КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кафідова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 755/20076/24

14 січня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 адвоката Темченка Сергія Леонідовича на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 15 листопада 2024 року, постановлену під головуванням судді Галаган В.І. у справі за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з заявою про визнання особи недієздатною та встановлення опіки.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 листопада 2024 року заяву ОСОБА_1 заінтересована особа: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, про визнання особи недієздатною та встановлення опіки - повернуто заявнику.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 01 грудня 2024 року представник заявника ОСОБА_1 адвокат Темченко Сергій Леонідович подав апеляційну скаргу в якій просив ухвалу першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до першої інстанції.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що повертаючи заяву cуд першої інстанції застосував п. 1 ч. 4, п. 7 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, проте апелянт вважає, що такі висновки суду першої інстанції є помилковими.

Вказує на те, що заяву підписано уповноваженим представником, до заяви додано документи, що підтверджують повноваження, а тому суд першої інстанції помилково застосував вимоги п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Окрім того, вказує на те, що у суду першої інстанції були відстуні підстави для повернення заяви на підставі п. 7 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, оскільки чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язкового досудового врегулювання спору з приводу встановлення піклування та призначення піклувальника над неповнолітньою особою.

Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції посилався на те, що звернення заявника із заявою про визнання недієздатною малолітньої дитини є безпідставним та передчасним, оскільки дитиною ще дієздатності не набуто. Також судом встановлено відсутність доказів обґрунтованого звернення заявника до Органу опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації із заявою щодо доцільності визнання дитини недієздатною особою та про доцільність призначення заявника опікуном над малолітнім сином. Крім того, на виконання положень частини першої статті 299 ЦПК України, заявником не залучено до участі у розгляді справи в якості заінтересованої особи особу, щодо якої підлягає розгляду питання про визнання недієздатним, та Орган опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації. Також судом встановлено відсутність вжиття заявником всіх процесуальних заходів, що передують зверненню до суду із заявою про визнання особи недієздатним, - що є підставою для повернення заяви заявнику відповідно до положення п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч.1 ст.185 ЦПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч. 3 ст. 185 ЦПК України).

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (ч. 5 ст. 185 ЦПК України).

Крім цього, відповідно до ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли:

1) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

2) порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу);

3) до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви;

4) відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи;

6) позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду;

7) до заяви не додано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Повернення позовної заяви - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви на стадії відкриття провадження без вирішення спору по суті, у випадку неможливості її розгляду з підстав, які можуть бути усунуті особою, яка звернулася до суду.

Згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод державою гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини при розгляді справ виходить із того, що, реалізуючи положення Конвенції необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зокрема, у рішенні від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що ст. 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Повертаючи заяву про встановлення опіки та піклування суд першої інстанції послався на п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, проте не зазначив в чому саме полягало порушення норм вище зазначених вимог закону. Відповідно до додатків до заяви представник заявника долучив, серед іншого, ордер та свідоцтво про право на зайняття адвокатською дільністю. Суд першої інстанції застосувавши п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України на зазначене увагу не звернут, та не обґрунтував належним чином в чому саме полягало порушення заявником вище зазначених норм.

Також приповерненні заяви про встановлення опіки та піклування, суд першої інстанції послався на п. 7 ч. 4 ст. 185 ЦПК України та зазначив про відсутність вжиття заявником всіх процесуальних заходів, що передують зверненню до суду із заявою про визнання особи недієздатним.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору (частина четверта статті 124 Конституції України), сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом (частина перша статті 16 ЦПК України).

Позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору (пункт 6 частини другої статті 175 ЦПК України).

Заява повертається особі, яка її подала, у разі якщо до неї не додано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом (пункті 7 частини четвертої статті 185 ЦПК України).

Конституція України передбачає можливість встановити в законі обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; законодавець визначив в процесуальному законі таку вимогу до позовної заяви, як необхідність зазначення в ній про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, незалежно від того чи мають вони обов`язковий характер. Разом з тим підставою для повернення позовної заяви є ненадання доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі є обов`язковими згідно із законом, однак на рівні закону законодавець не визначив обов`язкового досудового порядку встановлення піклування та призначення піклувальника над неповнолітньою особою, на що суд першої інстанції не звернув увагу.

Таким чином, суд першої інстанції, не врахував, що чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язкового досудового врегулювання спору з приводу встановлення піклування та призначення піклувальника над неповнолітньою особою.

За таких обставин, суд зробив помилковий висновок про повернення заяви на підставі пункту 7 частини четвертої статті 185 ЦПК України.

Статтею 379 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали

Аналізуючи фактичні обставини справи, вимоги процесуального права, колегія суддів вважає, що підстави для повернення заяви були відсутні, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про повернення заяви з підстав, передбачених ст. 185 ЦПК України.

Відповідно до положень п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обгрунтованими, тому відповідно до положень статті 379 ЦПК України оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381 - 382, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 адвоката Темченка Сергія Леонідовича задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 15 листопада 2024 року скасувати.

Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, про визнання особи недієздатною та встановлення опіки направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена

в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів.

Головуючий: Судді: