,2 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 4576 грн.

В іншій частині в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

13 лютого 2023 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області видано виконавчі листи.

03 грудня 2024 року головний державний виконавець Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) звернувся до суду з поданням про розшук боржника.

Відповідно до вказаного подання просить суд оголосити в розшук ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 495/9029/21 виданого 13.02.2023 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 основної суми боргу за борговою розпискою від 06.05.2017 року в розмірі 360 000,00 грн.

Статтею 438 ЦПК України передбачено, що розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

У силу ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно ч. 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Аналіз наведеної норми прямої дії свідчить про те, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення.

Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07.05.2018 року № 916/1605/15-г та від 31.07.2019 року № 554/13475/15-ц.

Підставою для звернення виконавця до суду з поданням про розшук боржника, є відсутність відомостей про місце перебування та проживання боржника-фізичної особи. Виконавцем здійснюється перевірка місця проживання боржника, місце реєстрації - якщо вони відрізняються. Про встановлення факту відсутності боржника за місцем реєстрації (проживання) складається акт. Додатково здійснюється перевірка майнового стану, надсилаються запити про встановлення факту працевлаштування та отримання доходів.

Отже, звернення державного виконавця до суду із поданням про розшук боржника повинно бути підтверджене відповідними документами, що обґрунтовують наявність невиконаного виконавчого провадження з вини боржника та безрезультатність виконавчих дій по виявленню місця знаходження боржника.

В той же час, на підтвердження факту виклику боржника державним виконавцем надано виклик державного виконавця від 03.03.2023 року та конверт.

Також, у матеріалах подання відсутні будь-які докази щодо перевірки виконавцем відомостей стосовно перебування боржника в закладах охорони здоров`я, кримінально-виконавчих установах, що має значення для вирішення питання про оголошення у розшук боржника.

Між тим, слід зазначити, що відмовляючи у задоволенні подання, суд виходить також з того, що розшук боржника є суттєвим втручанням у приватне життя особи у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), висловлену у п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України», за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у задоволенні подання про оголошення розшуку боржника слід відмовити, оскільки державним виконавцем не надано достатніх та переконливих доказів на підтвердження відсутності боржника за місцем проживання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 18,36 Закону України «Про виконавче провадження», ст.438 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про розшук боржника - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складений 13 січня 2025 року.

Суддя: