КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-з/824/42/2025
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2025 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача Слюсар Т.А.,
суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву адвоката Овчаренка Руслана Вячеславовича в інтересах приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про ухвалення додаткового рішення,
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (надалі - ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія»), ОСОБА_2 , у якому з урахуванням уточнень просила стягнути з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на її користь страхове відшкодування у розмірі 20 037 грн 24 коп, а з ОСОБА_2 - матеріальні збитки спричиненні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 9 089 грн 14 коп.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24 січня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з указаним рішенням адвокат Мельниченко М.С. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 26 серпня 2024 року апеляційну скаргу адвоката Мельниченка М.С. в інтересах ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 січня 2024 року залишено без змін.

29 серпня 2024 року через засоби поштового зв`язку на адресу Київського апеляційного суду адвокатом Овчаренком Р.В. в інтересах ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» подано заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» витрати на правничу допомогу в розмірі 8 000 грн.

Заява обґрунтована тим, що ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» у відзиві на апеляційну скаргу від 10 квітня 2024 року просило стягнути із позивача витрати на правову допомогу у сумі 8 000 грн.

Посилається на те, що відповідач поніс судові витрати у зв`язку з розглядом справи, а саме йому була надана правова допомога у вигляді правового аналізу наявних доказів, формування та узгодження правової позиції з клієнтом, підготовка відзиву на апеляційну скаргу до суду. Вартість однієї години - 2 000 грн. Кількість витрачених годин - 4.

Вказує, що були додані копії документів, які підтверджують витрати пов`язані із наданням правової допомоги, а саме:

- копія ордеру на надання правничої (правової) допомоги;

- копія свідоцтва про право на заняття Овчаренко Р.В. адвокатською діяльністю №1345 від 02 квітня 2002 року;

- копія договору №1/07-2023 про надання правової допомоги від 10 липня 2023 року;

- копія акту виконаних робіт №156 від 10 квітня 2024 року;

- копія платіжної інструкції №162226124 від 10 квітня 2024 року.

У запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення адвокат Мельниченко М.С. в інтересах ОСОБА_1 вважає, що в даному випадку співмірним зі складністю справи та реально витраченим представником відповідача часом на надання правничої допомоги, обґрунтованим є розмір правничої допомоги на рівні - 1 000 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Питання про ухвалення додаткового рішення підлягає вирішенню без виклику сторін.

При ухвалені постанови судом апеляційної інстанції не було вирішено питання щодо судових витрат, що є підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції у постанові вирішує питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Встановлено, що під час розгляду справи, питання судових витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою, судом не вирішувалося.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

За положеннями частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Питання про відшкодування відповідачу витрат, пов`язаних з правничою допомогою, не було вирішено колегією суддів при прийнятті постанови від 26 серпня 2024 року за результатом розгляду апеляційної скарги.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З матеріалів справи убачається, що 10 липня 2023 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та адвокатом Овчаренком Р.В. укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 1/07-2023 строк дії якого закінчився 12 липня 2024 року (а.с. 226-227 т. 1).

У зв`язку з цим, між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та адвокатом Овчаренком Р.В. було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 1/07-2024 від 15 липня 2024 року (а.с. 27-28 т. 2).

Заявляючи вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 8 000 грн відповідачем до заяви долучено наступні документи:

- копію акту виконаних робіт №156 від 10 квітня 2024 року на суму 8 000 грн (а.с. 230 т. 1);

- копію платіжної інструкції №162226124 від 10 квітня 2024 року на суму 8 000 грн (а.с. 229 т. 1).

-

З акту про надання правової (правничої) допомоги № 156 від 10 квітня 2024 року вбачається, що адвокат надав, а клієнт прийняв наступні послуги:

- підготовка та подання до Київського апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 січня 2024 року по справі 761/43085/23.

Загальна кількість витраченого часу - 6 год, загальна вартість правових послуг за цим актом складає 8 000 грн (а.с. 230 т. 1).

Посилаючись на зазначене, відповідач вважав, що є підстави для стягнення понесених судових витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 8 000 грн, оскільки доказами підтверджено надання професійної правничої допомоги у погодженому між адвокатом та клієнтом розмірі, а також здійснення ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» оплати вказаних послуг.

Однак колегія суддів не повною мірою погоджується з аргументами заявника.

Положеннями частини 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 грудня 2021 року у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

При цьому убачається, що справа за своєю природою не є складною, а відзив не має значного об`єму матеріалів на який адвокатом могло б бути витрачено час зазначений ним.

Отже, колегія суддів, розподіляючи витрати, понесені ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на професійну правничу допомогу, дійшла висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір, окрім іншого має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19) та від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19).

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, значимості вчинених адвокатом дій, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з позивачки на користь ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції - 4 000 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву адвоката Овчаренка Руслана Вячеславовича в інтересах приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про ухвалення додаткової постанови задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» 4 000 грн судових витрат понесених на професійну правничу допомогу.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді: