Справа № 466/6791/24
Провадження № 2/466/2116/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 грудня 2024 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.,

секретарів с/з Репети К.М., Пукшина А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку загального провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача державний реєстратор Яворівської міської ради Львівської області Савостіна Юрія Сергійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Львівська міська рада про визнання протиправним та скасування наказу від 25.04.2024 № 1209/5, -

за участю представника позивача адвоката Дуди І.П.,

представника відповідача МЮУ Борюшкіної М. О.,

представника третьої особи ЛМР Поліщук О.С.,

в с т а н о в и в:

25.06.2024 року адвокат Дуда Ірина Петрівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 звернулася до Шевченківського районного суду м.Львова із позовною заявою до Міністерства юстиції України, РНОКПП про визнання протиправним та скасування п.2 наказу Міністерства юстиції України від 25.04.2024 №1209/5 "Про задоволення скарги".

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12.03.2024 з офіційного сайту Міністерства юстиції України представнику ОСОБА_1 адвокату Дуді І.П. стало відомо, що 28.03.2024 в Офісі протидії рейдерству відбудеться засідання центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції за скаргою Львівської міської ради, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.03.2024 за № СК-1502-24.

Тип об`єкта нерухомого майна: Земельна ділянка: кадастровий номер - :08:002:0005.

Суб`єкт оскарження: Виконавчі органи сільських, селищних та міських рад; Яворівська міська рада Львівської області: Савостін Юрій Сергійович.

Заінтересовані особи: ОСОБА_1 .

За результатами розгляду скарги було прийнято рішення та видано наказ Міністерства юстиції України від 25.04.2024 №1209/5, яким скаргу Львівської міської ради задоволено та наказом:

1. Скаргу Львівської міської ради від 06.03.2024 за № 2901-вих-30020 задоволено.

2. Визнано прийнятим з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анульовано рішення від 06.02.2024 №71443114 державного реєстратора Яворівської міської ради Львівської області Савостіна Юрія Сергійовича.

3. Тимчасово заблоковано доступ державному реєстратору Яворівської міської ради Львівської області Савостіну Юрію Сергійовичу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці.

4. Виконання пункту 2 наказу покладено на Офіс протидії рейдерству.

5. Виконання пункту 3 наказу покладено на Державне підприємство «Національні інформаційні системи».

Пiдстава: висновок центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 28.03.2024 за результатами розгляду скарг Львівської міської ради від 06.03.2024 за № 2901-вих-30020, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.03.2024 за № СК-1502-24.

Позивач вважає дії відповідача щодо розгляду скарги та винесений за результатами її розгляду Наказ протиправним і таким, що винесений з порушенням процедури та норм матеріального права.

Також вважає, що оскаржуваний наказ є неправомірним і таким, що суперечать положенням чинного законодавства, оскільки таким скасоване законне рішення державного реєстратора, чим порушені майнові права позивача щодо користування земельною ділянкою.

Окрім цього, наказ, який оскаржується не відповідає ознакам обґрунтованості, добросовісності та пропорційності.

Також, Наказ відповідача не є належним чином мотивованими, як того вимагає ч.6 ст.37 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, він не містять посилання на правові підстави для скасування рішень реєстратора, обґрунтування порушень прав скаржника. Позивач вважає, що оскаржуваний нею наказ є неправомірним і таким, що суперечить положенням чинного законодавства, оскільки таким скасоване законне рішення державного реєстратора, чим порушені майнові права позивача.

Такий наказ винесений з недотриманням положень чинного законодавства в сфері державної реєстрації.

У зв`язку із чим була вимушена звернутись з даним позовом до суду.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2024 справу передано судді Невойту П.С.

Ухвалою суду від 26.06.2024 року позовну заяву залишено без руху, і позивачу надано п`ятиденний строк для усунення недоліків, який рахується з дня отримання позивачем копії вказаної ухвали.

