Справа №538/2350/24
Провадження по справі №2/538/190/25

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2025 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Бондарь В.А.

за участю секретаря судового засідання Горілей Л.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Лохвиця Полтавської області цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Волторніста Сергія Миколайовича до Заводської міської ради Миргородського району Полтавської області, третя особа: Друга лохвицька державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача звернувся до суду з даною позовною заявою, в обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_2 . Від імені ОСОБА_2 державним нотаріусом Другої лохвицької державної нотаріальної контори 22.04.1997 року, за реєстром № 268 було посвідчено заповіт, яким він спадкоємцем усього належного йому на день смерті майна призначив свою доньку ОСОБА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить право власності на: житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачка прийняла спадщину після смерті батька, шляхом подачі до Другої лохвицької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом, в зв"язку з чим заведена спадкова справа № 224/1998. Дружина спадкодавця - ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини, інші спадкоємці відсутні. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки - ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить право власності на земельні ділянки: площею 0,0580 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та площею 0,0614 га з цільовим призначенням для особистого селянського господарства. Від імені ОСОБА_3 державним нотаріусом Другої лохвицької державної нотаріальної контори 01.11.1998 року, за реєстром № 1131 було посвідчено заповіт, яким вона спадкоємцем земельних ділянок, які належали їй на праві приватної власності призначила свою доньку ОСОБА_1 . Позивачка прийняла спадщину після смерті матері, шляхом подачі до Другої лохвицької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, інші спадкоємці відсутні. При зверненні до державного нотаріуса Другої лохвицької державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та на дві земельні ділянки площею 0,1194 га, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітами, так як виявлена невідповідність у місці розташування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельними ділянками на яких відповідний об"єкт нерухомого майна знаходиться. Тому позивачка була змушена звернуться до суду, так як не має можливості нотаріально оформити своє право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та на дві земельні ділянки.

Позивач та представник позивача в підготовче судове засідання не з"явилися, але надіслали клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача Заводської міської ради Миргородського району Полтавської області в підготовче судове засідання не з`явився, направивши до суду клопотання, в якому просить справу розглядати без його участі та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням поданих позивачем доказів.

Представник третьої особи Другої лохвицької державної нотаріальної контори в підготовче судове засідання не з`явилася, але надіслала клопотання про розгляд справи без її участі.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 30.05.1998 року, серії НОМЕР_1 (а.с.14).

Від імені ОСОБА_2 державним нотаріусом Другої лохвицької державної нотаріальної контори 22.04.1997 року, за реєстром № 268 було посвідчено заповіт, яким він спадкоємцем усього належного йому на день смерті майна призначив свою доньку ОСОБА_1 (а.с.16).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина до складу якої входить право власності на житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки № 482 від 12.09.2022 року, виданої виконкомом Заводської міської ради, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 з 12.10.1990 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . За даною адресою на день смерті ОСОБА_2 була зареєстрована ОСОБА_3 , 1926 року народження - дружина (а.с.15).

Позивачка прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_2 , шляхом подачі до Другої лохвицької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом, в зв"язку з чим заведена спадкова справа № 224/1998.

Дружина спадкодавця - ОСОБА_3 , яка являлася спадкоємцем за законом, 21.11.1998 року подала до Другої лохвицької державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини, інші спадкоємці відсутні.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 21.04.2021 року, серії НОМЕР_2 (а.с.18).

Відповідно до довідки № 1149 від 20.07.2021 року, виданої виконкомом Заводської міської ради, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 дійсно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_2 з 12.10.1990 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . За даною адресою на день смерті ОСОБА_3 зареєстрованих осіб не було (а.с.19).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить право власності на земельні ділянки:

- площею 0,0580 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

- площею 0,0614 га з цільовим призначенням для особистого селянського господарства, право власності на які належало померлій у відповідності до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 049445 від 22.02.1998 року (а.с.34-38).

