Справа № 939/2702/24
РІШЕННЯ

Іменем України

14 січня 2025 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої - судді Герасименко М.М.

за участі секретаря - Рассказової М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, через представника адвоката Ткаченко Н.В., звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Бородянського районного суду Київської області від 12 грудня 2016 року. В шлюбі народилося троє дітей, зокрема, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчається на 3-му курсі стоматологічного факультету в Національному медичному університеті ім. О.О. Богомольця. За рішенням Бородянського районного суду Київської області від 06 травня 2024 року з відповідача стягнуто аліменти на час навчання ОСОБА_2 27 серпня 2024 року нею (позивачем) сплачено за навчання сина ОСОБА_3 55 880 грн основного платежу та 279,40 грн комісії. Крім того, вона сплатила за навчання сина в автошколі ФОП ОСОБА_4 на курсах з підготовки (перепідготовки) водіїв транспортних засобів категорії В кошти в розмірі 27 625 грн. Вважала, що вказані додаткові витрати підлягають розподілу між батьками, а тому просила стягнути з ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразово в сумі 41 892 гривні 20 копійок.

За ухвалою суду від 10 грудня 2024 року було відкрито провадження у справі та ухвалено провести розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження.

20 грудня 2024 року до суду від представника відповідача адвоката Андріяшевої І.М. надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги стороною відповідача не визнаються у повному обсязі, оскільки заявлені додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_3 , не є такими в розумінні ст. 185 СК України та повинні покриватися за рахунок сплати відповідачем аліментів. Крім того, сторона відповідача наполягає на відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин положень ст. 185 СК України в зв`язку з тим, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 виповнилося 18 років, він набув повноліття і не є дитиною. У випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням до досягнення нею 23-х років, правила ст. 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються ст. 199 цього Кодексу, якою передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Оплата вартості навчання не відноситься до додаткових витрат, тому правові підстави для їх стягнення відсутні. З огляду на вказане, сторона відповідача вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки позивачем заявлені вимоги про стягнення додаткових витрат, понесених на утримання дитини, а не стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, оскільки в даному випадку виникли правовідносини, які регулюються статтею 199 СК України. Також, у відзиві зазначено про те, що з доходів відповідача на користь позивача утримуються аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 за рішенням Бородянського районного суду Київської області від 06 травня 2024 року в розмірі частини його заробітку (доходу), починаючи з 11 березня 2024 року і до закінченням ОСОБА_2 навчання 30 червня 2027 року, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист, на підставі якого відкрито виконавче провадження № 74998255, у рамках якого винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 18 червня 2024 року. З довідки про доходи № 556 від 08 листопада 2024 року вбачається, що починаючи з червня 2024 року з грошового забезпечення відповідача стягуються аліменти, при цьому розмір грошового забезпечення становить 20 899,73 грн, у зв`язку з чим розмір аліментів згідно рішення суду на місяць складає 5 225,93 грн. Таким чином, річний розмір аліментів становитиме 62 699,19 грн і повністю покриває половину понесених позивачем витрат на навчання сина більш ніж вдвічі, оскільки повна вартість навчання у вищому навчальному закладі за рік становить 55 880 грн. Щодо оплати 27 625 грн за навчання повнолітнього сина сторін в автошколі, представник відповідача вказала про те, що вказані кошти також не є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, з урахуванням викладеної вище правової оцінки. Дитина досягла повноліття, а тому підстави для застосування ст. 185 СК України відсутні. Також, вказала про те, що за час спільного проживання сторін, їх син ОСОБА_3 вже проходив навчання в автошколі, однак не зміг здати іспит. З огляду на вказані обставини, сторона відповідача вважала, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту, а позовні вимоги недоведеними та просила відмовити в задоволенні заявлених вимог за недоведеністю саме правових підстав для його задоволення.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, посилаючись на викладені в ньому доводи, та просила його задовольнити.

Представник відповідача адвокат Андріяшева І.М. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні в повному обсязі з підстав, наведених у відзиві.

Вислухавши пояснення учасників, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований і проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 та з 01 жовтня 2022 року навчається у Національному медичному університеті імені О.О. Богомольця і станом на 03 жовтня 2024 року є студентом 3 курсу стоматологічного факультету, денної форми навчання; навчається за рахунок коштів фізичних (юридичних) осіб, термін закінчення університету 2027 рік (а.с. 5, 6, 7, 8-10).

Як убачається з матеріалів справи (а.с. 12), за навчання сина в даному навчальному закладі позивачем сплачено 55 880 гривень. Вказані витрати понесені позивачем 27 серпня 2024 року, тобто після досягнення ОСОБА_2 повноліття.

Крім того, ОСОБА_2 навчається в автошколі ФОП ОСОБА_4 на курсах з підготовки (перепідготовки) водії транспортних засобів категорії «В» в групі 415, зареєстрованою ТСЦ 8042 регіонального сервісного центру МВС у м. Києві, яка проводила заняття з 26 квітня 2024 року по 31 травня 2024 року, та пройшов практичний курс навчання за програмою підготовки водіїв т/з категорії «В» в обсязі 4 годин; станом на 01 вересня 2024 року внутрішній іспит не склав і свідоцтво про закінчення автошколи не отримав, що підтверджується копією відповідної довідки (а.с. 11).

Згідно з копіями квитанцій до платіжних інструкцій, ОСОБА_1 22 травня 2024 року та 27 серпня 2024 року сплатила за навчання повнолітнього сина ОСОБА_3 в автошколі кошти в загальному розмірі 27 625 гривень (а.с. 13).

За рішенням Бородянського районного суду Київської області від 06 травня 2024 року з відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 11 березня 2024 року і до закінчення ОСОБА_2 навчання 30 червня 2027 року, але не більше ніж до досягнення ним 23 років (а.с. 57-58).

На підставі виконавчого листа № 939/642/24, виданого 08 травня 2024 року Бородянським районним судом Київської області на виконання вказаного рішення суду, було відкрито виконавче провадження № 74998255, у рамках якого 18 червня 2024 року державним виконавцем Бородянського відділу ДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 59-60).

Згідно з копією довідки про доходи № 566 від 08 листопада 2024 року, відповідач ОСОБА_2 є військовослужбовцем військової частини Збройних Сил України та загальна сума його доходу за період з травня по жовтень 2024 року становить 125 658 гривень 78 копійок; сплачені аліменти 63 385 гривень 15 копійок (а.с. 61).

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (статті 198, 199).

Згідно з ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Разом з тим, статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Верховний Суд у постанові від 25 лютого 2020 року у справі № 521/4397/17 (провадження № 61-39201св18) дійшов висновку, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Судом встановлено, що за рішенням Бородянського районного суду Київської області від 06 травня 2024 року з відповідача ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 11 березня 2024 року і до закінчення ОСОБА_2 навчання 30 червня 2027 року, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

З огляду на зазначене, оскільки підстав для стягнення з відповідача додаткових витрат, пов`язаних з навчанням його повнолітнього сина ОСОБА_3 не вбачається, то в позові необхідно відмовити.

Керуючись ст. 185, 199 СК України, ст. 10-13, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини залишити без задоволення.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 14 січня 2025 року.

СуддяМ.Герасименко