ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 січня 2025 року

м. Харків

справа №646/6178/24

провадження №22-ц/818/818/25

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр»,

відповідач ОСОБА_1

розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Жупинського Миколи Андрійовича на заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

У червні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2024 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором № 102895254 від 02.10.2021 року у загальному розмірі 66 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 грн. та судовий збір у розмірі 3 028 грн. В решті заявлених вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції - скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що позивачем не надано доказів перерахування коштів на рахунок відповідачки у сумі, яка заявлена у позові. Також не надано виписки по картковому рахунку. Вважає, що позивачем не доведено надання кредитних коштів та їх використання. Також суд не взяв до уваги практику апеляційного суду та Верховного Суду.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст.367ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.367ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідач свої зобов`язання за укладеним кредитним договором належним чином не виконав, наявна за вищевказаним кредитним договором заборгованість відповідачем до теперішнього часу у добровільному порядку не погашена, тому підлягає стягненню.

Такий висновок суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 2.10.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «МІЛОАН» укладено договір про споживчий кредит № 102895254.

Відповідно до п. 1.2. п. 1.5.2. договору про споживчий кредит сума (загальний розмір) кредиту становить 10000 грн., відсотки за користування кредитом 5100 грн., які нараховуються за ставкою 1.70 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно зі п. 1.6. договору про споживчий кредит стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до п. 2.1., 2.3.1.2. договору про споживчий кредит кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Також передбачено право позичальника збільшити строк кредитування.

Пропозиція (Оферта) на отримання кредиту згідно Заявки-анкети підписаної Позичальником, електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифкатор підписаного особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер зазначений Позичальником в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця.

Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання Договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем (ТОВ «Мілоан») було перераховано грошові кошти в розмірі 10000,00 грн. (а.с.13 зворот)

17.01.2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 17-01/2022-54, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 102895254 від 02.10.2021 року.

ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, у тому числі, й за кредитним договором № 102895254 від 02.10.2021 року.

На виконання умов договору було укладений Акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 року, що підтверджує факт переходу прав вимог боргу до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР».

Відповідно до Реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» отримав право грошової вимоги до відповідачки за договором № 102895254 від 02.10.2021 року в розмірі 66 000 грн.

Згідно розрахунку, що наданий позивачем, заборгованість ОСОБА_1 за договором № 102895254 від 02.10.2021 року станом на 10.05.2024 року становить 66 000 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 10 000 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 54 100 грн., заборгованість за комісією 1 900 грн.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Щодо доводів апеляційної скарги про невідповідність розрахунку позивача фактичним обставинам справи, судова колегія зазначає наступне.

Як убачається із договору про споживчий кредит №102895254 від 02.10.2021 року ОСОБА_1 підписала зазначений договір одноразовим ідентифікатором F19313 02.10.2021 о 12:33.

Відповідно до умов Договору про споживчий кредит ОСОБА_1 надано кредит в розмірі 10000,00 грн, строк користування кредитом - 30 днів, проценти за користування кредитом: 5100,00 грн які нараховуються за ставкою 1,70 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку кредитування та стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Також в договорі передбачено сплату комісії за надання кредиту у сумі 1900,00 грн.

Таким чином договір передбачає подвійну відсоткову ставку та комісію за надання кредитних коштів.

Із розрахунку заборгованості вбачається нарахування відсотків: за період з 02.10.2021 року по 01.11.2021 року у розмірі 1, 7 %, з 02.11.2021 року по 31.12.2021 року у розмірі 5%, а також додано 10000,00 списання кредитного тіла (17.01.2022) списання простроченої комісії 1900,00 грн (17.01.2022), кошти отримані від відступлення прав вимоги 1450,00 грн дохід від відступлення прав вимоги 1450,00 грн, а також списання прострочених процентів за рахунок фінансового результату у сум 35100,00 грн.

Разом з тим враховуючи умови передбачені п.2.3.1.2 договору кредиту, колегія вважає, що строк дії кредитного договору було продовжено до 60 днів.

При цьому зі змісту зазначених пунктів договору не вбачається, що застосовується інша процентна ставка в разі пролонгації договору.

Умовами договору підписаного сторонами передбачено, що позичальник зобов`язується сплатити відсотки за користування кредитними коштами за кожен день у розмірі 1,7% (п.1.5.1) та 5% (п.1.5.1).

