Справа № 177/3010/24
Провадження № 2/177/77/25
У Х В А Л А

13.01.2025

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Коваль Н.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності, визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Ліфшиць З.О., через систему «Електронний суд» 23.12.2024 звернулася з указаною позовною заявою та просить припинити право власності відповідача ОСОБА_2 на частку домоволодіння, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати з ОСОБА_1 право власності на частку вказаного домоволодіння; припинити право власності відповідача ОСОБА_2 на частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,1772 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 , право власності на частку вказаної земельної ділянки.

На адресу суду в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України надійшла відповідь з Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради, відповідно до якої місце проживання відповідача ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України, суд відкриває провадження в справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Однак, ознайомившись з позовною заявою та долученими до неї матеріалами, суд приходить до висновку про необхідність залишення її без руху, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як зазначено в тексті позовної заяви, під час сумісного проживання сторонами було набуто домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та відповідач забезпечений декількома житловими приміщеннями, у тому числі і спадковим майном після смерті матері, однак жодного документу на підтвердження вказаних обставин, суду не надано.

Як визначено ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 23.12.2024 дату звернення до суду 1211,20 грн); за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як слідує зі змісту позову, позивачем пред`явлено дві вимоги немайнового характеру (припинення права власності на частку в домоволодінні та частку земельну ділянку) та дві вимоги майнового характеру (визнання права власності на частку в домоволодінні та частку земельної ділянки), які є окремими об`єктами справляння судового збору.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Представником позивача зазначено ціну позову 293150,00 грн.

Тобто, з урахування ціни позову 293150,00 грн, оскільки позовна заява подана до суду в електронній формі, із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, загальний розмір судового збору за подання даного позову складає 4283,12 грн ((1211,20 грн + 1211,20 грн + 2931,50 грн) * 0,8).

Натомість, як вбачається з платіжної інструкції №0.0..1 від 07.12.2024, доданої до позовної заяви, позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Таким чином, позивачці необхідно доплатити судовий збір 3071,92 грн за реквізитами:

Отримувач коштів ГУК у Дн-кiй обл/м.Кр.Рiг/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155

Банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.)

Рахунок отримувача - UA0004645

код класифікації доходів бюджету - 22030101

з наданням суду оригіналу квитанції.

Окрім того, позивачем не надано доказів про внесення на депозитний рахунок суду вартості часток спірного нерухомого майна.

Зі змісту ч. 2 ст. 365 ЦК України слідує, що суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення про задоволення позову. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником.

Таким чином, процедура внесення суми відшкодування вартості частини майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні, а з іншого боку, є технічною функцією щодо забезпечення виконання позивачем у справі своїх зобов`язань перед відповідачем.

У постанові Верховного Суду від 03.12.2020 у справі № 367/7792/16-ц зазначено: «рішеннями Європейського суду з прав людини неодноразово (зокрема, у справі «Андрій Руденко проти України», заява № 35041/05), зроблено висновок про порушення національними судами ст. 1 Першого протоколу до Конвенції з тих підстав, що суди за вимогою інших співвласників позбавили особу права власності на належну їй частку квартири з порушенням правил щодо попереднього внесення суми відшкодування вартості такої частки на депозит суду, не врахувавши, що встановлена ст. 365 ЦК України вимога про попереднє внесення на депозитний рахунок суду вартості частки в спільному майні в разі припинення права власності за вимогою інших співвласників, є однією з основних умов ухвалення рішення про позбавлення особи майна без її згоди».

Положення ст. 365 ЦК України не містять посилання на те, коли саме має бути внесена грошова сума на депозитний рахунок суду.

Представником позивача в тексті позову вказано про згоду внесення коштів на депозитний рахунок суду після відкриття провадження по спарві.

Разом з тим, оскільки позивачем подано до суду позов у порядку вказаної норми права, попереднє внесення вартості частки в спільному майні на депозитний рахунок суду є обов`язком позивача.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України, її необхідно залишити без руху та надати позивачеві 10-денний строк для усунення виявлених недоліків, перебіг якого обчислювати з дня вручення копії даної ухвали.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175, 177 ЦПК України, позовна заява вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258, 260 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності, визнання права власності, залишити без руху та надати позивачеві 10-денний строк для усунення недоліків та приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, який обчислювати з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали направити позивачеві за адресою, вказаною в позовній заяві, а її представникові до електронного кабінету системи «Електронний суд» для виконання у встановлений судом строк. У разі невиконання ухвали суду позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Коваль