ПОСТАНОВА

Іменем України

14 січня 2025 року м. Кропивницький

справа № 388/2304/23

провадження № 22-ц/4809/208/25

Кропивницький апеляційний суду у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Дуковського О.Л.

суддів: Дьомич Л.М., Чельник О.І.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідачі: ОСОБА_2 , Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ», інтереси якого представляє адвокат Лук?янчук А.В.

Розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними в матеріалах справи доказами цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ», інтереси якого представляє адвокат Лук`янчук Артем Володимирович на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 24 вересня 2024 року, у складі судді Степанова С.В. та за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2024 року, у складі головуючого судді Степанова С.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обгрунтування позову вказував, що 21 листопада 2022 року о 13.00 годині по вул. Криворізька в смт. Новгородка Кропивницького району Кіровоградської області сталася дорожньо-транспортна пригода.

Зазначав, що ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом «Chery Amulet A15» реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахувала погодних умов, не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції, у результаті чого здійснила зіткнення з транспортним засобом «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався попереду в попутному напрямку прямо та надавав дорогу пішоходові на нерегульованому пішохідному переході.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_3 порушила вимоги пунктів 12.1, 12.2, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність у відповідності до ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до постанови Долинського районного суду Кіровоградської області від 31.01.2023 у справі №393/567/22 ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн .

В результаті дорожньо-транспортної події автомобіль марки «Ford Transit реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням позивача зазнав значних механічних пошкоджень.

Позивач вказував, що є власником вказаного автомобіля на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , а тому має право вимагати матеріального відшкодування шкоди, що була завдана його транспортному засобу.

Посилався на те, що ОСОБА_3 було укладено договір обов`язкового страхування відповідальності перед третіми особами і позивач звернувся за виплатами до відповідної страхової компанії.

Зазначав, що Страхова компанія ПрАТ «CK «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» 27.02.2023 частково відшкодувала збитки завдані внаслідок ДТП в розмірі 48 127,44 грн , шляхом зарахування вказаної суми на банківську карту позивача, а франшизу в розмірі 2600,00 грн ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_3 .

Вказував, що матеріальних збитків йому було відшкодовано відповідачами в сумі - 50727,44 грн .

Позивач не погоджувався із таким розміром матеріальних збитків та звернувся до сертифікованого СТО з метою проведення відновлювального ремонту колісного транспортного засобу марки «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу марки «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_2 , склала - 90 725,00 грн .

Позивач зазначав, що йому не в повній мірі було відшкодовано майнову шкоду, а тому звернувся до суду про стягнення із ПрАТ «CK «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» на його користь 39997,56 грн матеріальних збитків внаслідок пошкодження транспортного засобу.

Крім того позивач вказував, що в наслідок ДТП йому було заподіяно ОСОБА_3 моральну шкоду.

Зазначав, що моральна шкода полягає у надмірних хвилюваннях під час дорожньо-транспортної пригоди та значним пошкодженням автомобіля та його відновленням.

Стресова ситуація вплинула на його стан здоров?я та на можливість жити звичним для нього життям.

Просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь завдану моральну шкоду в розмірі 25000,00 грн .

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 24 вересня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» на користь ОСОБА_1 39997,56 грн матеріальних збитків внаслідок пошкодження колісного транспортного засобу марки «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 5000,00 грн заподіяної моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат (судового збору).

Додатковим рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 3200, 00 грн .

Не погодившись із рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 24 вересня 2024 року ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» посилається на те, що позивачем не доведено витрати вартості ремонту автомобіля, а калькуляцію вартості відновлювального ремонту автомобіля Ford Transit», яка проведена ФОП ОСОБА_5 не можна визнавати належним доказом.

Вказує, що ФОП ОСОБА_5 не є сертифікованим оцінювачем і немає сертифікатів на здійснення операцій з проведення розміру завданої шкоди.

Звернувшись із апеляційною скаргою ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» надає докази ,а саме матеріали страхової справи №2447.609.22.01, що стали підставою для виплати страхового відшкодування в розмірі 48127,44 грн.

ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» просить під час розгляду справи апеляційним судом взяти до уваги саме надані матеріали страхової справи, зокрема Звіт №20880 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяної пошкодженням транспортного засобу та Висновок вартості придатних залишків №20880/1 від 14.01.2023.

В апеляційній скарзі ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» вказує, що оцінювач ОСОБА_6 , відповідно до Звіту №20880, має вищу технічну освіту, кваліфікацію оцінювача за напрямом оцінки майна об?єктів у матеріальній формі та спеціалізаціями в межах напряму 1.3 Оцінка дорожніх транспортних засобів, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача від 20.02.2010.

Просить рішення суду в частині стягнення матеріальної шкоди із ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Позивач подав апеляційну скаргу на додаткове рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2024 року.

