Справа № 296/5899/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"15" січня 2025 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участю секретаря судового засідання Світко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ґрін Бін Україна" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ґрін Бін Україна" звернулось до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою та відповідно до змісту позовних вимог просило стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ҐРІН БІН УКРАЇНА" грошові кошти в сумі 8312,24 грн; стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ҐРІН БІН УКРАЇНА" грошові кошти в сумі 3028,00 грн судового збору.

Поданий позов обґрунтовувався тим, що квартира АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Особовий рахунок № НОМЕР_1 оформлено на ім`я ОСОБА_3 . Відповідачі є споживачами послуг з вивезення побутових відходів, які надає ТОВ "Ґрін Бін Україна". Відповідачі не сплачують плату за надані послуги в повному обсязі у зв`язку з чим станом на 10.06.2024 утворилась заборгованість у розмірі 8312,24 грн, яку позивач просить стягнути на свою користь.

Позивач вказує, що на адресу відповідачів неодноразово були надіслані претензії про необхідність сплати боргу за надані послуги, однак надіслані позивачем листи-претензії проігноровані відповідачами.

Ухвалою від 03.09.2024 відмовлено у відкритті провадження по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Бін Україна" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в частині пред`явлення позовних вимог до відповідача ОСОБА_3 , оскільки на момент вирішення питання про відкриття провадження у справі, відповідач ОСОБА_4 значиться померлою, її цивільна правоздатність і дієздатність припинились її смертю до вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Також представником позивача було додано клопотання про витребування доказів, а саме витребувати в Управлінні ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради інформацію щодо персональних даних всіх зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_2 .

Дослідивши подане клопотання, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до ч. 7 ст. 84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

З матеріалів справи вбачається, що Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради 29.03.2024 на запит адвоката Пізнюр Н.А. не надало повну інформацію щодо зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте суд не вбачає підстав для задоволення клопотання, оскільки позивачем надано відомості щодо кількості зареєстрованих осіб, при цьому право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано за відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , тому відомості про персональні дані всіх зареєстрованих осіб у цій квартирі не стосуються предмета доказування у справі.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про витребування доказів.

03.09.2024 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача адвокат Длугаш О.С. подав до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без участі представника позивача (а.с.89).

Відповідачі відзив на позов до суду не надали, копія ухвали про відкриття провадження від 03.09.2024 разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за адресою: АДРЕСА_2 , які повернуті до суду (а.с. 85-88, 131-134).

Крім того, відповідачів повідомлено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке оприлюднено 12.11.2024 (а.с. 122-125).

У судове засідання 15.10.2024 та 15.01.2025 відповідачі не з`явилися.

Таким чином відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, відповідно до ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.04.2024 (а.с.42).

Згідно Рішення Житомирської міської ради №2069 від 10.11.2020 "Про визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів на певній території міста Житомира", ТОВ "Ґрін Бін Україна" є виконавцем послуг з вивезення побутових відходів на території міста Житомира по межам територій №1, 3, 4, 5, 6 до якої віднесено адресу відповідачів, строком до 01.11.2027 (а.с.45, 92-120).

На підставі Рішень виконавчого комітету Житомирської міської ради №1425 від 02.12.2020 р., №735 від 07.07.2021 р., № 557 від 03.08.2022 року для ТОВ "Ґрін Бін Україна" встановлені і затверджені тарифи на послуги з поводженням з побутовими відходами (а.с.47, 48, 50).

Станом на 10.06.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , утворилась заборгованість за надані послуги з вивезення побутових відходів, яка становить 8312,24 грн., що підтверджується довідкою на особовий рахунок (а.с.44).

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зі змісту п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" вбачається, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Зі змісту статті 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" вбачається, що до житлово-комунальних послуг належать, зокрема інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець комунальної послуги має право звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору.

Статтею 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором; споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуга з управління побутовими відходами надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, Законом України "Про управління відходами" та вимогами правил надання послуг з управління побутовими відходами, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 1 Закону України "Про управління відходами" послуга з управління побутовими відходами - операції із збирання, перевезення, відновлення та видалення побутових відходів, а також діяльність, пов`язана з організацією роботи системи управління побутовими відходами, що здійснюється виконавцем послуги з управління побутовими відходами.

Суб`єкт господарювання у сфері управління відходами - юридична особа або фізична особа-підприємець, що здійснює збирання, купівлю, зберігання, перевезення, відновлення та/або видалення відходів відповідно до законодавства.

Управління відходами - комплекс заходів із збирання, перевезення, оброблення (відновлення, у тому числі сортування, та видалення) відходів, включаючи нагляд за такими операціями та подальший догляд за об`єктами видалення відходів.

Утворювач відходів - фізична особа, юридична особа, в результаті діяльності якої утворюються відходи, а також суб`єкти управління відходами, які здійснюють операції із сортування, змішування або інші операції, що призводять до зміни характеристик або складу відходів.

