справа №176/116/25
провадження №2/176/420/25
УХВАЛА

Іменем України

15 січня 2025 р. суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Гусейнов К.А., розглянувши матеріали заяви Першого заступника керівника Волноваської окружної прокуратури Донецької області про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Першого заступника керівника Волноваської окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до ОСОБА_1 , про конфіскацію 1/3 частки земельної ділянки площею 1,1762 га, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2025 року разом з позовною заявою Перший заступник керівника Волноваської окружної прокуратури Донецької області звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з заявою про забезпечення позову Першого заступника керівника Волноваської окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до ОСОБА_1 , про конфіскацію 1/3 частки земельної ділянки площею 1,1762 га.

19 грудня 2024 року Вища рада правосуддя вирішила змінити із 6 січня 2025 року територіальну підсудність судових справ Великоновосілківського районного суду Донецької області шляхом її передачі до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області.

В обґрунтування заяви прокурор посилається на те, що Волноваською окружною прокуратурою за результатами вивчення стану законності у сфері розпорядження земельними ділянками, розташованими в межах Волноваського району, встановлено порушення ОСОБА_1 вимог земельного законодавства.

За результатами опрацювання відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень з`ясовано, що ОСОБА_1 , яка є громадянкою російської федерації, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.03.2020 року, виданого приватним нотаріусом Великоновосілківського районного нотаріального округу Донецької області Гуковим О.В., є власником 1/3 частки земельної ділянки сільськогосподарського призначення із кадастровим номером :01:001:0879, площею 1,1762 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Іскрівської сільської ради Великоновосілківського (нині Комарської сільської об`єднаної територіальної громади Волноваського) району Донецької області.

Право власності на вказану земельну ділянку зареєстроване за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 03.03.2020 за №35770091 приватним нотаріусом Великоновосілківського районного нотаріального округу Донецької області Гуковим О.В. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212).

Із загальних відомостей Державного земельного кадастру вбачається, що державна реєстрація спірної земельної ділянки як об`єкта цивільних прав проведена 10.01.2006 на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 14.12.2005, земельна ділянка сформована, віднесена до земель сільськогосподарського призначення, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

При цьому із заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) від 03.03.2020 №35770091, яка знаходиться в матеріалах реєстраційної справи №212 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається, що на час вчинення реєстраційних дій щодо спірної земельної ділянки приватний нотаріус Волноваської державної нотаріальної контори Гуков О.В. як суб`єкт у сфері державної реєстрації встановив особу ОСОБА_1 саме як громадянку російської федерації.

Таким чином, на підставі відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, свідоцтва про право на спадщину за заповітом встановлено, що на час вчинення реєстраційних дій щодо спірної земельної ділянки ОСОБА_1 була громадянкою російської федерації.

З метою підтвердження зазначених відомостей Волноваською окружною прокуратурою до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області спрямовано запити від 26.04.2024 №51-833ВИХ-23 та 20.09.2024 №51-3346ВИХ-42, у відповідь на які Головне управління листами від 03.05.2023 № 1401.2.3-2350/1401.2.10-23 та 12.11.2024 №1401.16.1-4445/14.2-24 повідомило, що згідно бази даних Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами (ЄІАС УМП) ДМС України ОСОБА_1 з питань оформлення паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон не зверталась, набуття громадянства України не виявлено.

Також з інформації відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, наданої на запит прокуратури листом від 20.09.2024 №51-3345ВИХ-24, вбачається, що за результатами проведеної перевірки за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актових записів про смерть відносно осіб, зазначених у запиті, в т.ч. щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складених органами державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області у період з 01.01.2017 по теперішній час, не виявлено.

Таким чином, на підставі зазначених вище відомостей у їх сукупності достовірно встановлено, що ОСОБА_1 є громадянкою російської федерації. Разом з тим, остання, набувши в порядку спадкування право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, всупереч вимогам Земельного кодексу України не відчужила даний об`єкт зі спливом законодавчо визначеного строку та досі залишається його власником.

У зв`язку із вказаним, на теперішній час наявні підстави для конфіскації у ОСОБА_1 1/3 частки земельної ділянки з кадастровим № :01:001:0879 площею 1,1762 га шляхом припинення права власності на неї з одночасним визнанням права власності держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області.

Як вже було зазначено вище, право власності на спірну земельну ділянку ОСОБА_1 набула як спадкоємець шляхом прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , про що 03.03.2020 внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Отже, до закінчення річного строку після державної реєстрації права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, тобто до 03.03.2021 ОСОБА_1 як нерезидент України повинна була виконати вимоги законодавства щодо її відчуження, що нею, однак, самостійно в добровільному порядку вчинено не було.

У разі невідчуження іноземцями земельних ділянок сільскогосподарського призначення у встановлений строк застосовуються правові наслідки, передбачені статтями 140,143,145 Земельного кодексу України у вигляді примусового припинення права власності на такі земельні ділянки шляхом їх конфіскації на користь держави.

При цьому невиконання ОСОБА_1 покладеного на неї обов`язку з добровільного відчуження земельної ділянки порушує інтереси держави у сферах належного порядку набуття та реалізації всіма суб`єктами прав на землі сільськогосподарського призначення, національної безпеки держави, державного суверенітету, економічної та продовольчої безпеки.

На даний час ОСОБА_1 всупереч законодавчій забороні безперешкодно володіє та розпоряджається спірною частиною земельної ділянки з кадастровим №:01:001:0879 на території України, передавши її в оренду сільськогосподарському підприємству.

З огляду на вказане, враховуючи, що ОСОБА_1 як іноземна громадянка упродовж року після набуття права власності на 1/3 частку земельної ділянки сільськогосподарського призначення (до 03.03.2021) добровільно не відчужила її, на теперішній час наявні підстави для конфіскації такої земельної ділянки на користь держави в судовому порядку шляхом припинення права власності ОСОБА_1 на такий об`єкт з одночасним визнанням права власності на дану частину земельної ділянки за державою в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права на доступ до правосуддя, в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд, розглянувши зазначену заяву, відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

У п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованим, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

Суд приходить до висновку, що заявлений позивачем вид заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на 1/3 частку земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :01:001:0879, площею 1,1762 га, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами населених пунктів на території Іскрівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212), власником якої є громадянка російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є обґрунтованим, а тому заяву про забезпечення позову слід задовольнити.

Виходячи з наведеного, заява про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.149-150,153,154,157 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву Першого заступника керівника Волноваської окружної прокуратури Донецької області про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Першого заступника керівника Волноваської окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до ОСОБА_1 , про конфіскацію 1/3 частки земельної ділянки площею 1,1762 га - задовольнити.

Накласти арешт на 1/3 частку земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :01:001:0879, площею 1,1762 га, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами населених пунктів на території Іскрівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212), власником якої є громадянка російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Термін пред`явлення даної ухвали до виконання три роки.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги у 15-денний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Кімал ГУСЕЙНОВ