07.07.2024 року, на виконання ухвали суду про залишення позову без руху, представником позивача адвокатом Дудою І.П. усунуто недоліки, через електронний суд подано квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою від 08.07.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи вирішив проводити в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Залучено у даній справі державного реєстратора Яворівської міської ради Львівської області Савостіна Юрія Сергійовича третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, а Львівську міську раду третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача.

23.07.2024 р. представник відповідача МЮУ Борюшкіна М.С. подала відзив на позов, в якому просила у задоволенні позову відмовити.

29.07.2024 р. представник третьої особи ЛМР Поліщук О.С. подала відзив на позов, в якому просила у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача адвокат Дуда І.П. позов підтримав посилаючись на викладені в ньому обставини.

Представника відповідача МЮУ Борюшкіна М. О. проти задоволення позову заперечила посилаючись на обставини викладені у відзиві на позов.

Представник третьої особи ЛМР Поліщук О.С. також, проти задоволення позову заперечила посилаючись на обставини викладені у відзиві.

Від Яворівського міського голови 23.07.2024 року надійшов лист, яким просив проводити розгляд справи у відсутності третьої особи держаного реєстратора Савостіна Ю.С. (том 1 арк.спр.135).

Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до такого.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ч.ч. 5, 6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Міністерство юстиції України здійснює свою діяльність на підставі Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 228 (далі - Положення № 228).

Мін`юст у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства (пункт 2 Положення № 228).

Відповідно до підпункту 83-10 пункту 4 Положення № 228 Мін`юст відповідно до покладених на нього завдань розглядає відповідно до закону скарги на рішення, дії або бездіяльність Державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Мін`юсту та приймає обов`язкові до виконання рішення.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, врегульовані, зокрема, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (далі - Закон №1952-IV у редакції, чинній на день прийняття Мін`юстом наказу № 1209/5 від 25.04.2024).

Статтею 7 Закону № 1952-IV визначено повноваження Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації прав. Зокрема, пунктом 7 частини першої статті 7 Закону №1952-IV встановлено, що Міністерство юстиції України розглядає скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 37 Закону №1952-IV Міністерство юстиції України розглядає.

1) скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав;

2) скарги на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України;

3) повідомлення державного реєстратора про виявлений ним факт використання його ідентифікаторів доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) іншими особами.

На виконання вказаної норми Закону № 1952-IV, постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 затверджено Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України (далі - Порядок № 1128 у редакції, чинній на день прийняття Мін`юстом наказу № 1209/5 від 25.04.2024).

Пунктом 9 Порядку № 1128 встановлено, що під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, у разі необхідності витребовує документи (інформацію) і вирішує:

1) чи мало місце рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту;

2) чи було оскаржуване рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту прийнято, вчинено на законних підставах:

3) чи належить задовольнити скаргу у сфері державної реєстрації або відмовити в її задоволенні:

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у скарзі у сфері державної реєстрації;

5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Частиною шостою статті 37 Закону № 1952-IV встановлено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають одне з таких мотивованих рішень, яке не пізніше наступного робочого дня з дня його прийняття розміщується на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України чи відповідного територіального органу, зокрема, про задоволення скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації прав).

Пунктами 1, 4 частини сьомої статті 37 Закону № 1952-IV передбачено, що у разі задоволення скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав або підтвердження факту використання ідентифікаторів доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав іншими особами Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають рішення про:

1) визнання прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання рішення Державного реєстратора (про Державну реєстрацію прав, про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав), анулювання рішення територіального органу Міністерства юстиції України;

4) тимчасове блокування або про анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав.

Суд встановив такі обставини.

Львівська міська рада є власником земельної ділянки з кадастровим номером :08:002:0005 площею 4,5 га на АДРЕСА_1 .

27.02.2024 року при здійсненні моніторингу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно посадовими особами Львівської міської ради виявлено, що 05.02.2024 року державним реєстратором Яворівської міської ради Львівської області Савостіним Юрієм Сергійовичем була проведена державна реєстрація іншого речового права права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :08:002:0005 площею 4,5 га на АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , номер запису про інше речове право 53577491.

