Справа № 352/3081/24
Провадження № 2/352/219/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 р. м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М. М.

з участю секретаря Гундич Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом АТ «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

у с т а н о в и в :

Позивач 03.12.2024 звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 18517,04 грн.

Ухвалою від 09.12.2024 суд відкрив провадження у справі, призначивши її до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про закриття провадження в цій справі, виходячи з таких підстав.

Згідно отриманої 05.12.2024 відповіді № 947719 з Єдиного державного демографічного реєстру встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 08.05.2023 знята з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.37).

Батько відповідачки ОСОБА_2 15.01.2025 подав до суду копію свідоцтва про смерть дочки відповідачки у справі ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.44).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва (п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

З аналізу п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України вбачається, що суд може залучити правонаступників у справу тільки у випадку, коли смерть особи сталася вже після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 4 ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обовязки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Стаття 26 ЦК України визначає, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обовязки. Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обовязки як учасник цивільних відносин.

Згідно з ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Стаття46 ЦПК України визначає, що здатність мати цивільні процесуальні права та обовязки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Частина 1 ст. 47 ЦПК України передбачає, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обовязки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Відповідно до ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач; позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Системний аналіз вказаних норм права, а також положень частин першої, другої, четвертої статті 25, частини першої статті 26 ЦК України та частини другої статті 48 чинного ЦПК України, дозволяє дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі має бути живим та повинен мати цивільну процесуальну правосубєктність. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 чинного ЦПК України).

При цьому норма ст. 255 ЦПК України є імперативною. Тобто за наявності підстав, визначених пунктами 1-8 ч. 1 ст. 255 ЦПК, незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобовязаний закрити провадження у справі. На такі дії суду не впливає те, що у справі беруть участь відповідачі-спадкоємці, які на час розгляду справи мають цивільну процесуальну правосубєктність і не заявляли клопотання про закриття провадження у справі.

Вказаний висновок узгоджується з принципом правової визначеності, на якому неодноразово наголошував у своїй практиці Європейський суд з прав людини.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним й безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, № 19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Викладений правовий висновок, який суд застосовує згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, міститься в постанові Верховного Суду в складі Обєднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2019 у справі № 185/998/16-ц.

З урахуванням викладеного суд закриває провадження в цій справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК Україниу зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі наведеного, керуючись ст. 255 ч. 1 п. 1, 260-261 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження у справі за позовом АТ «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ

Повна ухвала складена 16.01.2025.