РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 січня 2025 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Соболєвої І.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (письмове провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представниці адвокатки Абдуллазаде Ламії Рагіб кизи до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представниці адвокатки Абдуллазаде Ламії Рагіб кизи звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позов сформовано через систему «Електронний суд» 08.11.2024.

В обґрунтування позову зазначає, що 29.04.2002 між сторонами був зареєстрований шлюб. Однак, станом на сьогоднішній день подружжя проживає окремо.

Від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на її утриманні.

Позивач з відповідачем подружні стосунки не підтримують. Відповідач зі своїм сином не проживає, не бере участі в утриманні дитини.

Разом з цим, дитина народилася з діагнозом: епісіндром на фоні одиночного неспецифічного вогнища гліозу білої речовини правої лобної частки. Нервові тіки. ВСД на фоні НШВ на підтвердження чого позивачем долучено копії медичних документів та виписок з лікувальних закладів. Отже, дитина знаходиться під спостереженням лікарів, наявні хвороби, потребує постійного прийому медикаментозних лікарських засобів, щорічно перебуває на стаціонарному лікуванні.

У зв`язку з чим, мати витрачає чимало коштів на лікування сина (МРТ дослідження, щомісячні прийоми у різних спеціалістів: невролога, окуліста, алерголога).

При цьому, відповідач є працездатним, інших осіб не має на утриманні, працює, має змогу та зобов`язаний утримувати дитину.

Посилаючись на викладене, просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Судом проведено такі процесуальні дії у справі.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі, розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання, встановлено строки на подання заяв по суті справи.

06.01.2025 до суду від відповідача надійшла заява, відповідно до якої, ОСОБА_2 позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

За таких обставин, суд вважав за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання на підставі наявних у справі доказів на підставі статті 279 ЦПК України.

Дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

29.04.2022 між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 зареєстрований шлюб у Вознесенівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Станом на день звернення позивачці з позовом до суду подружжя проживає окремо.

Сторони мають неповнолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, видане 08.07.2015 Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 314.

Дитина проживає разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається із копії медичних документів та виписок з лікувальних закладів, малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився з діагнозом: епісіндром на фоні одиночного неспецифічного вогнища гліозу білої речовини правої лобної частки. Нервові тіки. ВСД на фоні НШВ. Він постійно знаходиться під спостереженням лікарів, наявні хвороби, потребує постійного прийому медикаментозних лікарських засобів, щорічно перебуває на стаціонарному лікуванні.

Частиною 1 ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 цього Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.19891, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, проголошено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Отже, аналізуючи зібрані у справі докази у їхній сукупності, враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, а також, що відповідач позов визнав, що свідчить про те, що він має змогу сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі, з урахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та обов`язку обох батьків по утриманню дитини, а тому суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки рішення ухвалюється на користь позивачки, яка звільнена від сплати судового збору, тому у відповідності ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-182 СК України, ст.ст. 12, 13, 206, 263-265, 268, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 в особі представниці адвокатки Абдуллазаде Ламії Рагіб кизи до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з 11.11.2024 до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено в повному обсязі 07.01.2025.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя І.П. Соболєва