ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/819/129/25 Доповідач: Воронцова Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя- доповідач): Воронцової Л.П.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Склярської І.В.,

секретар: Олійник К.О.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Довбня Дмитро Віталійович, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 листопада 2024 року, ухвалене у складі судді Рядчої Т.І. в м. Херсоні,в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Довбня Дмитро Віталійович, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту народження дитини,

ВСТАНОВИВ :

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Довбня Дмитро Віталійович, звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України - в м. Олешки Олешківського району Херсонської області, Україна у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , шлюб між якими укладено 07.10.2017 року Новокаховським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Херсонській області, актовий запис № 307, народився син, про що Сімферопольським районним відділом РАЦС № 2 видано свідоцтво про народження дитини, реквізити якого не відповідають вимогам чинного законодавства.

Просила встановити факт народження дитини чоловічої статі - ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Олешки Олешківського району Херсонської області у батьків: мати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 01 листопада 2024 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Встановлено факт народження на тимчасово окупованій території України в м. Олешки Олешківського району Херсонської області, Україна ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини чоловічої статі, мати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України.

Задовольняючи заявлені вимоги частково, суд першої інстанції врахував як доказ народження у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дитини чоловічої статі надане заявницею свідоцтво про народження, реквізити якого не відповідають вимогам чинного законодавства, однак не вбачав підстав для визначення прізвища імені та по батькові дитини, оскільки такі дані визначаються у порядку статтей 145-147 Сімейного кодексу України, а не в порядку окремого провадження.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із рішенням суду в частині відмовлених вимог, ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Довбня Дмитро Віталійович, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати в цій частині рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 листопада 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити вимоги заяви в повному обсязі.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 грудня 2024 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя: Воронцова Л.П. , судді: Кутурланова О.В., Орловська Н.В.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 грудня 2024 року суддю Орловську Н.В. замінено на суддю Майданіка В.В.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 27 грудня 2024 року справу призначено до розгляду на 14 січня 2025 року о 13 год. 40 хв.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 січня 2025 року суддю-члена колегії Майданіка В.В. замінено на суддю Склярську І.В.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що державна реєстрація народження здійснюється на підставі рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану, та не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів, тому не зазначення в ньому прізвища ім`я та по батькові дитини унеможливлює реєстрацію актового запису про народження в реєстрі актів цивільного стану. Ім`я дитини було погоджено між батьками та цей факт підтверджується хоча і недійсним свідоцтвом про народження, отриманим на тимчасово окупованій території, однак таким, що враховується судом за принципом намібійських винятків.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судове засідання апеляційної інстанції заявник ОСОБА_1 , її представник - адвокат Довбня Дмитро Віталійович, заінтересована особа - ОСОБА_2 не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, місце і час розгляду справи, подали до суду заяви про розгляд справи за їх вісутності, вимоги апеляційної скарги підтримують, просять її задовольнити.

Представник заінтересованої особи: Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, місце і час розгляду справи.

За таких обставин, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, належним чином повідомлених про дату, місце і час розгляду справи, в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянами України, що підтверджується копіями паспортів, долученими до матеріалів заяви.

07 жовтня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Новокаховським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області зареєстровано шлюб, актовий запис № 307.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Олешки Олешківського району Херсонської області народився ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянка України, батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 01 грудня 2023 року установою на тимчасово окупованій території України (сімферопольським районним відділом РАЦС № 2 департаменту РАЦС міністерства юстиції республіки крим).

2. Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог скарги, дійшов такого висновку.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами першою статті 5 ЦПК України визначено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Відповідно до частини першої статті, пунктом п`ятим частини другої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з пунктом сьомим частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені статтею 317 ЦПК України, якою запроваджено спрощений порядок встановлення таких фактів.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

У рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків (частина тертя статті 317 ЦПК України).

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що за рішенням суду встановлюється саме факт народження дитини відповідної статі, на відповідну дату та у відповідному місці, а прізвище, ім`я, по батькові дитини визначається у порядку статтей 145-147 Сімейного кодексу України, а не в порядку окремого провадження.

Однак апеляційний суд не може в повній мірі погодитися із такими висновками з огляду на наступне.

У частині другій статті 4 Закону України від 15 квітня 2014 року № 1207-VII "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (далі - Закон № 1207-VII) правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Згідно з частинами першою-третьою статті 9 цього Закону державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Частинами третьою, четвертою статті 49 Цивільного кодексу України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин першої, другої статті 13 Закону України від 01 липня 2010 року № 2398-VI "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" (далі - Закон № 2398-VI) державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі.