Згідно інформаційної довідки за об`єктом нерухомого майна з реєстраційним номером 01, зазначена реєстрація була проведена на підставі договору оренди землі, серія та номер: 2, виданий 05.05.2017, видавник: орендодавець: Брюховицька селищна рада, орендар: ОСОБА_1 ; Рішення "Про передачу в оренду водойми по вул. Львівська-Курортна в смт. Брюховичі", серія та номер: 299, виданий 04.05.2017, видавник: Брюховицька селищна рада; Рішення "Про внесення доповнень до рішення виконкому Брюховицької селищної ради №1279 від 21.09.2015 р.", серія та номер: 1325, виданий 20.10.2015, видавник: Виконавчий комітет Брюховицької селищної ради; Паспорту водного об`єкта (ставок площею 0,4396 га), серія та номер: б/н, виданий 23.03.2017, видавник: суб`єкт господарювання ФОП ОСОБА_2 ; Паспорту водного об`єкта (ставок площею 1,0509 га), серія та номер: б/н, виданий 23.03.2017, видавник: суб`єкт господарювання ФОП ОСОБА_2 ; Паспорту водного об`єкта (ставок площею 0,3295 га), серія та номер: б/н, виданий 23.03.2017, видавник: суб`єкт господарювання ФОП ОСОБА_2 .

У відповідності до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва або майбутній об`єкт нерухомості, речові права на які підлягають державній реєстрації, чи його дубліката. Однак зі скан-копій документів, що були подані ОСОБА_1 та містяться у матеріалах електронної реєстраційної справи, вбачається, що останньою не було надано на розгляд державного реєстратора договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :08:002:0005 площею 4,5 га, що знаходиться на АДРЕСА_1 .

Документи, на підставі яких державний реєстратор Яворівської міської ради Львівської області Савостін Юрій Сергійович провів державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, стосуються оренди водних об`єктів, серед яких:

1. Додаткова угода від 05.05.2017 року до договору оренди земельної ділянки від 04.08.2015 року, якою вирішено укласти договір оренди водного об`єкта у смт. Брюховичі між Брюховицькою селищною радою та ОСОБА_1 . Предмет оренди: ставки загальною площею 1,8200 га розташовані у межах смт. Брюховичі Брюховицької селищної ради Шевченківського району м. Львова Львівської області.

2. Рішення Брюховицької селищної ради від 04.05.2017 року № 299 «Про передачу в оренду водойми по АДРЕСА_1 », яким було передано ОСОБА_1 в оренду водні об`єкти ставки загальною площею 1,8200 га по АДРЕСА_1 для рекреаційних цілей.

3. Паспорт водного об`єкта ставка площею 0,3295 га, розташованого в межах смт.Брюховичі Брюховицької селищної ради Шевченківського району м.Львова Львівської області.

4. Паспорт водного об`єкта Ставка площею 0,4396 га, розташованого в межах смт.Брюховичі Брюховицької селищної ради Шевченківського району м.Львова Львівської області.

5. Паспорт водного об`єкта ставка площею 1,0509 га, розташованого в межах смт. Брюховичі Брюховицької селищної ради Шевченківського району м. Львова Львівської області.

6. Рішення Брюховицької селищної ради від 20.10.2015 року № 1325 «Про внесення доповнень до рішення виконкому Брюховицької селищної ради № 1279 від 21.09.2015 року», яким було дозволено гр. ОСОБА_1 встановлення збірно-розбірної дерев`яно-металевої конструкції для огородження орендованої земельної ділянки по АДРЕСА_2 .

Проте, як вже зазначалося вище, державна реєстрація права оренди земельної ділянки повинна проводитися на підставі договору оренди конкретної земельної ділянки.

