Справа № 347/2024/16
Провадження № 22-ц/4808/305/25
Головуючий у 1 інстанції Крилюк М. І.
Суддя-доповідач Максюта
У Х В А Л А

15 січня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі судді Максюти І.О., вирішуючи питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Крилюк М.І. 16 грудня 2024 року в м. Косів Івано-Франківської області, по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про реальний розподіл будинковолодіння,

в с т а н о в и в :

Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 16 грудня 2024 рокупозов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про реальний розподіл будинковолодіння задоволено.

На вказане рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, а саме апелянтом не сплачений судовий збір. Натомість просить звільнити її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, посилаючись на скрутне матеріальне становище, на доказ чого долучила довідку про доходи за період з 01.01.2024 року по 31.12.2024 року, видану Косівським об`єднаним управлінням ПФУ в Івано-Франківській області. Зважаючи на її майнових стан, враховуючи, що він є суб`єктом, на якого поширюється дія ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір», просить звільнити її від сплати судового збору.

Крім того, в додатках до апеляційної скарги зазначена копія апеляційної скарги з додатками для позивача, яка фактично відсутня.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Звертаючись до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, ОСОБА_1 посилається на статтю 8 Закону України «Про судовий збір», згідно якої якщо розмір судового збору перевищує 5% розміру річного доходу за попередній календарний рік.

На підтвердження доводів клопотання надала довідку про доходи, видану Косівським об`єднаним управлінням ПФУ в Івано-Франківській області за 2024 рік, де зазначено, що за період з 01.01.2024 року по 31.12.2024 року сума пенсії складає 38400,00 грн.

Разом з тим, ці відомості є недостатніми для визначення тієї обставини, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законом розмірі, оскільки апелянт не представив доказів про відсутність доходів з інших джерел, які підлягають оподаткуванню, та не довела ту обставину, що розмір судового збору перевищує 5% розміру річного доходу за попередній календарний рік.

Будь-яких інших доказів на підтвердження незадовільного майнового стану (розміру реального доходу, прибутку, наявності рухомого/нерухомого майна, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, тощо), що могли б слугувати підставою для звільнення від сплати судового збору, апелянтом не надано.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більш як до ухвалення судового рішення у справі.

Звертаючись з даним клопотанням, заявник не надав доказів того, що у нього на момент подання апеляційної скарги дійсно відсутні кошти (бюджетні асигнування) для сплати судового збору та доказів, які б свідчили про вжиття скаржником усіх необхідних заходів для сплати судового збору.

Разом з цим, у статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у зв`язку із цим, саме по собі клопотання апелянта про звільнення від сплати судового збору, без підтверджуючих на те документів, не може вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з ч. 2 цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року по справі № 0940/2276/18, провадження № 11-336апп20, зробила висновок, що з аналізу ж статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Разом із тим, Верховний Суд у постанові від 30 березня 2021 року у справі № 338/158/19, провадження № 61-11548св20, зауважив, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

За приписами ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Тобто, основним у вирішенні питання про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору є встановлення майнового стану сторони, яка заявила відповідне клопотання. Дані обставини встановлюються судом на підставі доказів (наприклад, індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5), що видається органами Пенсійного фонду України, та/або відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми/джерела виплачених доходів та утриманих податків, що видається органами Державної податкової служби України, довідка про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Відмова у звільненні від сплати судового збору не порушує положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий суд, оскільки не перешкоджає апелянту у доступі до суду і не ускладнює його таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір, його об`єкти та ставки, підстави і порядок сплати, а також умови звільнення від сплати встановлені законом, тобто справляння судового збору переслідує законну мету.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Вказані заявником обставини не можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки нею не надано доказів на підтвердження того, що її майновий стан на день звернення з апеляційною скаргою перешкоджав сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку і розмірі.

Отже, у зв`язку з тим, що апелянт не надала до суду належних та достатніх доказів про суми свого доходу, апеляційний суд позбавлений можливості вирішити питання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, а тому не може задовольнити відповідне клопотання апелянта.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що вона має право заявити клопотання про відстрочку або розстрочку сплати судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення, за умови надання необхідних доказів, підтверджуючих тяжкий майновий стан апелянта.

Враховуючи наведене, апеляційний суд відмовляє в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та залишає без руху апеляційну скаргу й надає апелянту строк на усунення недоліків: сплати судового збору або подання вмотивованого клопотання про зменшення/відстрочення/звільнення від сплати судового збору з наданням відповідних доказів на підтвердження вказаних обставин.

При таких обставинах апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати апелянту строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, а саме: 1) подання копій скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи; 2) подання клопотання про відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору з наведенням обставин, які свідчать про матеріальне становище; подання доказів, що підтверджують розмір річного доходу позивача за попередній календарний рік, зокрема довідку відповідного органу Державної фіскальної служби України, департаменту соціальної політики та пенсійного фонду України за останній календарний рік, інформацію про наявність реального доходу (розміру реального доходу, прибутку, наявності рухомого/нерухомого майна, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, тощо), або оригінал квитанції про сплату судового збору у визначеному чинним законодавством розмірі, які слід направити на адресу Івано-Франківського апеляційного суду.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 136,185, 356, 357 ЦПК України, п.1 ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд

у х в а л и в :

В задоволені клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 16 грудня 2024 року відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 16 грудня 2024 року залишити без руху.

Для виправлення зазначених в ухвалі недоліків встановити строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

В разі невиконання цієї ухвали в зазначений термін, апеляційна скарга відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Максюта