Справа № 127/2-1415/2009
Провадження 6/127/682/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борисюк І.Е.,

за участю: секретаря судового засідання Остапенко І.В.,

адвоката відповідачки/боржниці ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Заява обґрунтована тим, що 14.09.2009 Ленінським районним судом м. Вінниці було видано виконавчий лист № 2-1415/09 про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «АКПІБ» заборгованості за кредитним договором № 06-2,1/638 від 18.08.2006 у розмірі 26 519 євро, 1 700 гривень судових витрат та 30 гривень витрат на ІТЗ. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.09.2014 було замінено сторону виконавчого провадження з ПАТ «АКПІБ» на ТОВ «Кредитні ініціативи». 09.06.2018 державним виконавцем Немирівського відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м. Київ) було відкрито виконавче провадження № 51388146 на підставі вищевказаного виконавчого листа. 20.12.2018 державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». На даний час виконавчий лист на виконанні не перебуває, строк для його пред`явлення до виконання пропущено стягувачем з поважних причин, пов`язаних із запровадження карантину та введення воєнного стану в Україні.

Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду ТОВ «Кредитні ініціативи» із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого 14.09.2009 Ленінським районним судом м. Вінниці за судовим рішенням по справі № 2-1415/09, до виконання.

09.01.2025 від адвоката відповідачів/боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_6 ОСОБА_7 надійшли письмові заперечення щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

В судове засідання представник заявника, відповідачі/боржники ОСОБА_8 та ОСОБА_5 не з`явились, хоча були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомлено. Таким чином, представник заявника, відповідачі/боржники ОСОБА_8 та ОСОБА_5 не з`явились в засідання без поважних причин.

Адвокат відповідачки/боржниці ОСОБА_1 - Щуренко А.О. не заперечував щодо розгляду заяви у відсутність інших учасників справи.

Згідно із ч. 3 ст. 433 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи вищевикладене, думку адвоката Ус Г.В. та положення ст. 223 та ч. 3 ст. 433 ЦПК України, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність представника заявника та відповідачів/боржників ОСОБА_8 та ОСОБА_5 (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання).

Дослідивши заяву ТОВ «Кредитні ініціативи» та матеріали справи, заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_1 - Щуренка А.О., суд прийшов до наступного висновку.

13.05.2009 Ленінським районним судом м. Вінниці ухвалено заочне рішення у цивільній справі № 2-1415/09 за позовом Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку в особі філії «Відділення Промінвестбанку в м. Вінниця» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, яким з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку в особі філії «Відділення Промінвестбанку в м. Вінниця» було солідарно стягнуто заборгованість по кредитному договору № 06-2.1/638 від 18.08.2006 у розмірі 26 519, 56 євро, а також судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1 700, 00 гривень та витрат на ІТЗ розгляду справи в сумі 30, 00 гривень. (а.с. 102-103)

Вищевказане судове рішення набрало законної сили 13.07.2009 згідно ухвали Апеляційного суду Вінницької області. (а.с. 127)

З матеріалів справи вбачається, що Ленінським районним судом м. Вінниці 14.09.2009 представнику Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку було видано три виконавчих листи за вищевказаним судовим рішенням. («довідковий лист до справи», а.с. 138, 141)

Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час видачі судом виконавчих документів, стягувач мав право протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили пред`явити виконавчі документи до виконання.

Як вбачається із матеріалів справи виконавцями неодноразово відкривались виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів, виданих Ленінським районним судом м. Вінниці 14.09.2009 за судовим рішенням по справі № 2-1415/09. (а.с. 139-140, 142, 154, 180, 199)

Ухвалою суду від 08.09.2014 було замінено стягувача - Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк на ТОВ «Кредитні ініціативи» у виконавчому провадженні, де боржником є ОСОБА_1 (а.с. 184-185)

Суду не повідомлено результат виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_6 , а також відомості щодо пред`являння для примусового виконання виконавчого докумена щодо боржника ОСОБА_5 . Водночас, із матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист, виданий Ленінським районним судом м. Вінниці 14.09.2009 за судовим рішенням по справі № 2-1415/09 щодо боржниці ОСОБА_1 було повернуто державним виконавцем стягувачу в ході виконавчого провадження № 51388146 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». (а.с. 199-202)

У зв`язку із тимчасовим призупиненням роботи Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, в тому числі, роботи автоматизованої системи виконавчого провадження внаслідок цілеспрямованої кібератаки на державні реєстри України, суд позбавлений можливості перевірити наявну в АСВП інформацію щодо вищевказаних виконавчих проваджень.

Судом прийнято до уваги, що хоча за вищевказаним судовим рішенням було видано три виконавчих листи, із заяви вбачається вимога про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання лише щодо боржниці ОСОБА_9 .

Враховуючи те, що виконавчий документ щодо боржниці ОСОБА_1 перебував на примусовому виконанні і був повернутий стягувачу 20.12.2018 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», судом встановлено переривання строку його пред`явлення до виконання.

Судом прийнято до уваги, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону (ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно із ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Як вбачається із постанови державного виконавця від 20.12.2018, строк для повторного пред`явлення повернутого виконавчого документа до виконання встановлено до 20.12.2021. (а.с. 199-202)

Таким чином судом встановлено, що представник заявника звернувся до суду який розглядав справу як суд першої інстанції і видав виконавчі документи. Однак, з наявних в матеріалах справи документів вбачається, що заявник звернувся після закінчення строку, встановленого для пред`явлення до виконання виконавчого документа.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Судом прийнято до уваги, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для виконання, яке є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав та інтересів, в даному випадку, прав та інтересів юридичної особи.

