Провадження №2/369/4396/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

Судді: Скрипник О.Г.

Секретарі: Масан В.О.

Позивач: ОСОБА_1

Представника позивача: ОСОБА_2 .

Відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Боярської міської ради Фастівського району Київської області, про відібрання дітей і повернення їх за попереднім місцем проживання.

До суду від ОСОБА_3 надійшла заява про зупинення провадження у даній справі до закінчення проведення медіаційної процедури від 24.12.2024 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Позивач, представник позивача заперечували щодо зупинення провадження у справі, вважаючи заву неогрунтованою.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що на розгляді Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Боярської міської ради Фастівського району Київської області, про відібрання дітей і повернення їх за попереднім місцем проживання.

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (принцип диспозитивності).

Згідно ч. 7 ст. 49 ЦПК України сторони можуть примиритися, у тому числі шляхом медіації, на будь-якій стадії судового процесу. Результат домовленості сторін може бути оформлений мировою угодою.

Приписами ч. 5 ст. 12 ЦПК України передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість ,сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом .

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд з`ясовує, чи бажають сторони укласти мирову угоду, провести позасудове врегулювання спору шляхом медіації, передати справу на розгляд третейського суду або звернутися до суду для проведення врегулювання спору за участю судді.

За змістом положень п.4-1 ч.1 ст.251, п.3-1 ч.1 ст.253 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі звернення обох сторін з клопотанням про зупинення провадження у справі у зв`язку з проведенням медіації на час проведення медіації, але не більше дев`яноста днів з дня постановлення судом ухвали про зупинення провадження у справі.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Законом України «Про медіацію» визначено правові засади та порядок проведення медіації як позасудової процедури врегулювання конфлікту (спору), принципи медіації.

Зокрема, згідно з ч.2 ст.3 даного Закону медіація може бути проведена до звернення до суду, третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу або під час досудового розслідування, судового, третейського, арбітражного провадження, або під час виконання рішення суду, третейського суду чи міжнародного комерційного арбітражу.

Відповідно до ч.1 ст.4 вказаного Закону медіація проводиться за взаємною згодою сторін медіації з урахуванням принципів добровільності, конфіденційності, нейтральності, незалежності та неупередженості медіатора, самовизначення та рівності прав сторін медіації.

Принцип добровільності медіації передбачає, що сторони медіації та медіатор можуть у будь-який момент відмовитися від участі в медіації (ч.2 ст.5 Закону).

Положеннями ч.2 ст.17 Закону «Про медіацію» визначено, що медіація припиняється:

- укладенням сторонами медіації угоди за результатами медіації;

- із закінченням строку проведення медіації та/або дії договору про проведення медіації;

- у разі відмови хоча б однієї із сторін медіації або медіатора (медіаторів) від участі в медіації;

- у разі визнання сторони медіації або медіатора (медіаторів) недієздатною особою або особою, цивільна дієздатність якої обмежена;

- у разі смерті фізичної особи, яка є стороною медіації, або ліквідації юридичної особи, яка є стороною медіації;

- в інших випадках відповідно до договору про проведення медіації та правил проведення медіації.

Таким чином, оскільки лише стороною відповідача заявлено клопотання про зупинення провадження, тому суд відмовляє у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки згідно норм чинного законодавства дане клопотання сторони мають заявити спільно.

На підставі викладеного, керуючись ст.2, 12, 13, 49, 197, 251, 253, 258-261 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана СКРИПНИК