Справа № 644/7342/19
Провадження № 2/635/1590/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року смт Покотилівка Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Назаренко О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Літінської Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін за позовом Моторно (транспортне) страхове бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

Моторне (транспортне) страхове бюро України, від імені якого діє Гусєв Павло Володимирович, пред`явив до суду позов шляхом подання позовної заяви до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача завдану шкоду в порядку регресу у розмірі 58404,20 гривень та судові витрати у розмірі 1921 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 29 серпня 2017 року о 13.00 год. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме ОСОБА_1 , керуючи автомобілем BMV державний номерний знак НОМЕР_1 , в районі проспекту Олександрівського та вул. Багратіона у м. Харкові, допустив зіткнення з транспортним засобом «Toyota Camry» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та з автомобілем марки «МАЗ 5432 А5 323» державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 .. Внаслідок ДТП транспортним засобам було завдано механічної шкоди. Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 травня 2018 року провадження закрито за закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Потерпілий звернувся до позивача із повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 05.09.2017 року та надав усі необхідні документи, надання яких передбачено ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до Звіту №1029 встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу «Toyota Camry» державний номерний знак НОМЕР_2 становить 64765,61 грн. Враховуючи те, що відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) здійснювалося безпосередньо на рахунок потерпілої особи, сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, була зменшена на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Вартість послуг експерта становить 1600,00 грн. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 58404,20 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати позивачу в порядку регресу завдану шкоду. Позивач намагався врегулювати спір у досудовому порядку шляхом направлення 18.09.2018 року відповідачу лист-претензію №3.1-05/29564 з вимогою компенсувати МТСБУ зазначені витрати. Однак сума відповідачем не сплачено. Тому вони звернулися до суду з даним позовом.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2019 року, цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу передано на розгляд за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 жовтня 2019 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

26 листопада 2019 року представником відповідача адвокатом Барановим Т.О., подано відзив на позовну заяву, в якому вказав, що відповідач категорично не погоджується із позовом з тих підстав що, він не є винуватцем у вчиненні ДТП, про яке йде мова у позовній заяві, а винуватцем є саме особа, якій позивач виплатив страхове відшкодування ОСОБА_2 , а у зв`язку із цим у відповідача відсутній обов`язок з відшкодування шкоди. В обґрунтування своїх слів зазначив, що 29.08.2017 приблизно о 13.00 відповідач рухався на своєму автомобілі BMW № НОМЕР_4 у м. Харкові по проспекту Олександрівському в сторону бульвару Богдана Хмельницького, в лівому ряду, напряму руху не змінюючи та нікуди не наміряючись повертати чи перестроюватись, чи будь-яким іншим чином змінювати напрямок свого руху. Під`їжджаючи до перехрестя проспекту Олександрійського/вулиці Багратіона відповідач побачив, як зі сторони магазину «Студія краси «Б`ютель», який знаходиться на іншій стороні вулиці, зі сторони якої Відповідач рухався, почав від`їжджати автомобіль Tоуоtа Camry д.н. НОМЕР_2 під керівництвом ОСОБА_2 , який намагався перестроїтись на лінію дороги, по якій рухався відповідач, не переконавшись у тому, їде відповідач по цій смузі чи ні, не пропустивши його та перетинаючи дві суцільні розділювальні лінії (які перетинати забороняється). Відповідач почав йому сигналити, однак він не відреагував на такі сигнали. У разі, якщо б відповідач не змінив траєкторію руху, то він би протаранив Toyota Camry, та, напевно, загинули би пасажири, які могли бути у ній, та постраждав або загинув би її водій. У зв`язку із цим, з метою відвернення цих вже неминучих наслідків та мінімізації шкоди відповідач почав вирулювати вправо, на вільну частину руху, однак внаслідок того, що перестроюватись на його лінію Toyota Camry почала на вкрай близькій відстані від відповідача, останній повністю уникнути зіткнення не зміг і вдарив його повз правої передньої частини автомобіля. Після цього, відповідача по інерції понесло у праву частину дороги, і він вдарився в узбіччя правої частини дороги. Загальмувати та вирівняти керування автомобілем у відповідача не виходило, у зв`язку із чим він нісся по інерції далі, через перехрестя проспекту Олександрівського/вулиці Багратіона, та мав в`їхати у перехожих на іншій стороні перехрестя, які збиралися переходити дорогу . З метою уникнення зіткнення з цими людьми Відповідач скерував свій автомобіль по зустрічній смузі, внаслідок чого потрапив під рухомий в той момент по зустрічній смузі МАЗ 5432 А5 323 д.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 , у зв`язку з чим зазначаємо, що всіх описаних подій не трапилось, у разі, якщо б саме водій Toyota Camry - ОСОБА_2 , дотримався правил дорожнього руху, а саме п. 10.1- 10.3, та пропустив відповідача (його автомобіль) перед вчинюваним ним маневром. У 2018 році відповідач отримав постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова по справі № 645/1577/18 від 22.05.2018, в якій було зазначено, що його вину чи винуватість не встановлено, і що адміністративне стягнення на нього не накладено. У зв`язку із тим. що ані вину чи невинуватість відповідача встановлено не було, і ні було накладено ніякого штрафу, вказану постанову відповідач не оскаржував, навіть про що там був суд та які в суді наявні матеріали відповідач не знав.

Також представником відповідача адвокатом Барановим Т.О., разом з відзивом подано клопотання про призначення судової авто-технічної експертизи. Клопотання обґрунтовано тим, що постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова по справі № 645/1577/18 від 22.05.2018 не вирішувалось питання щодо вини чи невинуватості відповідача у вчиненому ДТП, та що для підтвердження заперечень відповідача проти позову необхідні спеціальні знання у сфері, іншій ніж право, а також враховуючи, що відповідно до усталеної судової практики належним доказом вини чи невинуватості особи у ДТП є саме висновок експертизи (хоча не виключається можливість підтвердження цих обставин іншими доказами) і жодною зі сторін не надані відповідні висновки експертів, з метою повного та всебічного з`ясування обставин справи вважав що мають місце усі підстави для призначення по справі експертизи.

23 грудня 2019 року ухвалою Харківського районного суду Харківської області призначено судово авто-технічну експертизу, проведення якої дорученоекспертам ХНДІСЕ ім. М.С. Бокаріуса. Провадження на час проведення судової експертизи зупинено.

13 лютого 2020 року до суду надійшло клопотання судового експерта старшого наукового співробітника Кошкарова А.Д., про надання додаткових матеріалів (вихідних Даних), необхідних для проведення експертизи №858, а саме додаткові вихідні дані відповідно до пояснень водіїв ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , а також рахунок за проведення даної експертизи.

19 березня 2020 року відповідачем ОСОБА_1 , надано додаткові пояснення на виконання клопотання про надання додаткових матеріалів (вихідних даних), необхідних для проведення експертизи №858.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03 квітня 2020 року витребувано з Фрунзенського районного суду м. Харкова адміністративний матеріалів №645/1577/18 (провадження 3/645/798/18) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

09 квітня 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшов адміністративний матеріалів № 645/1577/18 (провадження 3/645/798/18) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 квітня 2020 року цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу повторно направлено експертам ХНДІСЕ ім. М.С. Бокаріуса відповідно до ухвали суду від 23 грудня 2019 року. Провадження у справі на час проведення судової експертизи за ухвалою суду від 23 грудня 2019 року зупинено.

20 серпня 2020 року цивільна справа повернулась до Харківського районного суду, без виконання експертизи, оскільки оплата за проведення судової автотехнічної експертизи № 8824 до інституту не надійшла.

