Справа № 485/1608/24
Провадження №2/485/11/25
Рішення

іменем України

14 січня 2025 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Соловйова О.В.,

секретар судового засідання Гусарова І.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Гладун Т. А.,

відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

встановив:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 18 вересня 1999 року він перебував у зареєстрованоу шлюбі з відповідачкою, який розірвано рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 20 червня 2019 року. Від шлюбу з відповідачкою мають чотирьох дітей, двоє з яких вже повнолітні, а також двоє неповнолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з ним та перебувають на його повному утриманні. Відповідачка належної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки отримує державну допомогу у зв"язку зі смертю її чоловіка військовослубовця.

На підставі викладеного, просить стягнути з відповідачки аліменти на його користь на утримання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у твердій грошовій суму у розмірі по 10000,00 грн на кожну дитину.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі.

Відповідачка позовні вимоги визнала частково, надала пояснення про те, що офіційно не працевлаштована, має можливість сплачувати аліменти по 1000 грн на кожну дитину щомісячно. Також зазначила, що державну допомогу вона отримує на сина ОСОБА_7 , так як її чоловік військослужбовець загинув в ході бойових дій.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що з 18 вересня 1999 року позивач та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 20 червня 2019 року (а.с. 4).

Від шлюбу сторони мають чотирьох дітей, двоє з яких є малолітніми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується наданими свідоцтвами про народження (а.с. 9-10).

Як ствердив позивач та відповідачка вказаних обставин в судовому засіданні не заперечувала, діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають разом з позивачем за адресою по АДРЕСА_1 , та перебувають на його утриманні.

Відповідачка зареєстрована за адресою по АДРЕСА_2 .

Угоди про сплату аліментів в добровільному порядку сторонами не досягнуто.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст. ст. 181, 191 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Як передбачено ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено, діти сторін ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають разом з позивачем та перебувають на його утриманні.

Відповідачка ствердила, що офіційно не працевлаштована, проживає за рахунок пенсії в сумі 8972,91 грн (а.с. 78) приначеної в зв"язку з втратою годувальника, так як її чоловік військослужбовець загинув в ході бойових дій, доказів зворотного суду не надано.

З приводу доводів відповідачки про те, що вона може сплачувати аліменти на користь позивача по 1000 грн на кожну, суд звертає увагу на те, що вказана сума аліментів буде недостатньою для належного забезпечення дітей.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" становить 3196,00 грн.

Таким чином, враховуючи вище наведені норми, з урахуванням обставин справи, вимог розумності та справедливості, прийнявши до уваги, що обов"язок батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей є обопільним, з метою захисту прав дітей на матеріальне забезпечення, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачки на користь позивача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500,00 грн на кожну дитину, щомісяця.

На думку суду, вказаний розмір аліментів буде достатнім для належного забезпечення дітей та відповідатиме як інтересам позивача так і інтересам відповідачки, та не призведе до скрутного матеріального становища відповідачки.

Позивачем представленими доказами не доведено, що відповідачка має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у сумі по 10000,00 грн на кожну дитину.

Щодо посилань позивача на те, що відповідачка отримує державну допомогу у зв"язку з загибелю її чоловіка військовослужбовця, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 73 ЗУ "Про виконавче провадження" визначено, кошти, на які не може бути звернено стягнення, а саме стягнення не здійснюється із сум одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 26 липня 2024 року.

У силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд ухвалює про стягнення з відповідачки на користь держави 1211,20 грн судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн (одна тисяча п"ятсот грн 00 к.) на кожну дитину, щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 26 липня 2024 року та до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 к.).

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 15 січня 2025 року.

Суддя О. В. Соловйов