Справа № 445/2259/24
провадження № 2/445/245/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивак В. М.

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Золочів, Львівської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Поморянської селищної ради в особі голови Поморянської селищної ради Золочівського району Львівської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Золочівського районного суду із позовом до Поморянської селищної ради в особі голови Поморянської селищної ради Золочівського району Львівської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка - ОСОБА_2 , яка залишила заповіт, у якому заповіла земельну ділянку площею 3,0668 га, яка розташована на території Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області, своїй племінниці, ОСОБА_1 . Фактично прийнявши спадщину, вступивши у фактичне володіння та управління спадковим майном померлої та маючи намір оформити свої права на спадкове майно, позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтво не може, у зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів, а саме, державного акту на право приватної власності на землю, оскільки такий видано на ім`я спадкодавиці після її смерті і, окрім того, виданий з помилкою у по батькові власниці, яке зазначено як " ОСОБА_3 ", хоча вірно має бути " ОСОБА_4 ". 17.09.2024 позивач звернулася з письмовою заявою до відділу № 3 держгеокадастру у Золочівському районі Львівської області про виправлення помилки у державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії ЛВ № 056843, проте відділом держгеокадастру, листом від 17.09.2024 вих. №0-13-0.93-3049/15/24, їй було відмовлено у задоволенні заяви. Зазначені розбіжності є перешкодою для оформлення спадкових прав позивача після смерті тітки. Так, у зв`язку з тим, що усунути такі розбіжності в інший спосіб, ніж в судовому порядку не передбачено чинним законодавством, позивач звернулася з даною заявою до суду.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документу позивачу потрібно для оформлення прав на спадкове майно.

Позивач до суду не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю.

Представник відповідача до суду не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечив.

Відповідно до положень ст. 247 ч. 2 ЦПК України, так як сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Підгір`я Золочівського району Львівської області.

Змістом державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 056843 від 03.05.2004 підтверджується, що ОСОБА_2 набула право власності на земельну ділянку площею 3,0668 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 1,0960 га кадастровий номер - :05:000:0012 та площею 1,9708 га кадастровий номер - :10:000:0144, яка розташована на території Ремезівцівської сільської ради на підставі розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 26.01.2004 № 17.

Змістом заповіту, складеного 05.07.2002 у м. Золочів Львівської області, підтверджується воля померлої ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Підгір`я Золочівського району Львівської області, щодо розпорядження всім її майном на момент смерті ОСОБА_1 .

Згідно копії довідки від 13.09.2024 № 665, виданої Поморянською селищною радою Золочівського району Львівської області, останнє постійне місце проживання померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 . Спадщину після смерті ОСОБА_2 фактично прийняла ОСОБА_1 , так як проживала разом зі спадкодавицею в АДРЕСА_1 , здійснювала за нею постійний догляд і похоронила померлу за власні кошти.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 23065, 55 грн., що підтверджується витягами із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок № НВ-024 та № НВ-024 від 11.09.2024.

З копії листа від 17.09.2024 №0-13-0.93-3049/15-24 відділу №3 Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, підтверджується, що ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні заяви про виправлення помилки у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №056843.

У паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 , по батькові спадкодавиці записано як " ОСОБА_4 ".

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного.

За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Згідно ст. 328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності.

Відповідно до ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1263 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до п. 6 ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлені судом обставини, підтверджують що дійсно існують розбіжності у державному акті, який підтверджує право власності спадкодавиці з іншими правовстановлюючими документами, зокрема, по батькові спадкодавиці в державному акті на право власності на земельну ділянку зазначено як " ОСОБА_3 ", однак в інших документах її по батькові вказано " ОСОБА_4 ". При цьому, інші дані, зокрема, прізвище, ім`я, дати та місця народження заявниці та ін. повністю співпадають.

Відтак, встановлені судом обставини, що підтверджені належними та допустимими доказами, оцінені судом в їх сукупності, дають підстави дійти висновку про те, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №056843, який був виданий ОСОБА_2 , належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Підгір`я Золочівського району Львівської області.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

З врахуванням того, що представником відповідача позов визнано до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що позивач має право на спадкування майна своєї тітки, як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняла, звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори у передбачений законом строк, наявність інформації про чинність складеного заповіту на користь позивача, відсутність спадкоємців, які мали б право на обов`язкову частку в спадковому майні, відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документу на спірні земельні ділянки, що є перешкодою для реалізації нею свого спадкового права, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 11, 13, 206, 258, 259, 263-265, 272, 273, 315 ЦПК України, ст. 16, 328, 386, 392, 1216-1218, 1222, 1223, 1225, 1228, 1272, 1296 ЦК України, суд ,

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до Поморянської селищної ради в особі голови Поморянської селищної ради Золочівського району Львівської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 056843 від 03.05.2004, зареєстрований в книзі записів державних актів на право власності на землю за № 01:04:452:04475, належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Підгір`я Золочівського району Львівської області, ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на земельну ділянку площею 3,0668 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 1,0960 га кадастровий номер - :05:000:0012 та площею 1,9708 га кадастровий номер - :10:000:0144, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 10.01.2025.

Суддя В. М. Сивак