справа № 755/3668/23 головуючий у суді І інстанції Яровенко Н.О.
провадження № 22-ц/824/3877/2025 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
У Х В А Л А

15 січня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ Фінагеєва В.О., Кашперської Т.Ц., Яворського М.А., розглянувши у спрощеному провадженні без повідомлення учасників справи клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В:

Київським апеляційним судом розглядається цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою представником Леоновою Юлією Олегівною на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 11 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

19 грудня 2024 року до Київського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів, а саме, витребування у адвоката Леонової Юлії Олегівни оригіналу книги обліку доходів і витрат та зобов`язання надати витяг з даної книги для долучення до матеріалів справи з метою підтвердження понесених витрат.

Клопотання, обґрунтоване тим, що представником відповідача було подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій зазначено, що відповідачем понесено витрати на професійну допомогу у зв`язку із розглядом справи у розмірі 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп. Відповідно до правової позиції щодо компенсації витрат на правничу допомогу висловленої Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у справі №372/1010/16-ц у постанові від 03.05.2018 року, для стягнення витрат на правову допомогу сторона повинна документально підтвердити факт понесення таких витрат (надати договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат). Крім того, позивач зазначає, що представником відповідача не надано жодного підтвердження, що факт отримання вказаних коштів від відповідача було відображено адвокатом Леоновою Ю.О., у Книзі доходів і витрат, що є обов`язковим згідно вимог чинного законодавства України. Ведення даної книги є обов`язковим відповідно до п.178.6 ст.178 розділу IV Податкового кодексу України, котрий визначає, що Фізичні особи, які проводять незалежну професійну діяльність, зобов`язані вести облік доходів і витрат від такої діяльності. Форму та порядок ведення Книги обліку доходів і витрат затверджено наказом Міндоходів України від 16.09.2013 року № 481 та зареєстровано в міністерстві юстиції України 01.10.2013 року за № 1686/24218. Вказаний обов`язок адвоката як самозайнятої особи кореспондується у п.1 «Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність», згідно якого фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (самозайняті особи), зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат, у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати. Позивач вважає, що у разі ненадання представником відповідача вказаної книги для огляду, або відсутності її у останнього, виникають сумніви щодо факту оплати послуг на правову допомогу, а відтак не можуть вважатися доведеним та не підлягає стягненню з позивача на користь відповідача.

Від сторони відповідача надійшли письмові заперечення, з яких вбачається, що представник відповідача вважає, клопотання необґрунтованим, таким, що не підлягає задоволенню. Вказує, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц. ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19. В Постанові ВП ВС від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 зазначається, що «Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). 3 аналізу вищевикладених норм законодавства та усталеної судової практики вбачається, що підтвердити потрібно саме понесені витрати особи (в даному випадку апелянта ОСОБА_2 ) на професійну правничу допомогу адвоката, а не порядок ведення адвокатом доходів і витрат.

Розглянувши заявлене клопотання та вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що у його задоволенні слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Згідно п. 7 ч. 1ст. 183 ЦПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Подане позивачем клопотання про витребування доказів не містить відомостей, передбачених ч. 2 ст. 84 ЦПК України, а отже не відповідає вимогам п. 7 ч. 1ст. 183 ЦПК України.

Відповідно ст. ст. 76,77,78 ЦПК України - доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1-3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18), Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 вересня 2022 року у справі № 295/190/20 ( провадження № 61-15467св21).

При цьому посилання позивача на обов`язковість ведення адвокатом Книги обліку доходів та витрат, які ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, колегія суддів відхиляє, оскільки предметом спірних правовідносин є фактичне понесення витрат на правову допомогу та їх відшкодування відповідною стороною у справі. Облік отриманих доходів адвокатом та в подальшому його оподаткування не є предметом спору.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року у справі №569/17904/17.

З огляду на викладене, враховуючи що факт реальної сплати відповідачем адвокату визначеного договором про надання правової допомоги гонорару, правового значення для вирішення питання про стягнення таких витрат з іншої сторони не має, колегія судді приходить до висновку про відсутність підстав до задоволення вказаного клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи, зокрема, клопотання та заяви учасників справи, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись статтями 84, 367, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.