Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого-судді Дехта Р.В., за участі секретаря судового засідання Колісник К.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом Криворізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів, -

встановив:

29 жовтня 2024 року представник позивача Криворізької міської ради звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що необхідність звернення з даним позовом викликана порушенням інтересів територіальної громади міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради, як власника земель міста, що зумовлено несплатою відповідачем коштів за фактичне користування земельною ділянкою комунальної власності, що призвело до недоотримання місцевим бюджетом коштів у відповідному розмірі.

За таких обставин, спірна земельна ділянка площею 0,1059 га з кадастровим номером :04:282:0258, яка розташована на АДРЕСА_1 та в силу Закону віднесена до комунальної форми власності територіальної громади міста Кривого Рогу, є сформованою з 30.12.2011, як то підтверджує витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Окрім того, відомості щодо означеної земельної ділянки внесені 14.02.2014 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна №10.

Так, рішенням Криворізької міської ради від 30.01.2013 №1779 «Про поновлення (продовження) та укладання договорів оренди земельних ділянок» фізичній особі- підприємцю ОСОБА_2 поновлено договір оренди земельної ділянки площею 0,1059 га з кадастровим номером :04:282:0258, яка розташована на АДРЕСА_1 .

19.03.2013 року між Криворізькою міською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 була укладена додаткова угода, якою терміном до 02.04.2018 був продовжений термін дії договору оренди спірної земельної ділянки (державна реєстрація від 02.04.2008 №14), з додатковою угодою (державна реєстрація від 30.12.2011 №00888).

25.02.2015 року Криворізька міська рада розглянувши звернення фізичних осіб-підприємців ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо внесення змін до вищевказаного договору оренди земельної ділянки у зв`язку зі зміною власника розташованого на ній об`єкта, ураховуючи договір дарування нежитлової споруди навісу-цеха від 24.12.2014 вирішила внести зміни, шляхом укладання додаткової угоди до діючого договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:282:0258, зареєстрованого 02.04.2008 №14 з додатковою угодою, та визнала орендарем земельної ділянки фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 .

30.03.2015 року Криворізька міська рада з однієї сторони, фізичні особи-підприємці ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - з іншої, підписали угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:282:0258, зареєстрованого 02.04.2008 №14 з додатковою угодою, за якою в преамбулі, за текстом та в розділі договору «Реквізити сторін» найменування орендаря з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 змінено на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1

20.04.2015 року відповідні відомості були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

За актами приймання передачі, які є невід`ємними частинами угоди про внесення змін до договору оренди, робочою комісією Криворізької міської ради, земельна ділянка з кадастровим номером :04:282:0258 була прийнята від фізичної особи- підприємця ОСОБА_2 та передана в орендне користування Відповідачу по справі строком до 02.04.2018.

В подальшому, рішенням Криворізької міської ради від 28.11.2018 №3261 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок громадянам і фізичним особам - підприємцям», Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 терміном до 02.04.2023 був поновлений строк дії вищевказаного договору оренди земельної ділянки з додатковими угодами, проте відповідний договір укладений і зареєстрований у встановленому Законом порядку не був.

Разом з тим, як то підтверджують відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за Відповідачем 24.12.2014 на праві приватної власності зареєстровані об`єкти нежитлової нерухомості - навіс-цех, комплекси будівель та споруд, розташовані за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єктів нерухомого майна 10).

Вказаний об`єкт нерухомого майна розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :04:282:0258, власником якої є територіальна громада міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради.

Нерухоме майно нерозривно пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, і переміщення такого майна неможливе без його знецінення, а тому використання нежитлових приміщень, які належать Відповідачу, неможливе без відповідної земельної ділянки. А тому, у зв`язку з користуванням Відповідачем нежитловою нерухомістю, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , презюмується користування усією спірною земельною ділянкою. Разом з цим, у період з 01.01.2020 до 31.12.2021 між Криворізькою міською радою та ОСОБА_1 не існувало договірних правовідносин щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:081:0002. А отже, відповідач користується земельною ділянкою з кадастровим номером :04:282:0258 без будь-яких правовстановлюючих документів не сплачуючи відповідну плату та фактично збільшуючи свої доходи. При цьому, використання означеної земельної ділянки відповідачем без належного правового оформлення позбавило Криворізьку міську раду, як власника землі, права отримувати від цієї ділянки дохід у розмірі орендної плати.

Таким чином, відповідач як фактичний користувач земельної ділянки кадастровим номером :04:282:0258, яка без достатньої правової підстави за рахунок Криворізької міської ради зберігала у себе кошти, які мала заплатити за користування нею на рівні орендної плати за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки.

Ухвалою суду від 04 листопада 2024 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи було призначено на 18 грудня 2024 року о 10 годинні 30 хвилин, яке відкладено.

В судове засідання представник позивача не з`явився, своєю заявою просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, своєю заявою просив суд відкласти розгляд справи, у зв`язку сімейними обставинами, в задоволення клопотання відповідача судом було відмовлено.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.10.2024 року НВ-024, земельна ділянка, площею 0,1059 га, з кадастровим номером :04:282:0258, яка розташована на АДРЕСА_1 віднесена до комунальної форми власності територіальної громади міста Кривого Рогу, є сформованою з 30.12.2011 року.

Відповідно до відомостей з Державного, реєстру речових прав на нерухоме майно, за відповідачем ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: навіс-цех, загальною площею 293,7 кв. м., розташований на АДРЕСА_1 від 24.12.2014, номер запису про право власності №18312038.

Вказаний об`єкт нерухомого майна розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :04:282:0258, власником якої є територіальна громада міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради.

Відповідно до рішення Криворізької міської ради від 30.01.2013 №1779 «Про поновлення (продовження) та укладання договорів оренди земельних ділянок» фізичній особі- підприємцю ОСОБА_2 поновлено договір оренди земельної ділянки площею 0,1059 га з кадастровим номером :04:282:0258, яка розташована на АДРЕСА_1 .

19.03.2013 між Криворізькою міською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 була укладена додаткова угода, якою терміном до 02.04.2018 був продовжений термін дії договору оренди спірної земельної ділянки (державна реєстрація від 02.04.2008 №14), з додатковою угодою (державна реєстрація від 30.12.2011 №00888).

25.02.2015 року Криворізька міська рада, розглянувши звернення фізичних осіб-підприємців ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо внесення змін до вищевказаного договору оренди земельної ділянки у зв`язку зі зміною власника розташованого на ній об`єкта, ураховуючи договір дарування нежитлової споруди навісу-цеха від 24.12.2014, вирішила внести зміни, шляхом укладання додаткової угоди до діючого договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:282:0258,зареєстрованого 02.04.2008 №14 з додатковою угодою, та визнала орендарем земельної ділянки фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 .

30.03.2015 року Криворізька міська рада з однієї сторони, фізичні особи-підприємці: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - з іншої, підписали угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:282:0258, зареєстрованого 02.04.2008 №14 з додатковою угодою, за якою в преамбулі, за текстом та в розділі договору «Реквізити сторін» найменування орендаря з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 змінено на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1

20.04.2015 році відповідні відомості були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №36480014.

За актами приймання-передачі, які є невід`ємними частинами угоди про внесення змін до договору оренди, робочою комісією Криворізької міської ради, земельна ділянка з кадастровим номером :04:282:0258 була прийнята від фізичної особи- підприємця ОСОБА_2 та передана в орендне користування відповідачу по справі строком до 02.04.2018 року.

Відповідно до рішення Криворізької міської ради від 28.11.2018 №3261 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок громадянам і фізичним особам- підприємцям», Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , терміном до 02.04.2023, був поновлений строк дії вищевказаного договору оренди земельної ділянки з додатковими угодами. Відповідний договір укладений і зареєстрований у встановленому Законом порядку не був.

У період з 01.01.2021 до 31.12.2023 між Криворізькою міською радою та ОСОБА_1 не існувало договірних правовідносин щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:282:0258.