19 лютого 2021 року на адресу суду надійшла заява про вступ у справу, як представника відповідача адвоката Бардіна І.С., який також надав свої пояснення щодо позову, а саме зазначив, що порушення правил дорожнього руху було вчинено саме ОСОБА_2 , який не дотримався вимог правил дорожнього руху, чим порушив п.1.3 Правил; своїми діями створив небезпеку для життя інших учасників дорожнього руху, чим порушив п.1.5 Правил; перед початком руху, перестроювання та зміною напрямку руху не переконався, чи не створить він небезпеки іншим учасникам руху , виїжджаючи на дорогу з місця стоянки, іншої прилеглої території не дав дорогу транспортному засобу, чим порушив п.10.1-10.3 Правил; здійснюючи маневр перетнув в подвійну розділяючу смугу, чим порушив п.1.3 додатку до правил. У зв`язку із цим відповідача не може бути притягнуто до цивільно-правової відповідальності через відсутність його вини, а шкода, завдана ОСОБА_2 , останньому не відшкодовується. Отже оскільки не виникло основного зобов`язання з відшкодування шкоди, не могло виникнути і похідного від нього регресного зобов`язання, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та у їх задоволенні слід відмовити. Постанова Фрунзенського районного суду м. Харкова по справі № 645/1577/18 від 22.05.2018 відносно відповідача про закриття адміністративного провадження за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності не є доказом ані вини, ані невинуватості відповідача. Тому позиція позивача про те, що вказана постанова є єдиним та достатнім доказом вини відповідача у ДТП, що сталось, є хибною. Щодо доказів, які підтверджують невинуватість відповідача у вчиненні ДТП та підтверджують вину ОСОБА_2 , у вчиненні ДТП є висновок за результатами перевірки матеріалу дорожньо-транспортної пригоди інспектора з ОД відділу УПД ГУНП в Харківській області від 26.09.2017, який підтверджує, що 29.08.2017 сталося ДТП за участю трьох автомобілів, що усі зазнали механічних пошкоджень, що тільки відповідач отримав тілесні ушкодження і що без проведення авто-технічної експертизи встановити винних осіб неможливо; висновком старшого ДОП сектору превенцій ПП Немишлянського відділу ГУ НП в Харківській області від 27.01.2018, який підтверджує, що після повернення матеріалів ДТП з ХНДІСЕ ім. Бокаріуса без надання висновку, справа щодо ДТП була закрита та матеріали були направлені до архіву, подальше розслідування не проводилось; письмовими поясненнями ОСОБА_3 (водія МАЗу) від 29.08.2017, в яких він вказує, що автомобіль ОСОБА_2 виїхав з другорядної дороги та не пропустив Відповідача, внаслідок чого сталося ДТП; письмовими поясненнями стороннього свідка ОСОБА_4 , від 26.09.2017, який вказує, що бачив, як відповідач рухався по лівій стороні дороги не змінюючи траєкторії руху, а автомобіль ОСОБА_2 , різко виїхав з парковки салону краси, здійснюючи маневр в напрямку вулиці Б. Хмельницького, внаслідок чого відповідач намагався уникнути зіткнення, однак не справився з керуванням та трапилось ДТП; заявою свідка ОСОБА_4 , від 19.11.2019, в якій він підтвердив обставини, викладені ним у письмових поясненнях від 26.09.2017, посвідчені приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Єрощенковою Г.Ю., реєстровий № 3914; заявою свідка ОСОБА_5 , від 19.11.2019, посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Єрощенковою Г.Ю., реєстровий №3915, яка підтверджує, що автомобіль ОСОБА_6 різко вижав на частину дороги, по якій рухався Відповідач, не пропустивши його, внаслідок чого сталося ДТП. Стосовно надання позивачем суду не засвідчених належним чином копій документів. Представник позивача зазначає, що представником позивача на лицьовому боці у верхньому правому куті перших аркушів документів не проставлені відмітки «Копія». Оскільки під засвідченням копії документа слід розуміти саме засвідчення відповідності копії оригіналу відповідного документа, то відсутність на копії обов`язкових елементів (напис про її засвідчення «Згідно з оригіналом», відбиток печатки відповідного структурного підрозділу установи чи особи або печатки «Для копій», відмітка «Копія», яка проставляється у верхньому правому куті першого аркуша документа, тощо) дає підстави вважати її такою, що не посвідчена у встановленому порядку. Таким чином позивачем не доведено обґрунтованість позовних вимог шляхом надання суду належних та допустимих доказів. Щодо нездійснення позивачем необхідних дій по визначенню розміру грошових коштів, які у подальшому безпідставно перераховані ОСОБА_2 , представник відповідача зазначає, що проведення оцінки майна є компетенцією суб`єкта оціночної діяльності, який має для цього необхідні спеціальні знання. МТСБУ повинно було залучити незалежного спеціаліста/експерта, який би і визначив розмір фактично нанесених збитків. Звіт наданий винуватцем ДТП ОСОБА_2 , виконаний певною особою , яка не була залучена позивачем для проведення відповідних робіт. А сума начебто понесених витрат ОСОБА_2 , явно завищена.

