Справа № 337/5326/24
Номер провадження 2/337/128/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 рокум. Запоріжжя

Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Завгороднього Є.В., за участю секретаря судового засідання Лемонджави А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на своє утримання після досягнення повноліття, у зв`язку з продовженням навчання. В заяві зазначив, що ОСОБА_2 (далі за текстом відповідач) є його батьком. Оскільки позивачу виповнилося 18 років, він продовжує навчання і є студентом третього курсу ВСП «Запорізький фаховий коледж комп`ютерних технологій Національного університету «Запорізька політехніка» денної форми навчання, не працює та потребує матеріальної допомоги, позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача аліментів у розмірі однієї чверті з усіх видів заробітку (доходів) до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 років.

Ухвалою суду від 11.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, сторонам встановлено строки для подання відзиву на позов та заяв по суті справи.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив задовольнити позов, розглянувши справу без його участі.

Відповідач подав відзив, у якому заперечив проти позову. Зазначив, що право осіб-студентів денної форми навчання на трудову діяльність передбачено чинним законодавством України, а тому навчання позивача на денній формі навчання не виключає можливості його працевлаштування та самостійного фінансового забезпечення. Також послався на те, що позивач навчається на бюджетній (безоплатній) формі навчання, витрат на квартиру чи гуртожиток за місцем навчання не несе, а тому ним не підтверджено потребу у матеріальній допомозі. Крім того, відповідач зазначив, що у нього відсутня фінансова можливість сплачувати аліменти, оскільки його дохід не є достатнім, він має погіршений стан здоров`я, який потребує постійної профілактики, діагностики та лікування, несе значні витрати зі сплати комунальних послуг, а також здійснює догляд за 81-річною матір`ю, яка потребує допомоги у самообслуговуванні. Відповідач також посилається на те, що у позивача є повністю працездатна матір, а тому позивач може також звернутися до неї за утриманням.

Позивач надав відповідь на відзив, у якому заперечив проти доводів відповідача, оскільки вони не підтверджуються належними та достовірними доказами. Зазначив, що суми, зазначені у копіях чеків, які підтверджують витрати на лікування, не є значними (дороговартісними), крім того, ці докази не мають відношення до справи. Також, на думку позивача, відповідач не надав доказів того, що його матір похилого віку перебуває на утриманні відповідача, оскільки здійснення догляду і знаходження на утриманні не є ідентичними поняттями за своєю правовою природою. Сплата відповідачем житлово-комунальних послуг не спростовує обов`язку щодо сплати аліментів, також відповідач не зазначив, що має декілька земельних ділянок і будинок площею майже 100 кв.м, а відтак, має фінансову можливість для сплати аліментів. Щодо посилань відповідача на обов`язок матері утримувати позивача, останній зазначив, що мати зі свого боку надає допомогу купує одяг, продукти харчування, літературу, підручники. Посилання відповідача на незначний дохід також не відповідає обставинам справи, оскільки відповідач надав довідку про заробітну плату за літній період, коли заробітна плата у персоналу навчального закладу незначна. У свою чергу позивач також подав клопотання про витребування даних про доходи відповідача з органів Державної податкової служби.

За клопотанням позивача судом витребувано інформацію з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів за період з 1 кварталу 2023 року по 3 квартал 2024 року (відповідь № 952745 від 09.12.2024).

Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, пославшись на помилковість тверджень позивача про те, що медичні документи, довідки, висновки не мають відношення до справи. Зазначив, що вказані документи демонструють його стан здоров`я та потребу постійного огляду, лабораторних досліджень, діагностики та лікування. Також відповідач послався на неможливість надавати матеріальну допомогу та відсутність доказів позивача, що він її потребує (про що вже зазначав у своєму відзиві).

Крім того, відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, з урахуванням його заперечень, зазначених у відзиві та інших заявах по суті справи.

Дослідивши письмові докази, що містяться у цивільній справі, суд дійшов таких висновків.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Згідно з довідкою від 12.09.2024, виданою відокремленим структурним підрозділом «Запорізький фаховий коледж комп`ютерних технологій Національного університету «Запорізька політехніка» позивач є студентом ІІІ курсу ВСП «Запорізький фаховий коледж комп`ютерних технологій Національного університету «Запорізька політехніка» і навчається на денному відділенні. Дата завершення навчання: 30.06.2026.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (постанова Верховного Суду від 13.04.2021 у справі № 308/4214/18).

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (постанова Верховного Суду від 13.04.2021 у справі № 308/4214/18).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Аналізуючи доводи сторони відповідача, який ставить під сумнів потребу позивача в матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням, суд критично ставиться до них, оскільки відповідачем не спростовано факт навчання сина у навчальному закладі, в своє чергу посилання на те, що позивач навчається на бюджетній формі та проживає в тому ж місті, в якому знаходиться навчальний заклад, не спростовує потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням, а має бути враховано при визначенні розміру аліментів. Позивач у відповіді на відзив зазначив, що навчання в коледжі на спеціальності «автоматизовані комп`ютерні інтеграційні технології та робототехніка» передбачає наявність комп`ютерної техніки, придбання якої потребує матеріальних ресурсів.

Оцінивши доводи сторін, суд погоджується з доводами позивача щодо наявності підстав для стягнення аліментів. Водночас, відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Дослідивши позиції сторін та докази щодо фінансової можливості відповідача сплачувати аліменти в розмірі однієї чверті від усіх доходів, суд бере до уваги витрати відповідача, які той змушений нести у зв`язку з наявністю захворювань (хронічний вірусний гепатит В, ускладнена катаракта лівого ока, інші хронічні хвороби ЖКТ), та наявність непрацездатної матері, за якою відповідач здійснює фізичний догляд. Однак суд також враховує наявність ще одного сина у матері (брата відповідача), який може надавати їй матеріальну допомогу, у тому числі шляхом сплати аліментів на утримання непрацездатних батьків.

Оцінюючи матеріальний стан відповідача та його спроможність сплачувати аліменти, суд бере до уваги довідку щодо розміру доходів за 2023 рік (у сукупному розмірі 262 404 гривні) та за 9 місяців 2024 року (у сукупному розмірі 156 475 гривень). Тобто офіційний середньомісячний дохід відповідача за 2023 рік становив близько 21,9 тис гривень, а за 9 місяців 2024 року 17,4 тис гривень, що в цілому співмірно з середньомісячною зарплатою за офіційними даними Пенсійного фонду України (вересень 2024 року 18,0 тис грн; джерело: https://www.pfu.gov.ua/2165179-pokaznyk-serednoyi-zarobitnoyi-platy-za-2024-rik/).

Частиною 9 статті 7 СК України встановлено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Позивач просить стягнути з відповідача на своє утримання аліменти в розмірі однієї чверті від усіх видів його доходів (заробітку), водночас, враховуючи надані стороною відповідача докази, суд бере до уваги, що відповідач не може сплачувати аліменти в розмірі, передбаченому позовними вимогами.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітньої дитини у зв`язку з продовженням навчання, водночас, виходячи із засад розумності, беручи до уваги матеріальне становище відповідача, вважає обґрунтованими аліменти у розмірі однієї шостої від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з уточненою позовною заявою позивач, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , просить стягнути аліменти з дня досягнення повноліття (з ІНФОРМАЦІЯ_2 ), водночас, відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тобто, право на стягнення аліментів у зв`язку з навчанням, як повнолітня особа, позивач набуває лише з наступного дня, тобто з 04.10.2024, що суд враховує, визначаючи дату початку стягнення.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, враховуючи звільнення позивача від сплати судового збору.

Керуючись ст. 13, 19, 81, 141, 263-265, 268, 273, 280-283, 352, 354-356, 430 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання останнього у розмірі однієї шостої від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, у зв`язку з продовженням навчання, починаючи з 04.10.2024, і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 (місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя Євген ЗАВГОРОДНІЙ