Однак, необхідною умовою для поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого документа є наявність поважних причин його пропуску.

Поважними причинами пропуску пред`явлення до виконання виконавчого документа можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Посилання представника заявника на запровадження карантину та введення воєнного стану в Україні, як на підставу поважності причин пропуску строку пред`явлення до виконання виконавчого документа, суд вважає необґрунтованими.

Судом прийнято до уваги, що із 12.03.2020 на усій території України був установлений карантин із подальшим продовженням відповідними постановами його строку. Водночас, після 31 серпня 2020 року мали місце пом`якшення карантинних обмежень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» скасовано з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Посилання представника заявника на положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)» в частині доповнення пунктом 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, є безпідставним і необґрунтованим, оскільки дане положення стосується виключно процесуальних строків, встановлених ЦПК України. Строки ж пред`явлення виконавчих документів до виконання встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

Саме по собі запровадження карантину, зважаючи на його подальше послаблення, не є поважною причиною пропуску встановленого законом строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа.

Представником заявника не наведено аргументів, які б свідчили про те, що причини пропуску строку встановленого законом для пред`явлення до виконання виконавчого документа зумовлені саме обмеженнями, впровадженими у зв?язку з карантином. Для встановлення поважності причин недостатньо лише посилання на наявність таких обмежень. Необхідним є наведення конкретних обставин та надання заявником відповідних доказів на підтвердження їх існування, а також доведення їх впливу на своєчасність реалізації ним своїх прав. Представник заявника не зазначив обставин, які б свідчили про відсутність у заявника можливості вчинити відповідну дію у визначений законом строк, як і не надав доказів на підтвердження існування таких обставин.

При цьому судом прийнято до уваги, що процедура пред`явлення виконавчого документа до виконання вказує на можливість направлення необхідних для цього документів приватному виконавцю або ж до держаної виконавчої служби й поштовим зв`язком. Проте, заявник не скористався такою можливістю.

Щодо посилань представника заявника як на підставу поважності причин пропуску строку пред`явлення до виконання виконавчого документа на введення в Україні воєнного стану, то суд зауважує наступне.

Так, 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 в Україні був введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався й наразі триває.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є поважною причиною пропуску встановленого законом строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили пред`явлення стягувачем виконавчого документа до виконання протягом установленого законом строку.

Суд наголошує, що поважними визнаються лише обставини, які є об?єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони і пов?язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення особою визначених законом дій.

Оцінка поважності причин пропуску встановленого законом строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту повернення стягувачу виконавчого документа й до спливу строку встановленого для його повторного пред`явлення до виконання. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для пред`явлення до виконання виконавчого документа. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом строку встановленого для повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання та тривали до моменту звернення до суду.

Водночас, строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив до початку введення в Україні воєнного стану.

Посилання позивачки на положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)» в частині доповнення пунктом 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, є безпідставним і необґрунтованим, оскільки дане положення стосується виключно процесуальних строків, встановлених ЦПК України.

Отже, самі по собі факти запровадження карантину з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, а також введення воєнного стану в Україні, не позбавили заявника можливості упродовж встановленого законом строку пред`явити до виконання виконавчий документ, вони не є поважними причинами пропуску встановленого законом строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа. Натомість представник заявника не навів обставин об`єктивного та непереборного характеру, які були б пов`язані з обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином або введенням воєнного стану, не довів наявності обставин, що становили реальні перешкоди пред`явити до виконання виконавчий документ у встановлений законом строк, значно утруднили або унеможливили своєчасне його пред`явлення до виконання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обставини, зазначені представником заявника як поважні причини пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, не є поважними, оскільки не пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами. Судом звернуто увагу, що з часу повернення стягувачу виконавчого документа пройшло шість років. Крім того, пасивна позиція заявника, а саме те, що ним не були вжиті жодні заходи (пред`явлення виконавчого документа, контроль тощо) вказують на те, що товариство не вживало активних дій щодо реалізації своїх прав.

Судом враховано, що у відповідності до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, з урахуванням ст.ст. 76-80 ЦПК України, заявник зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. При цьому, заявник не позбавлений права розпорядитися своїм процесуальним правом на власний розсуд у відповідності до ч. 3 ст. 13 ЦПК України. Суд не може збирати докази. Представником заявника не повідомлено суду про неможливість подання потрібних доказів або наявність складнощів в поданні цих доказів. Суд вважає, що заявник, скориставшись своїми процесуальними правами, надав суду усі наявні докази по даній справі на підтвердження своїх вимог.

Належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Отже, твердження представника заявника про поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання жодними належними, допустимими та достовірними доказами, в розумінні положень ст.ст. 77-79 ЦПК України, які б у відповідності до ст. 80 ЦПК України були б достатніми, не підтверджено.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що докази поважності причин пропуску строку пред`явлення до виконання виконавчого документа заявником не надано, а підстави вказані у заяві є неповажними, а тому підстави для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа, виданого 14.09.2009 Ленінським районним судом м. Вінниці за судовим рішенням по справі № 2-1415/09, до виконання відсутні.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 76-80, 89, 223, 229, 258-261, 353-355, 433 ЦПК України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа, виданого 14.09.2009 Ленінським районним судом м. Вінниці за судовим рішенням по справі № 2-1415/09, до виконання - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду складена 15.01.2025.

Суддя