Відповідно до положень статті 31 Закону України "Про управління відходами" утворювачі побутових відходів зобов`язані укладати договори з виконавцем послуги з управління побутовими відходами та вносити у встановленому порядку плату за послугу з управління побутовими відходами; утворювачі побутових відходів мають права та обов`язки споживачів житлово-комунальних послуг, передбачені Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України "Про управління відходами" послуга з управління побутовими відходами є комунальною послугою і надається відповідно до законодавства про житлово-комунальні послуги та правил, встановлених Кабінетом Міністрів України, з урахуванням регіональних та місцевих планів управління відходами та правил благоустрою населеного пункту.

Зі змісту ч. 1 ст. 34 Закону України "Про управління відходами" плата за послугу з управління побутовими відходами визначається на основі тарифу на послугу з управління побутовими відходами та норм надання послуги.

З системного аналізу наведених норм слід дійти висновку, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення таких осіб від оплати послуг у повному обсязі.

Викладене кореспондується одночасно з положеннями ст. 322 ЦК України, згідно з якими власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках.

На підставі матеріалів справи і вимог чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, судом встановлено, що відповідачі, як співвласники житлового приміщення, є утворювачем відходів та споживачем послуг з управління побутовими відходами (їх вивезення), які надає позивач на території в м. Житомирі де розташоване житло відповідачів. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідачі не користуються послугами ТОВ "Ґрін Бін Україна" щодо вивезення побутових відходів або користуються послугами іншого суб`єкта господарювання у сфері управління відходами.

Зі змісту розрахунку заборгованості (довідки на особовий рахунок) за надані послуги за адресою: АДРЕСА_2 , вбачається, що станом на 10.06.2024 утворилась заборгованість у розмірі 8312,24 грн.

Таким чином судом встановлено, що відповідачі всупереч приписам законодавства не виконують належно свій обов`язок щодо оплати за надані послуги.

Згідно зі статтями12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідачі не скористалися своїми процесуальними правами, передбаченим ст.ст. 12, 13, 76, 83, 84, 191 ЦПК України, та не надали до суду заперечення щодо вимог позивача та доказів на їх спростування.

Щодо вимоги позивача про стягнення заборгованості в солідарному порядку.

За правилами ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності та залежно від положень закону або домовленості між співвласниками може належати їм на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (частина друга статті 355 цього Кодексу).

При цьому спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (частина четверта статті 355 цього Кодексу).

Відповідно до частини четвертої ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В разі належності квартири декільком особам на праві спільної сумісної або спільної часткової власності, позовні вимоги мають бути пред`явлені до кожного з них про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірах, що відповідають їх часткам у праві спільної сумісної/часткової власності на квартиру. Крім тих випадків, коли між співвласниками досягнуто домовленості щодо утримання квартири і визначено уповноваженого власника квартири (постанова ВС від 20.09.2018 у справі № 522/7683/13-ц, постанова ВСУ від 04.11.2015 у справі 6-734цс15, постанова ВС від 01.09.2020 у справі № 352/2163/13-ц).

Таким чином, беручи до уваги те, що відповідачі є співвласниками житлового приміщення з визначеними частками, то з кожного з них підлягає стягненню заборгованість за надані послуги з вивезення побутових відходів відповідно до розміру частки кожного в спільній частковій власності, а вимога про стягнення заборгованості солідарно на підставі ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», на яку посилається позивач, не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, вимоги чинного законодавства, які регулюються спірні правовідносини, суд вважає що позовні вимоги є обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню, тому стягує з відповідачів заборгованості за надані послуги з вивезення побутових відходів відповідно до розміру частки кожного у праві спільної часткової власності, що становить по 4156,12 грн з кожного (8312,24 грн : 2).

Розподіл судових витрат.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат судом встановлено, що позивач сплатив судовий збір у зв`язку з пред`явленням позову в розмірі 3028,00 грн.

Таким чином на підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з кожного з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі по 1514,00 грн (3028,00 грн : 2).

Керуючись статтями 76-80, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ґрін Бін Україна» суму заборгованості за послуги з вивезення побутових відходів станом на 10.06.2024 року у розмірі 4156,12 грн та судовий збір в сумі 1514,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ґрін Бін Україна» суму заборгованості за послуги з вивезення побутових відходів станом на 10.06.2024 року у розмірі 4156,12 грн та судовий збір в сумі 1514,00 грн.

Заочне рішення може бути оскаржено відповідачем шляхом подання до Корольовського районного суду м.Житомира заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Ґрін Бін Україна", адреса місця знаходження:10009, м. Житомир, вул. Басейна, 3, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Головуючий суддя О. Й. Адамович

Дата складання повного тексту рішення: 16.01.2025