У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2025 Справа №607/24890/24 Провадження №2-о/607/160/2025

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Якімця Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Кійко С.,

за участю:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Юркевич І.І.,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи ОСОБА_3 Мартинюк О.Є.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі за правилами окремого провадження клопотання заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 про залишення заяви без розгляду у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Юркевич Ірина Ігорівна, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про встановлення факту родинних відносин, спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність взаємних прав та обов`язків, перебування на утриманні та

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Юркевич Ірина Ігорівна, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про встановлення факту родинних відносин, спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність взаємних прав та обов`язків, перебування на утриманні (а.с. 2 8).

17 грудня 2024 року заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ) подав через канцелярію суду клопотання про залишення заяви без розгляду, в якому просив заяву ОСОБА_1 у справі №607/24890/24 про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без розгляду. ІНФОРМАЦІЯ_3 вказує на те, що звертаючись до суду з заявою, визначаючи мету встановлення вищезазначеного факту, заявник посилається на необхідність реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги, як члена сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_5 , а це вже спір про право. Крім того, оскільки позов фактично пред`явлено до суб`єкта владних повноважень Міністерства оборони України ІНФОРМАЦІЯ_4 , а вимоги позивача у цій справі, пов`язані з метою реалізації права встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для отримання одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_5 і не пов`язані з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами позивача з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства. Тому, у спірних правовідносинах необхідно врахувати саме правову мету звернення заявника до суду, яка полягає у встановлені факту спільного проживання, щоб мати змогу отримати одноразову грошову допомогу, як члена сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 звертає увагу, що частиною четвертою статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи залишає заяву без розгляду (а.с. 42 47).

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Юркевич І.І. проти вказаного клопотання заперечили та просили у його задоволенні відмовити.

Заінтересовані особи: ОСОБА_2 , представник ОСОБА_3 Мартинюк О.Є. проти вказаного клопотання заперечили.

Заслухавши думку сторін, вивчивши надані суду докази, суд доходить висновку, що клопотання про залишення заяви без розгляду не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з частинами першою та другою статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Як вказано у пункті 4 частини четвертої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з частиною третьою статті 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Згідно з пунктом 5 частини другою статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно із частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2024 року (справа № 560/17953/21) зазначила, що статтею 19 ЦПК України визначені справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів. У частині першій цієї статті встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. У частині сьомій вказаної статті регламентовано, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (пункт 103).

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету його встановлення;

встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів (пункт 104).

Водночас у частині шостій статті 294 ЦПК України визначено, що суд залишає заяву про встановлення факту без розгляду, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, і роз`яснює заінтересованим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах (пункт 105).

Метою встановлення факту заявник зазначає призначення йому одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінетом Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 у розмірі частки 15 000 000 гривень, тобто у сумі 3 750 000 гривень.

На думку суду, з матеріалів справи не вбачається, що між заявником та Міністерством оборони України ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) існує спір про право на отримання одноразової грошової допомоги.

Так, листом ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01.07.2024 № 16532 ОСОБА_1 повідомлено, що за поданими документами неможливо встановити чи є повнолітній син загиблого військовослужбовця непрацездатним (особою з інвалідністю) і перебував на його утриманні. Крім того, за поданими документами неможливо встановити, що він проживав разом із своїм батьком, вів з ним спільне господарство і мав взаємні права та обов`язки, а також, чи має він власну сім`ю. Без надання документів, які відповідно до Сімейного кодексу України підтверджують, що повнолітній син був членом сім`ї загиблого військовослужбовця (судове рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема про факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявність між ними взаємних прав та обов`язків) або перебування на його утриманні, у зв`язку з чим документи ОСОБА_1 повернуто на доопрацювання (а.с. 18, 19).

З цього листа не убачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ухвалено рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення заявнику. Отже, суд констатує, що ця обставина не дає підстав вважати про наявність спору про право.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства (постанова Верховного Суду від 07 лютого 2024 року, справа № 343/481/22).

Судом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту родинних відносин між фізичними особами, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 ЦПК України та пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України.

При цьому, відповідно до частини п`ятої статті 188 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Аналогічне правило закріплено в частині четвертій статті 172 КАС України про те, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, не можуть бути поєднаними в одному провадженні вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення, та оскарження рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, оскільки ці вимоги підсудні судам різних юрисдикцій.

Також неефективним є підхід до визначення юрисдикції спорів у судовому порядку про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в залежності від їх мети звернення та наявності у заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень, оскільки це не сприятиме належному способу захисту порушеного права заявника, бо призведе до необхідності звертатися в суди різних юрисдикцій з доказуванням одних і тих же обставин, подій та фактів при поданні кожної позовної заяви (постанова Верховного Суду від 1 квітня 2024, справа № 240/30945/23).

У постанові від 18 січна 2024 року у справі № 560/17953/21 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30 січня 2020 року у справі №287/167/18-ц, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023 у справі №290/289/22-ц, вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України (пункт 117).

Ураховуючи наведене вище суд доходить висновку, що у задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_3 слід відмовити.

На підставі зазначеного, керуючись статтями 2, 12 13, 42 43, 188, 260 261, 293 294, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотання заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 про залишення заяви без розгляду у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Юркевич Ірина Ігорівна, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про встановлення факту родинних відносин, спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність взаємних прав та обов`язків, перебування на утриманні відмовити.

2. Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

3. Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятнадцятиденного строку, встановленого для подачі апеляційної скарги, якщо така не була подана.

4. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя Т. І. Якімець