Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/1373/24 провадження № 2/650/43/25
07 січня 2025 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області
в складі: головуючого - Сікори О.О.,
за участю секретаря - Чечун В.Ф.,
представника позивача - Єленич О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави-агресора Російська Федерація в особі Міністерства Юстиції Російської Федерації про відшкодування шкоди,
Позовна заява мотивована тим, ОСОБА_2 , є власником нерухомого майна розташованого на території Херсонської області, Каховського (колишнього Чаплинського) району.
24 лютого війська РФ перетнули кордон України і розпочали масштабне вторгнення. Російська армія захопила територію Херсонщини в перші дні повномасштабного вторгнення, а прикордонні населені пункти - у перші години. Одним із них стала Чаплинка.
З 24.02.2022 року представники військового командування російської федерації завдавали ракетних ударів, робили обстріли з далекобійних артилерійських систем та використовували інші знаряддя ведення війни в напрямку населених пунктів Херсонщини, застосували засоби ведення війни на території Каховського району, та селища міського типу Чаплинка, вчиняли обстріли по цивільним об`єктам та об`єктам критичної інфраструктури.
Саме російська федерація вчинила дії, які призвели до втрати Позивачем належного йому майна. Так, у ніч проти 24 лютого президент ОСОБА_3 у відеозверненні заявив про початок «спеціальної військової операції» проти України. У низці українських міст прогриміли вибухи. За першу добу військової операції Російська Федерація випустила понад 160 ракет по території України.
Через постійні обстріли, окупацію, загрозу життю, здоров`ю та через загрозу позбавлення свободи окупантами Позивач була змушена залишити місце свого проживання, все своє майно та в екстреному порядку виїхати. Тому з 24 лютого 2022 року Позивач позбавлена можливості володіти та користуватись вище вказаним нерухомим майном.
Територія Чаплинської селищної територіальної громади та Херсонської області, на якій перебуває майно Позивача, з 24.02.2022 року віднесена до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), який затверджений Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309.
На час звернення з цим позовом Чаплинська селищна територіальна громада та весь Каховський (колишній Чаплинський) район продовжують бути тимчасово окупованими, що підтверджується, зокрема, інформацією з Переліку територіальних громад.
Таким чином, станом на дату подання цього позову Позивач не має можливості володіти, використовувати та розпоряджатися власним майном і протиправно обмежена у здійсненні права власності на належне їй майно у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, здійснення останньою обстрілів, тимчасовою окупацією та мінуванням відповідних територій України.
Для визначення вартості втраченого майна та розміру завданих збитків Позивач звертався до компетентних осіб. Так, відповідно до Звіту про оцінку №145- Д/23/2 вартості економічних збитків, завданих фізичній особі громадянину України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) вартість збитків станом на 03.01.2024 року склала 28 233 (тридцять вісім тисяч двісті тридцять три) долари США.
Все вищеперераховане майно перебуває на території Херсонської області, Каховського (колишнього Чаплинського) району.
24 лютого війська РФ перетнули кордон України і розпочали масштабне вторгнення. Російська армія захопила територію Херсонщини в перші дні повномасштабного вторгнення, а прикордонні населені пункти - у перші години. Одним із них стала Чаплинка, що межує з Кримом. На Херсонщині точилися запеклі бої.
З 24.02.2022 року представники військового командування російської федерації завдавали ракетних ударів, робили обстріли з далекобійних артилерійських систем та використовували інші знаряддя ведення війни в напрямку населених пунктів Херсонщини, застосували засоби ведення війни на території Каховського району, та селища міського типу Чаплинка, вчиняли обстріли по цивільним об`єктам та об`єктам критичної інфраструктури.
Саме російська федерація вчинила дії, які призвели до втрати Позивачем належного йому майна. Так, у ніч проти 24 лютого президент ОСОБА_3 у відеозверненні заявив про початок «спеціальної військової операції» проти України. У низці українських міст прогриміли вибухи. За першу добу військової операції Російська Федерація випустила понад 160 ракет по території України.
Через постійні обстріли, окупацію, загрозу життю, здоров`ю та через загрозу позбавлення свободи окупантами Позивач була змушена залишити місце свого проживання, все своє майно та в екстреному порядку виїхати. Тому з 24 лютого 2022 року Позивач позбавлена можливості володіти та користуватись вище вказаним нерухомим майном.
Територія Чаплинської селищної територіальної громади та Херсонської області, на якій перебуває майно Позивача, з 24.02.2022 року віднесена до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), який затверджений Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309.
Події, які відбувались на території Херсонської області, і, зокрема, смт Чаплинка, висвітлювались в інтернет-ресурсах та ЗМІ, в т.ч.:
Зазначеними актами встановлено протиправність дій російської федерації по відношенню до України. Доказами, вказаними в цій позовній заяві, підтверджується, що належне Позивачу майно було протиправно вилучено в нього саме через дії Відповідача.
Згідно ч. 1, 3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Стаття 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод вказує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Згідно Резолюції ЄСПЛ від 22 березня 2022 року, росія перестає бути учасницею Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод з 16 вересня 2022 року. Тобто, станом на вчинення протиправних діянь проти України та пошкодження належного Позивачу майна росія була учасницею цієї конвенції, а, отже, зобов`язана була дотримуватись норм Конвенції та інших загальноприйнятих норм права й поважати право власності Позивача.