Рішенням Криворізької міської ради від 24.06.2015 №3728, яке набрало чинності 01.01.2016, затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу, яка, у тому числі, містить середню (базову) вартість 1 кв. м. земель міста станом на 01.01.2014 у розмірі 270,60 грн.

Рішенням Криворізької міської ради від 26.05.2021 №505 «Про встановлення ставок плати за зщемлю та пільг із земельного податку на території м.Кривого Рогу», яким установлено, у тому числі, ставки земельного податку та розмір орендної плати за землю в залежності від цільового призначення земельної ділянки згідно Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 №548 (додаток 1 до рішення), та яке набрало чинності з 01.01.2022 року.

За даними витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від -11.10.2024 №НВ-024, цільове призначення земельної ділянки, що використовується відповідачем за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер :04:282:0258 віднесено до секції 11.02, отже річний розмір орендної плати за користування спірною земельною ділянкою складає 3% від нормативної грошової оцінки земель міста.

Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, яка є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, на виконання пункту 289.3 статті 289 ПК України, на своєму офіційному сайті (http://land.gov.ual публікує коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель за попередні роки.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :04:282:0258 є 2862508,77 грн.

За період з 01.01.2022 до 31.12.2023 роках за відповідачем збережено у себе без достатньої правової підстави кошти у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою, площею 0,1059 га, з кадастровим номером :04:282:0258, яка знаходиться на АДРЕСА_1 , в розмірі152758,71 грн., яка визначена і розрахована за вирахуванням сплачених відповідачем суми орендної плати.

Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Конституційним Судом України у Рішенні від 01 грудня 2004року №18-рп/2004 року надано тлумачення поняття «охоронюваний законом інтерес» у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частина перша статті 1166 Цивільного кодексу України встановлює, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 Земельного кодексу України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

За змістом указаних приписів Цивільного та Земельного кодексів України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 Цивільного кодексу України).

Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина друга статті 1166 Цивільного кодексу України).

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об`єктів нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені.

Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується Земельним кодексом України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 Земельного кодексу України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт «е» частини першої статті 141 цього Кодексу).

За змістом глави 15 Земельного кодексу України право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди.

Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої статті 96 Земельного кодексу України).

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 Земельного кодексу України).

Отже, за змістом указаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини другої статті 120 Земельного кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

Отже, підстави для застосування до спірних правовідносин приписів чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) власникам земельних ділянок відсутні, оскільки до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Отже, фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави, за рахунок власника цієї ділянки, зберігає у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та від 23 травня 2018 року у справі 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), а також у постановах Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 922/1008/15 (провадження № 3-1271гс16), від 07 грудня 2016 року у справі № 922/1009/15 (провадження № 3-1348гс16), від 12 квітня 2017 року у справах № 922/207/15 (провадження № 3-1345гс16) і № 922/5468/14 (провадження № 3-1347гс16).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить об`єкт нерухомого майна, а саме: навіс-цех, загальною площею 293,7 кв. м., розташований на АДРЕСА_1 від 24.12.2014, номер запису про право власності №18312038, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :04:282:0258, власником якої є територіальна громада міста Кривого Рогу, в особі Криворізької міської ради.

Відповідно до рішення Криворізької міської ради від 30.01.2013 №1779 «Про поновлення (продовження) та укладання договорів оренди земельних ділянок» фізичній особі- підприємцю ОСОБА_2 поновлено договір оренди земельної ділянки площею 0,1059 га з кадастровим номером :04:282:0258, яка розташована на АДРЕСА_1 , 19.03.2013 продовжений термін дії договору оренди спірної земельної ділянки, а 25.02.2015 року Криворізька міська рада, розглянувши звернення фізичних осіб-підприємців ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо внесення змін до вищевказаного договору оренди земельної ділянки у зв`язку зі зміною власника розташованого на ній об`єкта, ураховуючи договір дарування нежитлової споруди навісу-цеха від 24.12.2014, внесла зміни, шляхом укладання додаткової угоди до діючого договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:282:0258,зареєстрованого 02.04.2008 №14 з додатковою угодою, та визнала орендарем земельної ділянки фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 .

