Справа № 604/548/13-ц
Провадження № 2-др/604/1/25
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року селище Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сіянко В.М.,

за участю секретаря Феньо О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (як правонаступника АТ «КБ «Надра») про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, -

У С Т А Н О В И В:

08 листопада 2024 року до суду надійшла заява ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про ухвалення додаткового рішення, яким вирішити питання про розподіл судових витрат, а саме стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» понесені витрати на професійну правничу допомогу з врахуванням ч.1 ст. 141 ЦПК України у розмірі 3000 грн.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали цивільної справи, заяви та доданих до неї документів, оцінивши представлені докази, суд приходить такого висновку.

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишено без задоволення.

На підтвердження понесених витрат представником ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» подано:

- договір N 02/01-24 від 2 січня 2024 про надання правової допомоги;

- додаток 1 до договору №02/01-24 від 2 січня 2024 року;

- акт про надання правничої допомоги від 25.10.2024.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, частиною першою статті 4 ЦПК України, частиною першою статті 55 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в рішенні суду від 30 травня 2013 року вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Частиною 9 статті 141 ЦПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до положень частини 1 статті 44 ЦПК України, суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.

Як вбачається з роз`яснень, що містяться в п. 38 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року N 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", у випадках закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. При цьому, саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Тобто, для стягнення компенсації здійснених ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» витрат, пов`язаних з розглядом справи, заявник повинен довести, що заява ОСОБА_1 була подана внаслідок необґрунтованих дій відповідача.

Звернення особи до суду за захистом порушеного права, а також її дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання своїми процесуальними правами, її дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою обов`язок відшкодувати понесені заявником витрати на правову допомогу.

Отже, сама по собі відмова в перегляді заочного рішення не є необґрунтованими діями заявника.

Суд зазначає, що в даній справі не постановлено ухвали про визнання дій відповідача ОСОБА_1 зловживанням процесуальними правами відповідно до частини другої статті 44 ЦПК України.

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишено без задоволення, тобто судом не розглядалася справа по суті та не ухвалювалося рішення про задоволення позову чи відмову в позові, а тому відсутні підстави для стягнення інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, в порядку ч.2 ст. 141 ЦПК України.

В той же час, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» не оскаржувало вищенаведену ухвалу суду та не просило змінити її мотивувальну частину, де судом надавалася чи не надавалася оцінка обґрунтованості дій відповідачки ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для стягнення компенсації здійснених витрат ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на професійну правничу допомогу.

Посилання представника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на положення ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України суд відхиляє, оскільки судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, однак у даній справі не приймалося рішення щодо задоволення чи відхилення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 141, 270 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (як правонаступника АТ «КБ «Надра») про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Тернопільського апеляційного суду безпосередньо або через Підволочиський районний суд Тернопільської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. М. Сіянко