ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року

справа № 643/10779/24

провадження № 22-ц/818/551/25

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого Тичкової О.Ю.

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.

за участі секретаря судового засідання Волобуєва О.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Харкова апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2024 року в складі судді Поліщук Т.В., -

УСТАНОВИВ

У вересні 2024 року ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до закінчення навчання або до досягнення нею 23 років, в залежності від того, яка з зазначених обставин настане першою.

В обґрунтування вимог позивачка посилалася на те, що сторони у справі мають двох спільних дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі судового наказу по справі № 643/17990/20 від 15.12.2020 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини з усіх видів й(ого заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 19.11.2020 року до досягнення дітьми повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_3 доньці - ОСОБА_4 виповнилося 18 років та на теперішній час вона продовжує навчання в Харківському національному університеті радіоелектроніки, на 1 курсі факультету Комп`ютерних наук, форма навчання: денна, що підтверджується повідомленням про зарахування.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з підстав передбачених ч. 2 ст. 186 ЦПК України.

Ухвала мотивована тим, що під час підготовки справи до відкриття було встановлено, що є таке що набрало законної сили рішення суду про закриття провадження у справі за позовом, що існував між тими ж сторонами про той самий предмет та з тих самим підстав.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу посилаючись на незаконність оскаржуваної ухвали, яку просить скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не повно встановив обставини у справі та дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження. Справа № 643/4327/24 на яку посилається суд та справа, що розглядається не є ідентичними, тому що в дійсній справі спір виник з інших підстав. Закриття провадження у справі № 643/4327/24 відбулось у зв`язку із відрахуванням дитини з навчального закладу, а тому підстави для стягнення аліментів на той час відпали. Проте в теперішній час дитина є студенткою, тому має право на отримання утримання з боку батька.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Посилається на те , що ухвала постановлена з повним дотриманням вимог законодавства та судом обґрунтовано враховано, що в справах повністю збігається предмет і підстави позову, сторони є ідентичними.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що до 30.04.2024 року ОСОБА_1 зверталась до Московського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 07.05.2024 року у справі № 643/4327/24 було відкрито провадження у справі. Предметом позову було стягнення аліментів з 06.05.20024 року на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, але підстава позову було навчання в Інституті наук про здоров`я в Молопольському державному університеті імені ротмістра Вітольда Пілецького в Освенцімі Республіці Польщі. Форма навчання - стаціонарна, дата початку навчання - 01.10.2023 року, очікуваний термін завершення навчання - 30.09.2026 року.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11.07.2024 у цивільній справі № 643/4327/24 провадження по справі закрито. Вказана ухвала набрала законної сили 30.07.2024.

В обґрунтування позову у дійсній цивільній справі ОСОБА_1 посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 доньці - ОСОБА_4 виповнилося 18 років та на теперішній час вона продовжує навчання в Харківському національному університеті радіоелектроніки, на 1 курсі факультету Комп`ютерних наук, форма навчання: денна.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право

в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Згідно норм п.2 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Відмова у відкритті провадження у справі у цьому разі можлива за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Відповідно до наведеної норми права позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

За змістом норм ЦПК України предмет позову це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасно зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом з тим не вважаються зміною підстави позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Визначаючи підстави позову як елемент його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого у справі між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 28 липня

2021року у справі №640/9380/19 (провадження №61-6741св21), від 15 листопада 2021 року у справі №428/9280/20 (провадження№61-12194св21), від 21 грудня 2021 року у справі №295/983/21 (провадження №61-13906св21), від 19 січня 2022 року у справі №766/4505/20 (провадження №61-14440св21).

Отже, суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо в позовах, які розглядалися судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Проте підстави позову у дійсній справі та у справі № 643/4327/24 не є тотожними, оскільки у справі № 643/4327/24 позивачка спочатку посилалась що повнолітня дитина продовжує навчання у Вищому учбовому закладі у Польші, а потім станом на 11.07.2024 відмовилась від позову.

В якості підстав для стягнення з відповідача аліментів у дійсній справі, позивач посилається на інші обставини навчання повнолітньої дитини у Харківському національному університеті радіоелектроніки з 12 серпня 2024 року. Зазначене свідчить про виникнення права для звернення позивачки до суду з позовом про стягнення з 12.08.2024, оскільки саме обов`язковість перебування на навчанні є підставою для сплати аліментів на повнолітню дитину.

Тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на зазначене колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду скасувати. Справу повернути до районного суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 374, 389, 381-383 ЦПК України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2024 року скасувати.

Справу повернути до районного суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 14 січня 2025 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук