КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року місто Київ.

Справа № 757/20030/24-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/824/2597/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Желепи О.В.,

суддів: Стрижеуса А.М., Немировської О.В.

за участю секретаря судового засідання Рябошапки М.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справуза апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 04 вересня 2024 року про відмову у забезпечені позову (постановлену у складі судді Бусик О. Л., інформація про дату складання повного тексту відсутня)

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні

ВСТАНОВИВ

02 травня 2024 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить припинити право відповідача на частку належної йому квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом стягнення з позивача на користь відповідача грошової компенсації вартості такої частки.

Визнати за позивачем право власності на частку квартири.

03 вересня 2024 року від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову.

У заяві посилається на те, що 20 серпня 2024 року під час зустрічі позивача з відповідачем останній повідомив йому, що розглядає можливість переоформлення майна на довірених йому осіб.

Враховуючи вищевикладене просив: вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу, а також будь-яким іншим особам, вчиняти з житловим нерухомим майном, яке належить відповідачу, дії направлені на відчуження такого майна та заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо 1/4 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , щодо 1/2 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , щодо 38/100 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , які належать ОСОБА_2 та щодо будь-якого іншого нерухомого майна, яке належить відповідачу.

Заборонити відповідачу вчиняти дії щодо зміни цільового призначення, поділу чи об`єднання, передачу у власність або в оренду, купівлі-продажу, дарування, міни, продажу на торгах (аукціоні) щодо всіх об`єктів нерухомого житлового майна, яке належить Відповідачу.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 04 вересня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні - відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою, ОСОБА_1 12 вересня 2024 року через систему «Електронний суд» подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 04 вересня 2024 року та ухвалити нове рішення, якою задовольнити заяву.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що у випадку незастосування судом засобів забезпечення позову, ефективний захист своїх законних прав та інтересів позивачем у справі буде неможливим та нівельований недобросовісними діями з боку відповідача.

Зазначає, що заходи забезпечення позву не дадуть можливості відповідачу здійснити номінальну перереєстрацію свого нерухомого майна на третіх осіб.

Вказує, що заяву обґрунтовано не припущеннями, а результатами зустрічі позивача, його представника та відповідача. Крім того, посилаючись на рішення суду, яким відповідача зобов`язано сплачувати аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, позивач вважає, що оскільки відповідач сплачує аліменти на утримання дитини близько 1 500 грн на місяць, відповідач не буде зацікавлений сплатити 33,3% аліментів від суми отриманої ним грошової компенсації (доходу).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 вересня 2024 року відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою.

30 вересня 2024 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_2 на апеляційну скаргу, яким просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Зазначає, що позивачем не наведено достатньо обґрунтованих фактичних обставин, які б вказували на те, що відповідач вчиняє дії, спрямовані на відчуження нерухомого майна. Звертає увагу, що з моменту звернення позивача до суду з позовом і по теперішній час відповідачем не вживалися і не вживаються дії щодо реалізації спірного майна.

Звертає увагу, що інші квартири, щодо яких позивач просить вжити заходи забезпечення позову, не мають жодного відношення до предмету спору.

Вважає, що запропоновай позивачем вид забезпечення позову призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача.

У судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_4 підтримав доводи апеляційної скарги. ОСОБА_2 та його представник - ОСОБА_5 заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача та представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала районного суду таким вимогам не відповідає.

Відмовивши у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження наявності реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів ОСОБА_1 та ймовірність ускладнення виконання судового рішення у разі задоволення позову при невжитті таких заходів.

З таким висновком колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Судом встановлено, що предметом заявлених вимог є припинення права ОСОБА_2 на частку належної йому однокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації вартості такої частки; визнання за ОСОБА_1 права власності на частки квартири.

На обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що між сторонами виник спір щодо спірної частки квартири, під час зустрічі сторін відповідач висловив бажання переоформлення своєї власності на інших довірених йому осіб, а тому невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача в межах заявленого позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

За роз`ясненнями, що містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободвід 04 листопада 1950 року № ETS № 005 та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

За приписами ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За змістом ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини нагадує, що стаття 13 Конвенції гарантує наявність на національному рівні засобу правового захисту для реалізації прав і свобод, визначених у Конвенції, у якій би формі вони не забезпечувались у національному правовому полі.

Сфера зобов`язань Договірних держав за статтею 13 коливається в залежності від природи скарги заявника; проте засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як на практиці, так і за законом (порівняйте: «Кудла проти Польщі» [GC], N 30210/96, п. 157, ECHR 2000-XI). Існування такого засобу повинно бути достатнім не тільки в теорії, але й на практиці, без чого йому бракуватиме необхідної доступності та ефективності (див., крім іншого, «Міфсуд проти Франції» [GC], N 57220/00, ECHR 2002-VIII) (Рішення від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України», заява N 11901/02 Страсбург).

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При цьому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року), Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 909/835/18 зазначено, що повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Апеляційний суд, враховуючи предмет позову та встановлені фактичні обставини, а саме що між сторонами існує спір , робить висновок, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову, а саме заборона відчуження та вчинення реєстраційних дій з 1/4 частиною квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2, є співмірним з заявленими вимогами та відповідає характеру правовідносин, а невжиття заходів щодо забезпечення позову в цій частині може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний спосіб захисту прав позивача в обраний ним спосіб.

Крім того, такий захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами позовної заяви, оскільки обмежує відповідача лише у розпорядженні спірним нерухомим майном до вирішення спору по суті та ухвалення рішення у справі.

Суд погоджується з доводами позивача, що в разі відчуження відповідачем своєї частки, позивач змушений буде позиватись до іншої особи і відповідно суд вже буде досліджувати наявність у іншого власника іншого житла, щоб вирішити спір про припинення права власності.

За таких обставин не вжиття заходів забезпечення позову в межах заборони, здійснювати перереєстрацію права власності на частку у спільному майні, яку позивач просить припинити на іншу особу, забезпечить позивачу ефективний спосіб захисту його прав в межах заявленого позову.

При цьому, негативним наслідком незабезпечення позову є можливість реалізації належного відповідачу нерухомого майна, а саме шляхом дарування, що позбавить позивача можливості в межах заявленого позову захищати права, які він вважає порушеними.

Посилання відповідача на те, що він не здійснив відчуження жодної нерухомості і не має наміру це робити суд не враховує так якпідтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Враховуючи збалансованість інтересів сторін, колегія суддів дійшла висновку, що вжиття заходів забезпечення позову в частині заборони відчуження квартири, право на яку позивач просить припинити за відповідачем, не завдасть настільки істотних наслідків для усіх зацікавлених осіб, ніж якщо такі заходи вжиті не будуть. При цьому головну передумову для вжиття заходів забезпечення позову - забезпечення виконання рішення суду та ефективного захисту, слід в даному випадку розуміти так, що незастосування таких заходів може позбавити сенсу звернення до суду з позовом, що розглядається, навіть за умови його задоволення, та матиме своїми наслідками остаточне порушення права позивача, в той час як застосування вказаних заходів забезпечення позову може запобігти порушенню прав всіх зацікавлених осіб.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з відповідачем та судом першої інстанції щодо відсутності підстав вживати заборони, щодо іншого нерухомого майна, яке не пов`язане з заявленими позовними вимогами. Обрані позивачем види забезпечення позову, щодо іншого нерухомого майна є неспівмірними з заявленими позовними вимогами. В разі відчуження відповідачем іншого житла після пред`явлення позову в даній справі, такій поведінці відповідача судом при вирішенні спору може бути надана належна правова оцінка в розрізі зловживання правами та штучного погіршення свого становища, з метою уникнення припинення права на частку в спірній квартирі.

Враховуючи викладене, та керуючись ст. 376 ЦПК України колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала районного суду не може бути визнана законною і обґрунтованою, підлягає скасуванню в частині відмови в забезпеченні позову, щодо обмежень на кватиру АДРЕСА_4 з постановленням нового судового рішення про задоволення зави в цій частині.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. ст. 381-384 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 04 вересня 2024 року в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом заборони відчуження та вчинення реєстраційних дій щодо 1/4 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заборонити ОСОБА_6 увчиняти дії направлені на відчуження 1/4 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2.

Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо 1/4 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 січня 2025 року.

Головуючий О.В. Желепа

Судді О.В. Немировська

А.М. Стрижеус