Відтак, ТОВ «Коллект центр» мало право на стягнення відсотків за користування кредитними коштами за 30 днів (строк дії договору) з 02 жовтня 2021 року по 01 листопада 2021 року виходячи з наступного.

Сума кредиту 10 000 грн 00 коп. х 1,70 % = 170 грн 00 коп.

170 грн 00 коп. х 30 днів = 5100 грн 00 коп. відсотки згідно п.1.5.1 Договору.

Також за період з 02.10.2021 по 01.11.2021 року стягненню підлягають відсотки передбачені п.1.5.2 Договору 10 000 грн 00 коп. х 5 % = 500,00 грн.

500,00х30 днів =15000,00 грн. відсотки

Оскільки умовами договору передбачено пролонгацію на 30 днів, то стягненню також підлягають відсотки передбачені п. 1.5.1 та 1.5.2 у загальному розмірі 6,70% за період з 02.11.2021 по 01.12.2021 рік.

Сума кредиту 10 000 грн 00 коп. х 6,70 % = 670 грн 00 коп. *30 (днів)=20100,00 грн.

Загальний розмір відсотків, який підлягає стягненню за період з 02.10.2021 по 01.12.2021 року становить 40200,00 грн.

Таким чином сума заборгованості за кредитним договором становить 10000,00 грн - тіло кредиту та відсотки 40200,00 грн.

Щодо вимог про стягнення комісії судова колегія

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит Банк надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною в договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супровідних послуг банку, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит додатка 2 до цих Правил.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Разом з цим, Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 викладена правова позиція, згідно якої право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частини 2 статті 1050 ЦК України. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України.

Судова колегія не вбачає підстав для стягнення комісії у розмірі 1900,00 грн за надання кредитних коштів, оскільки в погодженому сторонами графіку заборгованості такі умови відсутні.

Комісія за своєю природою - це грошова сума, одноразовий платіж, що списується клієнтом як плата за обслуговування рахунку або за надання спеціальних послуг, а тому суд приходить до висновку, що розмір комісії встановлений пунктом 1.5.1. кредитного договору, відповідно вимога про її стягнення є не обґрунтованою.

Вимога про сплату відсотків за надання кредиту протирічить вимогам Закону «Про захист прав споживачів».

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

В кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням кредиту, який надається позивачу та за які банком встановлена комісія.

Згідно з частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).

Статтею 78ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Матеріали справи свідчать про те, що згідно платіжного доручення (а.с.13 зворот) кошти було перераховано ОСОБА_3 в сумі 10000,00 грн 02.10.2021 року.

Доказів, які б свідчили про виконання умов договору або внесення коштів на його погашення, ОСОБА_1 не надано.

Таким чином судова колегія приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідачки в користь позивача заборгованість за Кредитним договором №102895254 від 02.10.2021 в розмірі 50200,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 10000 грн.; відсотки за користування кредитом 40200,00 грн.

Доводи апелянта щодо неотримання кредитних коштів спростовується змістом платіжного доручення (а.с.13 зворот).

З урахуванням вищевказаного, рішення підлягає зміні.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Матеріали справи свідчать про те, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» задоволені на 76,06% (з 66000,00 грн. до 50200,00 грн.).

При подачі позовної заяви позивачем було сплачено 3028,00 грн. судового збору, при подачі апеляційної скарги ОСОБА_1 було сплачено 4542,00 грн.

З урахуванням зміни рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнутої суми заборгованості з відповідача, зміні також підлягає і розмір стягнутого судового збору.

З ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подачу позову у розмірі 2303,09 грн.

При цьому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково, а саме на 23,94%. За подання апеляційної скарги користь відповідачки слід стягнути судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1087,35 грн. Керуючись положеннями ст. 141 ЦПК, судова колегія вважає за можливе зробити взаємозалік. Таким чином з ОСОБА_1 » на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал підлягає стягненню 1215,74 грн.

Керуючись ст.367,369,374,376,381,382,383,384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Жупинського Миколи Андрійовича задовольнити частково.

Заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2024року змінити.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» задовольнити частково

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» заборгованість за Кредитним договором №102895254 від 02.10.2021 в розмірі 50200,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 10000 грн.; відсотки за користування кредиту 40200,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1215,74 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п. 2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю.Тичкова