Від імені ОСОБА_3 державним нотаріусом Другої лохвицької державної нотаріальної контори 01.11.1998 року, за реєстром № 1131 було посвідчено заповіт, яким вона спадкоємцем земельних ділянок, які належали їй на праві приватної власності призначила свою доньку ОСОБА_1 .

Позивачка прийняла спадщину після смерті матері, шляхом подачі до Другої лохвицької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, інші спадкоємці відсутні.

При зверненні до державного нотаріуса Другої лохвицької державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (після смерті батька ОСОБА_2 ) та на дві земельні ділянки загальною площею 0,1194 га (після смерті матері ОСОБА_4 ), позивачу було відмовлено у видачі трьох свідоцтв про право на спадщину за заповітом, оскільки за документами, поданими спадкоємцем для оформлення спадщини на житловий будинок та на дві земельні ділянки, встановлено невідповідність місцезнаходження об"єктів нерухомого майна (адрес), що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.09.2024 року № 287/02-31 (а.с.25-26).

Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

На запит суду, в.о. завідувача 2-ї лохвицької державної нотаріальної контори Олена Бобир надала відповідь, що у Другій лохвицькій державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 224/1998 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Від його імені був посвідчений заповіт державним нотаріусом Другої лохвицької державної нотаріальної контори 22.04.1997 року за реєстровим № 268. Спадкоємець за заповітом та за законом ОСОБА_1 , дочка спадкодавця, спадщину прийняла, подавши 18.11.1998 року заяву про прийняття спадщини до Другої лохвицької державної нотаріальної контори. Дружина спадкодавця ОСОБА_3 , спадкоємець за законом, 21.11.1998 року подала заяву про відмову від спадщини. Факт родинних відносин із спадкоємцем доведено. Інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. У Другій лохвицькій державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 66/2021 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 . Від її імені було посвідчено два заповіти державним нотаріусом Другої лохвицької державної нотаріальної контори 21.11.1998 року за реєстровим № 1131 та секретарем виконавчого комітету Ригівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області 26.11.2010 року за реєстровим № 105. Спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 , дочка спадкодавця, спадщину прийняла, подавши 21.07.2021 року заяву про прийняття спадщини до Другої лохвицької державної нотаріальної контори. Факт родинних відносин із спадкоємцем доведено. Інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає.

Встановлення факту, що має юридичне значення потрібно позивачу для належного оформлення спадкового права після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, проаналізувавши всю сукупність письмових доказів по справі, суд приходить до висновку, що є підстави для встановлення юридичного факту.

Звернувшись до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, позивачем надано відповідні докази того, що на сьогоднішній день існують реальні перешкоди у оформленні її спадкових прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Разом з цим при розгляді справи суд вважає, що заслуговують на увагу слідуючі норми законодавства.

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 ст. 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

З огляду на вказані норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, так як не порушують чиї-небуть права чи інтереси.

Керуючись ст. ст. 315, 319, 392, 1218, 1225, 1226, 1261, 1268, 1273, 1269,1296 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 200, 206, 258, 263, 265, 354 ЦПК України, п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Волторніста Сергія Миколайовича до Заводської міської ради Миргородського району Полтавської області, третя особа: Друга лохвицька державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт, що місце розташування земельних ділянок, які належали на праві власності ОСОБА_3 згідно Державного акту про право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 049445 від 22.02.1998 року - АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 , право власності на житловий будинок загальною площею 43,0 кв.м, житловою площею 24,4 кв.м (літ. А-2) з допоміжними господарськими будівлями та спорудами: сарай (літ. Б), погріб (літ. В), вбиральня (літ. Г), сарай-прибудова (літ. Е), огорожа (№ 1-2), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_3 , право власності на земельну ділянку кадастровий номер :51:001:0665 загальною площею 0,0580 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку належало померлій відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 049445, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 536.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_3 , право власності на земельну ділянку кадастровий номер :51:001:0664 загальною площею 0,0614 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку належало померлій відповідно до Дерожавного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 049445, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 536.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя В.А. Бондарь