30.03.2015 року Криворізька міська рада з однієї сторони, фізичні особи-підприємці ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - з іншої, підписали угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:282:0258, зареєстрованого 02.04.2008 №14 з додатковою угодою, за якою в преамбулі, за текстом та в розділі договору «Реквізити сторін» найменування орендаря з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 змінено на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 та 20.04.2015 відповідні відомості були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №36480014.

За актами приймання передачі, які є невід`ємними частинами угоди про внесення змін до договору оренди, робочою комісією Криворізької міської ради, земельна ділянка з кадастровим номером :04:282:0258 була прийнята від фізичної особи- підприємця ОСОБА_2 та передана в орендне користування відповідачу ОСОБА_1 , строком до 02.04.2018.

Відповідно до рішення Криворізької міської ради від 28.11.2018 №3261 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок громадянам і фізичним особам- підприємцям», Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 терміном до 02.04.2023 був поновлений строк дії вищевказаного договору оренди земельної ділянки з додатковими угодами, однак відповідний договір укладений і зареєстрований у встановленому Законом порядку не був.

У період з 01.01.2022 до 31.12.2023 між Криворізькою міською радою та ОСОБА_1 не існувало договірних правовідносин щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:282:0258.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 , у період з 01.01.2022 до 31.12.2023 здійснював фактичне користування земельною ділянкою, без достатньої правової підстави, а тому є таким, що за рахунок власника цієї ділянки, зберігає у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, й зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України, у зв`язку з чим колегією суддів не приймаються доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції мав відмовити позивачу у задоволенні позову з формулюванням «стягнення безпідставно збережених коштів».

Згідно зі статтею 206 ЗК України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України, у вказаній редакції).

З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття "земельний податок" і "орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності".

Оскільки, відповідач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдино можливою формою здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України), а тому колегія судідв не прйимає доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем було сплачено податок на землю, згідно податкових декларацій.

Згідно з частинами 1-4, 9 статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах 6-7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Про необхідність застосування статті 79-1 ЗК України та положень Закону України "Про Державний земельний кадастр" при розгляді позову про стягнення безпідставно збережених коштів у виді недоотриманої орендної плати неодноразово зазначалося Верховним Судом, зокрема, у постановах від 29.01.2019 року у справах № 922/3780/17 та № 922/536/18, від 11.02.2019 року у справі № 922/391/18, від 12.04.2019 року у справі № 922/981/18, у яких міститься висновок про те, що для вирішення спору щодо фактичного користування земельною ділянкою без укладення правовстановлюючих документів та без державної реєстрації прав на неї встановленню підлягають обставини, зокрема, чи є земельна ділянка, за фактичне користування якою Нікопольська міська рада просить стягнути безпідставно збережені кошти, сформованим об`єктом цивільних прав протягом усього періоду, зазначеного у позові.

Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 ПК України

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 року у справі № 920/739/17.

В постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №922/3361/19 зазначено, що витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки є належним та допустимим доказом, що підтверджує дані про нормативну грошову оцінку.

Отже, позивач, при здійсненні розрахунку безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю за користування ОСОБА_1 спірною земельною ділянкою в період з 01.01.2022 до 31.12.2023 обґрунтовано взяв до уваги витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Таким чином, позивачем доведено обґрунтованість підстав для стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :04:282:0258 за період з 01.01.2022 до 31.12.2023 року.

Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 3028 гривень 00 копійок.

На підставі викладено

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89,133, 141, 258-259, 263-265,279, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги Криворізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Криворізької міської код ради, , безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :04:282:0258, за період з 01.01.2022 до 31.12.2023 рік, у розмірі 152758 (сто п`ятдесят дві тисячі сімсот п`ятдесят вісім) гривень 71 копійка.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Криворізької міської код ради, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: Криворізька міська рада, 50101, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, площа Молодіжна, 1, ідентифікаційний код юридичної особи 33874388.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складений та підписаний 14 січня 2025 року.

Суддя: Р. В. Дехта