Позивач у своїй апеляційній скарзі вказує, що він звернувшись до суду із позовом до ОСОБА_2 просив стягнути моральну шкоди, що була заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 25000,00 грн , але рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 24 вересня 2024 року позов в цій частині було задоволено частково та стягнуто з відповідачки на користь позивача моральну шкоду в сумі - 5000,00 грн . Вказує, що його позов задоволено в цій частині на 20 %.

Зазначає, що вказаним рішенням суду було встановлено, що ОСОБА_2 керуючи своїм транспортним засобом завдала йому як матеріальної так і моральної шкоди.

Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку у визначені суми на правничу допомогу у пропорційному співвідношенні до суми задоволених вимог, оскільки вимоги щодо стягнення моральної шкоди із відповідачки були задоволенні лише на 20 %, а тому це не може бути 3200,00 грн з 4000,00 грн.

Посилається на те, що суд першої інстанції не вирішив чи є розмір витрат відповідачки на правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у цій справі та не взяв до уваги його заперечення щодо стягнення з нього витрати на професійну правничу допомогу на користь позивачки.

Просить додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ», в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 24 вересня 2024 року залишити без змін.

Вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а рішення суду першої інстанції, яким частково задоволено його позовні вимоги таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами позовні вимоги.

Вказує, що ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» у судові засідання суду першої інстанції жодного разу не з`являлося, відзиву на позовну заяву не подавало, доводи позовної заяви не спростовувало.

Крім того посилається на те, що ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» не виконало вимоги ухвали Долинського районного суду від 11 березня 2024 року про витребування копії страхового полісу.

Вважає, що докази, які відповідач надає разом із апеляційною скаргою не можуть бути прийняті у розумінні ч.3 ст. 367 ЦПК України.

ОСОБА_2 не скористалася правом подання відзиву на апеляційні скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 24 вересня 2024 року відповідає зазначеним вимогам з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 (а.с. 8).

З матеріалів справи вбачається, що 21 листопада 2022 року о 13.00 годині по вул. Криворізька в смт. Новгородка Кропивницького району Кіровоградської області сталася дорожньо-транспортна пригода. ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом «Chery Amulet A15» реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахувала погодних умов, не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції, у результаті чого здійснила зіткнення із транспортним засобом «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався попереду в попутному напрямку прямо та надавав дорогу пішоходові на нерегульованому пішохідному переході. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_3 порушила вимоги пунктів 12.1, 12.2, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність у відповідності до ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 20-21).

Відповідно до постанови Долинського районного суду Кіровоградської області від 31.01.2023 у справі №393/567/22 ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн .

Згідно ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи ,у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини , якщо інше не встановлено законом.

Судом першої інстанції належним чином встановлено, що відповідачка порушивши вимоги пунктів 12.1,12.2, 13.1 Правил дорожнього руху здійснила дорожньо-транспортну пригоду, завдавши транспортному засобу позивача механічних пошкоджень та визнано винною у ДТП.

З копії полісу (договору) №АР/2781964 обов?язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів вбачається про наявність відповідних договірних відносин.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_7 (а.с. 39).

Звернувшись із даним позовом про стягнення матеріальної шкоди позивач посилався на те, що оскільки ОСОБА_2 було укладено договір обов?язкового страхування перед третіми особами він і звернувся до ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» за виплатами.

Встановлено, що позивач отримав страхову виплату в сумі 48127,44 грн від СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» (а.с. 17).

Крім того позивач отримав від ОСОБА_2 суму франшизи в розмірі 2600,00 грн , що не заперечується ні позивачем ні відповідачкою (а.с.2,37).

Згідно калькуляції вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_2 , проведений ФОП ОСОБА_5 вбачається, що вартість відновлення автомобіля складає 90725,00 (а.с. 18).

Тобто позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення недоплаченої матеріальної шкоди в сумі - 39997,56 грн .

Задовольняючи позов в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 39 997,56 грн суд першої інстанції правильно дослідив обставини справи та надані позивачем докази.

Доводи апеляційної скарги ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» спрямовані на те, що позивачем не доведено витрати вартості ремонту автомобіля, а калькуляцію вартості відновлювального ремонту автомобіля Ford Transit», проведену ФОП ОСОБА_5 не можна вважати належним доказом, оскільки ФОП ОСОБА_5 не є сертифікованим оцінювачем і немає сертифікатів на здійснення операцій з проведення розміру завданої шкоди.

ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» під час перегляду рішення в суді апеляційної інстанції надає матеріали страхової справи №2447.609.22.01, що стали підставою для виплати страхового відшкодування в розмірі 48127,44 грн , разом зі Звітом №20880 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяної пошкодженням транспортного засобу та Висновок вартості придатних залишків №20880/1 від 14.01.2023.