Згідно ст. 53 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року, будь-яке знищення окупаційною державою рухомого чи нерухомого майна, що є індивідуальною або колективною власністю приватних осіб чи держави, або інших громадських установ чи соціальних або кооперативних організацій забороняється, за винятком випадків, коли це є необхідним для проведення воєнних операцій. Позивач переконаний, що знищення та пошкодження належного йому майна, яке не є воєнним об`єктом, не було необхідним для проведення воєнних операцій. Тягар доведення зворотного, на думку Позивача, покладається на Відповідача.
Відповідальність російської федерації, відповідно до принципів і норм міжнародного права, за матеріальну чи нематеріальну шкоду завдану Україні, внаслідок збройної агресії також встановлена ч. 4 ст. 2 ЗУ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях» від 18.01.2018.
Тож, внаслідок протиправних дій Відповідача та порушення росією Статуту ООН, Загальної декларації прав людини, Будапештського меморандуму (п. 1, 2), Заключного акту наради по безпеці та співробітництву в Європі від 01.08.75, договорів, укладених між Україною та російською федерацією, в тому числі про українсько-російський державний кордон, Позивач був позбавлений свого Майна. Нанесені збитки, сума яких заявлена в позові, підлягають відшкодуванню в повному обсязі згідно ст. 22 ЦК України. З урахуванням міжнародних стандартів і накопиченого досвіду реституції майна та проведених дотепер в Європі програм компенсації, державам-членам пропонується гарантувати своєчасне і дієве відшкодування збитків у зв`язку з втратою доступу до житла, земельних ділянок та іншого майна, що залишене біженцями і ВПО, незалежно від проведення в цей момент переговорів про вирішення збройних конфліктів або про статус конкретної території; забезпечити, щоб таке відшкодування мало форму реституції у вигляді підтвердження юридичних прав біженців і переміщених осіб на їхнє майно та забезпечення можливості безпечного доступу й користування таким майном. У випадку, коли реституція неможлива, повинна бути надана адекватна компенсація шляхом підтвердження раніше існуючих юридичних прав на майно і надання грошей або майна у розмірі, що має розумний зв`язок із ринковою вартістю майна, або іншої форми справедливої
компенсації. Тому, оскільки в нашому випадку безпечне користування неможливе, то й реституція неможлива. А, отже, у Позивача, наявні всі підстави просити компенсацію, яка має розумний зв`язок з ринковою вартістю такого майна.
Вищенаведена позиція корелюється з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою також гарантується право кожної особи (як фізичної, так і юридичної) на мирне володіння майном й право на ефективний засіб правового захисту своїх порушених прав та свобод.
Тож, з точки зору міжнародного права, відповідальність за протиправну поведінку представників своїх збройних сил несе держава-агресор - РФ.
Наразі РФ не створила жодного відповідного механізму, і не вбачається наміру сплачувати компенсації за порушені майнові права українців, тож ми стверджуємо, що станом на дату розгляду цієї справи ми не маємо шансу на реституцію.
Проте, відповідні нормативні акти, які регулюють зазначені питання, існують, і суди наділені правом перевіряти в межах поданих скарг дотримання цих прав, зокрема, з боку РФ, й призначати компенсації в разі виявлення порушень.
Відомим є той факт, що 24.02.2022 року РФ здійснила широкомасштабну військову агресію проти України, що стало підставою для введення з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнного стану на території України, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні. Дана обставина також не підлягає доказуванню згідно з ч.3 ст.82 ЦПК України.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ, збройна агресія - це застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України.
Збройною агресією проти України вважається будь-яка з таких дій, зокрема: вторгнення або напад збройних сил іншої держави або групи держав на територію України, а також окупація або анексія частини території України; напад збройних сил іншої держави або групи держав на військові сухопутні, морські чи повітряні сили або цивільні морські чи повітряні флоти України.
Силові дії РФ, що тривають з 20 лютого 2014 року (як початкова подія) та як її продовження військового вторгнення РФ до України 24 лютого 2022 року, є актами збройної агресії відповідно до пунктів "a","b", "с", "d" та "g" статті 3 Резолюції 3314 (XXIX) Генеральної Асамблеї ООН "Визначення агресії" від 14.12.1974.
У результаті агресивних дій РФ гарантоване ст.41 Конституції України право власності Позивача є порушеним. Сам факт збройної агресії РФ проти України є причиною виникнення ситуації, за якої Позивач сам змушений відстоювати своє порушене відповідачем право в судовому порядку.
РФ, здійснивши збройну агресію відносно України, порушила норми та принципи Статуту ООН, Загальної декларації прав людини, Будапештського меморандуму, Гельсінського заключного акту наради по Безпеці та Співробітництву в Європі від 01.08.1975 та Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією.
До того ж, виходячи з переліку категорій заяв, які можуть бути внесені до реєстру збитків завданих агресією російської федерації проти України, також можна пересвідчитися, що Позивач наділений правом на отримання компенсації/відшкодування. Так, відповідно до категорії A3 «Заяви, пов`язані з втратою майна, доходу або засобів до існування», передбачена підкатегорія A3.6 «Втрата доступу або контролю над нерухомим майном на тимчасово окупованих територіях».
Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин, позивач довів, що саме діями відповідача завдано шкоду його майну, право власності на яке підтверджено належними доказами.
Керуючись статтями 12. 13, 141.209. 259, 263 -265 ЦПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Позов ОСОБА_1 до Держави-агресора Російська Федерація в особі Міністерства Юстиції Російської Федерації про відшкодування шкоди - задовольнити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.
Повний текст рішення складено 08 січня 2025 року.
Суддя: __________________ О.О. Сікора