Справа № 712/265/25
Провадження № 2/712/1356/25
УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

15 січня 2025 року

Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Троян Т.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість» Дільниця 6» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

09 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси із зазначеною позовною заявою.

Згідно з частиною другої статті 27 ЦПК Ураїни позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини п`ятої статті 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Із відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1034898 від 15 січня 2025 року убачається, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована у межах АДРЕСА_1 .

У позовній заяві позивачка просить визнати протиправними дії та зобов`язати відповідача ТОВ «Управлінська компанія «Нова якість» Дільниця 6» здійснити перерахунок заборгованості за надання послуг з управління багатоквартирним будинком по особовому рахунку позивача за адресою: АДРЕСА_1 , що належить до територіальної підсудності Придніпровського районного суду міста Черкаси.

Згідно з ч. 1 ст. 30 ЦК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах у справі №460/4286/16-ц від 23.01.2018 та у справі № 640/16548/16-ц від 16.05.2018, до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 Цивільного кодексу України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

У постанові від 09.09.2020 року у справі № 910/6644/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

У постанові від 16.02.2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у ч. 3 ст. 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

Позиція Великої Палати ВС ґрунтується, зокрема, на висновку про те, що, враховуючи аналіз змін у законодавчому регулюванні та лексичне тлумачення поняття, виключна підсудність справ застосовується до відповідних правовідносин загалом, а не щодо їх окремих складових.

Таким чином, на спори, предметом якого є зобов`язання, які випливають з надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та надаються за місцем знаходження нерухомого майна поширюються норми ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

Як вбачається з позовної заяви, майно, щодо утримання якого виник спір, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ., що територіально знаходиться в Придніпровському районі міста Черкаси та територіально відноситься до юрисдикції Придніпровського районного суду міста Черкаси.

Виходячи з того, що спір виник з приводу нерухомого майна, для якого цивільним процесуальним законом встановлено виключну підсудність, суд приходить до висновку, що справа підлягає розгляду відповідно до положень статті 30 ЦПК України за місцезнаходженням нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Пунктом першим ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Таким чином, вищезазначена справа не підсудна Соснівському районному суду м. Черкаси і підлягає направленню для розгляду за підсудністю до Придніпровського районного суду міста Черкаси.

Керуючись ст.ст. 27, 32, 187, 258, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість» Дільниця 6» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, передати до Придніпровського районного суду міста Черкаси (18000, м.Черкаси, вул.Гоголя, 316) для розгляду за підсудністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 15.01.2025 року.

Суддя Т.Є. Троян