07 червня 2021 року представник відповідача - адвокат Колісниченко А.С. звернувся до Харківського районного суду Харківської області із клопотанням про призначення авто-технічної експертизи. Клопотання обґрунтовано тим, що постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова по справі № 645/1577/18 від 22.05.2018 не вирішувалось питання щодо вини чи невинуватості відповідача у вчиненому ДТП, та що для підтвердження заперечень відповідача проти позову необхідні спеціальні знання у сфері, іншій ніж право, а також враховуючи, що відповідно до усталеної судової практики належним доказом вини чи невинуватості особи у ДТП є саме висновок експертизи (хоча не виключається можливість підтвердження цих обставин іншими доказами) і жодною зі сторін не надані відповідні висновки експертів, з метою повного та всебічного з`ясування обставин справи вважав що мають місце усі підстави для призначення по справі експертизи.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30 червня 2021 року призначено у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу судову авто-технічну експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (ХАРКІВСЬКИЙ НДЕКЦ МВС) (Місцезнаходження: Україна, 61036, Харківська обл., місто Харків, ВУЛИЦЯ КОВТУНА, будинок 34, ). Провадження на час проведення судової експертизи зупинено.

17 серпня 2021 року цивільна справа за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, повернута до суду із клопотанням судового експерта про надання додаткових даних, з якого вбачається, що експерт запитує вихідні дані про обставини та механізм ДТП, що ґрунтуються на матеріалах справи, та які потрібно дослідити і які мають значення для проведення експертизи, що експерт просить відобразити у відповідній ухвалі суду та необхідність оплати вартості експертизи.

20 грудня 2021 року надійшла заява представника відповідача адвоката Колісниченко А.С., на виконання клопотання експерта надійшла заява, в якій викладена запитувана експертом інформація, а також з проханням направити повторно цивільну справу для проведення експертизи відповідно до ухвали суду від 30 червня 2021 року.

22 грудня 2021 року надійшла заява відповідача про долучення до матеріалів справи квитанції про оплату вартості експертизи.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 грудня 2021 року цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу повторно направлено Харківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (ХАРКІВСЬКИЙ НДЕКЦ МВС) (Місцезнаходження: Україна, 61036, Харківська обл., місто Харків, ВУЛИЦЯ КОВТУНА, будинок 34, ) для проведення експертизи відповідно до ухвали суду від 30 червня 2021 року. Провадження у справі на час проведення судової експертизи за ухвалою суду від 30 червня 2021 року зупинено.