Окрім цього, рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 04.10.2021 року по справі № 466/9396/16-ц було задоволено в повному обсязі позовні вимоги заступника прокурора Львівської обласної прокуратури до ОСОБА_1 , Львівської міської ради про визнання недійсним рішення Брюховицької селищної ради № 628 від 02.07.2015 року та договору оренди земельної ділянки, приведення земельної ділянки у попередній стан та зобов`язання повернути об`єкт оренди. Визнано недійсним рішення Брюховицької селищної ради № 628 від 02.07.2015 року «Про надання в оренду земельної ділянки для влаштування зони відпочинку по АДРЕСА_1 ».

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :08:002:0005, загальною площею 4,5 га у смт.Брюховичі, укладений Брюховицькою селищною радою з ОСОБА_1 04.08.2015 року.

Зобов`язано ОСОБА_1 відновити стан земельної ділянки, який існував до порушення прав, шляхом знесення огорожі (паркану) за власний рахунок. Зобов`язано ОСОБА_1 повернути земельну ділянку, загальною площею 4,5 га у смт. Брюховичі, кадастровий номер :08:002:0005, територіальній громаді в особі Львівської міської ради.

Постановою Львівського апеляційного суду від 28.09.2023 року в справі №466/9396/16-ц рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04.10.2021 року було залишено без змін. Зазначені рішення набрали законної сили 28.09.2023 року.

Внаслідок цього, 15.11.2023 року за заявою Львівської міської ради на підставі вищезгаданих рішень судів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було припинено інше речове право право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :08:002:0005, що було зареєстровано за ОСОБА_1 13.08.2015 року на підставі договору оренди земельної ділянки, серія та номер: 7, що виданий 04.08.2015 року.

У відповідності до п. 81-5 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, для державної реєстрації права оренди земельної ділянки подаються відповідні документи, передбачені статтею 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. У відповідності до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва або майбутній об`єкт нерухомості, речові права на які підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Відповідно до ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства.

Імперативна норма ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлює обов`язкову підставу для відмови у державній реєстрації прав у випадку, коли подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, а також подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Отже, враховуючи те, що заявником ОСОБА_1 не було надано необхідних для проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :08:002:0005 документів, зокрема, діючого договору оренди цієї земельної ділянки, а також те, що 15.11.2023 року право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :08:002:0005, що було зареєстровано за ОСОБА_1 13.08.2015 року на підставі договору оренди земельної ділянки, серія та номер: 7, що виданий 04.08.2015 року, було припинено на підставі рішень Шевченківського районного суду м. Львова та постанови Львівського апеляційного суду.

З урахуванням наведеного, державним реєстратором Савостіним Юрієм Сергійовичем протиправно здійснено реєстрацію іншого речового права права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :08:002:0005 за ОСОБА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, номер запису про інше речове право 53577491.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону, Міністерство юстиції України розглядає скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав.

Згідно із ч.3 ст.37 вказаного Закону рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів особою, права якої порушено, протягом двох місяців з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення своїх прав.

Так, до Міністерства юстиції України надійшла скарга Львівської міської ради від 06.03.2024 за № 2901-вих-30020, зареєстрована 07.03.2024 за № СК-1502-24 (скарга), на рішення від 06.02.2024 № 71443114 (далі - оскаржуване рішення), прийняте державним реєстратором Яворівської міської ради Львівської області Савостіним Юрієм Сергійовичем (далі державний реєстратор Савостін Ю.С.) щодо земельної ділянки з кадастровим номером :08:002:0005 (далі земельна ділянка).

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1128 за результатом розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально колегія формує висновок про те, чи:

1) встановлено наявність порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності Державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту;

2) підлягає скарга у сфері державної реєстрації задоволенню (в повному обсязі чи частково (з обов`язковим зазначенням в якій частині) шляхом прийняття Мін`юстом чи відповідним територіальним органом рішень, передбачених законом.