Крім того вказує, що оцінювач ОСОБА_6 , відповідно до Звіту №20880, має вищу технічну освіту, кваліфікацію оцінювача за напрямом оцінки майна об?єктів у матеріальній формі та спеціалізаціями в межах напряму 1.3 Оцінка дорожніх транспортних засобів, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача від 20.02.2010.

Колегія суддів встановила, що ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» у судові засідання суду першої інстанції не з`являлося, відзиву на позовну заяву не подавало, доводи позовної заяви не спростовувало.

Встановлено, що ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» про розгляд справи в суді першої інстанції повідомлялося належним чином (а.с. 33,87,95).

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Долинського районного суду від 11 березня 2024 року було витребувано від ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» копію полісу обов?язкового страхування цивільно правової відповідальності власників транспортних засобів, виданого ОСОБА_2 .

Копію вказаної ухвали суду ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» отримало 19.03.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 70).

Проте вимоги ухвали ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» - не виконало.

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об?єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів вважає, що докази, які страхова компанія надає разом із апеляційною скаргою не можуть бути прийняті з підстав ч.3 ст. 367 ЦПК України.

Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» мало можливість надати докази до суду першої інстанції та доводити свої заперечення щодо позовних вимог в судових засіданнях суду першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як передбачено п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 у разі настання страхового випадку страховик відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю майну третьої особи. Ст. 6 вказаного Закону передбачено, що страховим випадком дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно п.3 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що ухвалене у справі рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 24 вересня 2024 року, в оскаржуваній частині є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами, не вбачається.

В частині стягнення моральної шкоди рішення суду сторонами не оскаржується.

Щодо оскарження позивачем додаткового рішення у даній справі суд апеляційної інстанції вважає, що рішення підлягає зміні з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 30.09.2024 адвокат Чуприна С.П., який представляє інтереси ОСОБА_4 подав до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просив відшкодувати відповідачці витрати на професійну правничу допомогу пов`язану із розглядом цієї справи у розмірі 4000,00 грн .

Разом із заявою адвокат Чуприна С.П. подав копію договору про надання правничої допомоги від 15.12.2023 укладеного між адвокатом Чуприною С.П. та ОСОБА_7 , копію квитанції від 15.12.2023 про сплату ОСОБА_7 на користь адвоката Чуприни С.П. згідно договору про надання правничої допомоги в сумі 4000,00 грн .

Позивач подав заперечення на заяву про стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу на користь відповідачки, в якому посилався на те, що суд першої інстанції мав врахувати значення справи для сторін та те, що спір виник саме з вини - ОСОБА_2 .

Ухвалюючи додаткове рішення про стягнення із позивача судових витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3200,00 грн суд першої інстанції послався на пропорційність їх стягнення сумі задоволених вимог.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Як вбачається із рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 24 вересня 2024 року із ОСОБА_4 було стягнуто на користь ОСОБА_1 5000,00 грн заподіяної моральної шкоди.

Звернувшись із цим позовом до суду позивач просив стягнути моральну шкоду із відповідачки в сумі - 25000,00 грн , а стягнуто 5000,00 грн.

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що його вимоги задоволенні на 20 %.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване додаткове рішення підлягає зміні в частині визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу складається з гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо.

Пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судом першої інстанції не були враховані правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19 та у постанові Верховного Суду від 28.04.2021 у справі № 910/12591/18 , вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, визначеними частинами третьою п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами третьою п`ятою, дев`ятою статті 141 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні здійснених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що стягнутий судом першої інстанції розмір витрат на правничу допомогу є необґрунтованим, оскільки суд першої інстанції не взяв до уваги характер спірних правовідносин, не врахував суть спору та заявлені позивачем вимог, а також не взяв до уваги його заперечення щодо стягнення з нього витрат на правничу допомогу.

Тому, з урахуванням заявленої суми про відшкодування моральної шкоди та стягнутої суми в рахунок відшкодування моральної шкоди, характеру спірних правовідносин, додаткове рішення підлягає зміні в частині визначення розміру стягнутої суми.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що з урахуванням пропорційності сумі задоволених вимог позивача на користь ОСОБА_2 слід стягнути понесені витрати на правничу допомогу в сумі 800,00 грн (5000*100/25000=20%;4000*20%=800).

Керуючись ст.ст.141, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 376, ст. ст. 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ», інтереси якого представляє адвокат Лук`янчук Артем Володимирович залишити без задоволення.

Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 24 вересня 2024 року залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Додаткове рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2024 року змінити в частині визначення розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_5 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 800, 00 грн (вісімсот гривень).

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення, і у випадках, передбачених п.2 частини 3 статті 389 ЦПК України може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного її тексту.

Головуючий О.Л. Дуковський

Судді: Л.М. Дьомич

О.І. Чельник