Підставою для здійснення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження (стаття 13 Закону № 2398-VI).

У абзаці сто двадцять шостому пункту 8 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940 (далі - Правила № 52/5), зазначено, що державну реєстрацію народження на підставі рішення суду про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України проводить відділ державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду в день надходження такого рішення в паперовій формі або будь-який відділ державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника в день отримання рішення суду у спосіб, передбачений абзацами п`ятим, шостим пункту 3 глави 1 розділу II цих Правил.

У статті 7 Конвенції про права дитини закріплено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

17 листопада 2010 року Комітет міністрів Ради Європи прийняв Керівні принципи щодо правосуддя, застосовні до дітей. Одним з фундаментальних принципів є те, що найкращі інтереси дітей є першочерговим для держав-членів. Керівні принципи також передбачають, що до дітей слід ставитися з обережністю та чутливістю протягом будь-якої процедури, з особливою увагою до їх особистої ситуації, благополуччя та конкретних потреб, і з повною повагою до їх фізичної та психологічної цілісності. Рішення суду, які стосуються дітей, повинні бути належним чином обґрунтовані. У всіх провадженнях, в яких беруть участь діти, принцип терміновості повинен застосовуватися для забезпечення швидкого реагування та захисту найкращих інтересів дитини, дотримуючись при цьому верховенства права. У справах сімейного права суди повинні здійснювати виняткову старанність, щоб уникнути ризику несприятливих наслідків для сімейних відносин. Після завершення судового розгляду національні органи влади повинні вжити всіх необхідних заходів для полегшення виконання судових рішень, які зачіпають дітей без затримки. Нарешті, після винесення судових рішень у суперечках з високою конфліктністю, керівництво та підтримка повинні надаватися дітям та їхнім сім`ям за допомогою спеціалізованих служб.

Верховний Суд у постанові від 31 січня 2024 року у справі № 643/1873/23 (провадження № 61-9113св23) зауважив, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою, зокрема, фактів народження фізичної особи та її походження. Свідоцтво про народження є основним документом, що засвідчує особу дитини до отримання паспорта громадянина України. Від наявності в дитини такого документа залежить виникнення у неї та реалізація особистих немайнових та майнових прав.

Колегія суддів наголошує, що передбаченому у статті 6 Конвенції праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року). Внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Отже, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і держава, у свою чергу, не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права. Застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження.

Таким чином, суд першої інстанції порушив зазначені норми процесуального права та викладені в рішеннях ЄСПЛ загальні засади судочинства стосовно права особи на доступ до суду, висновки суду не можна вважати обґрунтованими, оскільки вони не відповідають завданням цивільного судочинства, яке полягає у справедливому та неупередженому вирішенні справ із метою ефективного захисту порушених прав.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, проте неправильно застосував норми матеріального права, не врахував правові висновки ЄСПЛ та Верховного Суду, формально підійшов до вирішення питання щодо встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України із зазначенням відомостей про ім`я дитини.

За таких підстав, суд першої інстанції помилково вважав, що відсутні підстави вказувати у рішенні суду про встановлення факту народження дитини ім`я дитини, оскільки незазначення таких даних створить об`єктивні перешкоди для проведення державної реєстрації народження дитини, так як встановлення факту народження дитини без зазначення імені дитини унеможливить реєстраціїю факту народження дитини в органах ДРАЦС належним чином, а законом не передбачено іншого порядку встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території.

Ухвалене судом першої інстанцій судове рішення в частині відмови у задоволенні заяви не може вважатися законним та обґрунтованим і підлягає в цій частині скасуванню з ухваленням нового судового рішення у цій частині про задоволення заяви.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно пункту другого частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Таким чином, за наведених обставин, у зв`язку із порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, рішення Херсонського міського суду від 01 листопада 2024 року в частині відмови у задоволенні заяви скасувати та ухвалити нове судове рішення у цій частині про задоволення заяви, яким встановити факт народження дитини чоловічої статі - ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Олешки Олешківського району Херсонської області.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Довбня Дмитро Віталійович, задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 листопада 2024 року в частині відмови у задоволенні заяви скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Встановити факт народження дитини чоловічої статі - ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Олешки Олешківського району Херсонської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції - Верховного Суду.

Головуючий Л.П. Воронцова

Судді: О.В. Кутурланова

І.В. Склярська