За результатами розгляду вказаної скарги на оскаржуване рішення державного реєстратора Савостіна Ю.С. Центральною Колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (далі - Колегія) було виявлено порушення у сфері державної реєстрації прав та сформовано висновок, яким рекомендовано скаргу Львівської міської ради задовольнити, скасувати оскаржуване рішення, прийняте державним реєстратором Савостіним Ю.С. та тимчасово блокувати доступ до Державного реєстру прав державному реєстратору Савостіну С.В. строком на 3 (три) місяці.

Таким чином, наказ Міністерства юстиції України № 1209/5 від 25.04.2024 в повній мірі відповідає вимогам закону та прийнятий з дотриманням встановленої процедури.

Окрім цього слід зауважити, що правові засади та процедура державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються, зокрема, Законом № 1952-IV на Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, якими, зокрема, визначено таке.

Державна реєстрація прав - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру прав (пункт 1 частини першої статті 2 Закону № 1952-IV).

Загальними засадами державної реєстрації прав є:

1) гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження;

2) обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав;

2) одночасність вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості та державної реєстрації

прав:

3) публічність державної реєстрації прав;

4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених Законом:

5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав (частина перша статті 3 Закону № 1952-IV).

Пунктами 1, 2 частини третьої статті 10 Закону № 1952-IV визначено, що державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах:

наявність обтяжень прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

виконання вимог, визначених статтею 27-2 цього Закону, - у разі державної реєстрації спеціального майнового права на об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості (крім випадків автоматичної реєстрації такого права згідно із законом);

наявність факту застосування санкцій відповідно до Закону України "Про санкції які унеможливлюють проведення державної реєстрації прав:

наявність дозволу органу опіки та піклування на відмову від права власності на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості. власником якого є малолітня дитина або неповнолітня особа, або на внесення такого майна до статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) юридичної особи чи як вступного, членського та або цільового внеску члена кооперативу:

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

З наведеного слідує, що перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень є одним з обов`язкових станів державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (пункт 4 частини першої статті 18 Закону № 1952-IV).

Законом № 1952-IV встановлено, що державний реєстратор відмовляє у державній реєстрації прав у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно га їх обтяження (пункт 4 частини першої статті 24 Закону № 1952-IV).

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1127 розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який, зокрема, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно. відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами, обтяженнями речових прав, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав.

Так, Львівською міською радою у скарзі було зазначено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 04.10.2021 у справі № 466/9396/16-1 було визнано недійсним рішення Брюховецької селищної ради від 02.07.2015 № 628 та договір оренди землі від 04.08.2015, укладений між Брюховицькою селищною радою та ОСОБА_1 щодо передачі в оренду земельної ділянки, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 28.09.2023 у справі № 466/9396/16-ц, та вступило в законну силу 28.09.2023.

3 відомостей Державного реєстру прав Колегією встановлено, що на земельну ділянку відкритий розділ № 01 та зареєстровано право власності Львівської міської ради.

Також, Колегією встановлено, що у зазначеному розділі був наявний запис № 10826617 щодо реєстрації права оренди ОСОБА_1 на підставі договору оренду земельної ділянки, додаткової угоди та рішення № 299.

Рішенням суду було визнано договір оренди земельної ділянки недійсним та припинено в Державному реєстрі прав відповідний запис № 10826617.

Таким чином, Колегією встановлено, що державний реєстратор Савостін Ю.С., приймаючи оскаржуване рішення та повторно ресструючи право оренди на підставі. зокрема, тих же документів був обізнаний у тому, що право оренди ОСОБА_1 , яке виникло на підставі договору оренди земельної ділянки, додаткової угоди та рішення № 299, було припинено у зв`язку з визнанням недійсним договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до частини шостої статті 37 Закону № 1952-IV за результатами розгляду скарги на рішення, у сфері державної реєстрації прав Міністерство юстиції України приймає мотивоване рішення, зокрема, про задоволення скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації прав).

Підпунктами «а», «б» пункту 1 частини сьомої статті 37 Закону № 1952-IV визначено, що підставою для визнання прийнятим з порушенням Закону та анулювання рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав є, зокрема, встановлення Міністерством юстиції України, що державний реєстратор прийняв рішення про державну реєстрацію прав з порушенням загальних засад державної реєстрації прав, визначених пунктами 1, 2, 4 частини першої статті 3 цього Закону, а також за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав. У такому разі Міністерство юстиції України у своєму рішенні зазначає конкретну засаду державної реєстрації прав (з посиланням на відповідне положення цього Закону), з порушенням якої державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав, за наявності підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, відмови в державній реєстрації прав або зупинення державної реєстрації прав. У такому разі Міністерство юстиції України у своєму рішенні зазначає конкретну підставу (з посиланням на відповідне положення цього Закону), всупереч якій державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав.

Рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав визнається прийнятим з порушенням цього Закону та анулюється виключно у разі неможливості відновлення порушеного права скаржника шляхом прийняття Міністерством юстиції України рішень, передбачених пунктами 2 і 3 частини сьомої статті 37 Закону № 1952-IV. Не можуть бути підставою для визнання прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора допущені ним формальні (несуттєві) помилки, які не впливають на об`єктивність, достовірність та повноту відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

Оскільки оскаржуване рішення державного реєстратора Савостіна Ю.С. прийнято з порушенням загальних засад державної реєстрації прав, визначеної пунктом і частини першої статті 3 Закону № 1952-IV, а саме щодо гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, та за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 24 Закону № 1952-IV, а тому допущене при його прийнятті порушення не є формальною (несуттєвою) помилкою та впливає на об`єктивність, достовірність та повноту відомостей Державного реєстру прав, тому враховуючи. що відновлення порушеного права неможливе шляхом прийняття Міністерством юстиції України рішень, передбачених пунктами 2 і 3 частини сьомої статті 37 Закону № 1952-IV, це рішення підлягає анулюванню, а скарга - задоволенню.

Таким чином, Колегією правомірно встановлено, що оскаржуване рішення не відповідає законодавству у сфері державної реєстрації, оскільки його прийнято за наявності підстав для відмови у державній реєстрації, а відповідна державна реєстрація проведена без документів, які б давали змогу державному реєстратору Савостіну Ю.С. встановити виникнення права оренди земельної ділянки, а відтак, оскаржуваний наказ Мін`юсту є законним та обґрунтованим.

Також, в подальшому, постановою Верховного суду від 31.10.2024 р. касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дуда Ірина Петрівна, залишено без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 жовтня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 вересня 2023 року залишено без змін.

Поновлено дію рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 жовтня 2021 року та постанови Львівського апеляційного суду від 28 вересня 2023 року.

Рішення набрало законної сили.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили.

Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.

Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Загально прийнято вважати, що преюдиційність (лат. praejudicialis або praejudiciumте, що стосується попереднього судового рішення) це можливість прийняття судом як беззаперечними обставин (юридичних фактів), що були встановленні іншим судом в іншій справі.

Згідно ч.1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином, при ухваленні рішення суд приймає до уваги, що постановою Верховного суду від 31.10.2024 р. касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дуда Ірина Петрівна, залишено без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 жовтня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 вересня 2023 року залишено без змін.

Поновлено дію рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 жовтня 2021 року та постанови Львівського апеляційного суду від 28 вересня 2023 року та беручи до уваги вимоги національного законодавства, а також практику Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про скасування наказу від 25.04.2024 № 1209/5 є безпідставні і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 12, 13, 76, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування п.2 наказу Міністерства юстиції України від 25.04.2024 № 1209/5 "Про задоволення скарги" - відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3

Відповідач: Міністерство юстиції України, , юр. адреса: 01001, м.Київ, вул. Архітектора Городецького, 13

Третя ососба: державний реєстратор Яворівської міської ради Львівської області Савостін Юрій Сергійович: Львівська область, м.Яворів, вул.Львівська, 15; 81000

Львівська міська рада, Код , м.Львів, пл.Ринок, 1.

Повний текст судового рішення виготовлений 08.01.2025 року.

Суддя П. С. Невойт