25 січня 2023 року на адресу Харківського районного суду Харківської області направлено клопотання судового експерта, з якого вбачається, що після ознайомлення з ухвалою про призначення експертизи експертом виявлена відсутність вихідних даних щодо обставин та механізму ДТП, які належить дослідити і які мають значення та необхідні для проведення судової експертизи. Разом з тим у матеріалах цивільної справи (т.1, арк. 170-172) містяться додаткові пояснення відповідача ОСОБА_1 щодо надання вихідних даних для проведення експертизи (зображення 1-3 додатку), а також заява представника відповідача (т. 2, арк. 45,46) про надання відомостей щодо обставин події (зображення 4,5 додатку). Окрім того, у схемі місця ДТП від 29.08.2021 вказано, що місце зіткнення автомобіля BMW та Toyota було розташоване на відстані 0.85 м від правого краю проїзної частини, по ходу руху автомобіля BMW (зображення 6,7 додатку). Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про судову експертизу»; ч. 6 ст.72 ЦПК України просить повідомити, чи може експерт провести призначену експертизу на підставі вказаних вище обставин та вихідних даних, або можливо відповідач ОСОБА_1 чи його представник вважатимуть за необхідне додати ще якісь відомості до тих, що зазначені вище? До задоволення заявленого клопотання проведення призначеної експертизи призупинено.

26 січня 2023 року клопотання експерта від 10 січня 2023 року направлено на адресу представника відповідача адвокату Баранову Т.

10 квітня 2023 року на адресу Харківського районного суду Харківської області надійшов висновок експерта з Харківського науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України разом з матеріалами цивільної справи № 644/7342/19, згідно якого у діях водія ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам

п. 12.3 Правил дорожнього руху, які перебували з технічної точки зору у причинному зв`язку з подією даної ДТП, у разі руху автомобіля BMW iз швидкістю 50 км/год. У разі руху автомобіля BMW із швидкістю 60 км/год у діях водія ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам п. п. 12.3, 12.4, 12.96 Правил дорожнього руху, які перебували, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з подією даної ДТП. У діях водія автомобіля Toyota Camry ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху та п. 1 розділу 34 Правил дорожнього руху. Невідповідності вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з подією даної ДТП.

06 червня 2023 року представником відповідача адвокатом Колісниченко А.С., були надані додаткові пояснення з урахуванням висновку експертизи по справі. з яких вбачається що у разі руху ОСОБА_1 , зі швидкістю понад 50 та до 60 км./год. станом на 2017 рік ним не допущено жодних порушень Правил дорожнього руху, які б перебували у причинному зв`язку із подією даної ДТП, що свідчить про відсутність будь-якої вини ОСОБА_1 , у зв`язку з подією даної ДТП, а отже і про відсутність складу цивільного правопорушення , що є підставою для відмови у позові за обставинами цієї справи. Таким чином жодних доказів вини ОСОБА_1 , у завданні шкоди в матеріалах справи не має. В свою ж чергу висновок експерта по справі доводить відсутність вини ОСОБА_1 , який не мав технічної об`єктивної можливості загальмувати перед зіткненням, і не зважаючи на помилкове застосування експертом чинної редакції Правил дорожнього руху в частині висновку що у такому разі існує перевищення швидкості руху - на то є суд, який встановить, що відповідно до чинної редакції Правил дорожнього руху на який момент зіткнення - жодного порушення правил не було, а тому і не має жодної вини ОСОБА_1 .. По-друге, відповідно до п. 2 висновку експертизи вказано: «У діях водія автомобіля Toyota Camry ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1. Правил дорожнього руху та п. 1 розділу 34 Правил дорожнього руху. Невідповідності вимогам п. 10.1. Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з подією даної ДТП.» за ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. У Постанові Верховного Суду по справі № 441/756/18 вiд 14.09.2022 зазначено: «Оскільки вина у настанні ДТП спільна обох водіїв, тому ОСОБА 1 має право на відшкодування лише 50% (1/2) частини від завданої йому шкоди. Тобто, суди правильно вважали, що з ПАТ «СК «Українська страхова група» на користь ОСОБА 1 підлягає стягненню страхове відшкодування, у сумі 50 000 грн (50% в межах страхового ліміту 100 000 грн), а із ОСОБА_ 2 необхідно стягнути 77 382 грн, тобто 50% різниці між страховою виплатою та фактичним розміром спричиненої позивачу за зустрічним позовом шкоди внаслідок ДТП». За таких обставин навіть за наявності факту доведеності наявності вини і у ОСОБА_1 , (хоча як вказано вище вина є виключно у діях ОСОБА_2 ), все одно вина була б обоюдною, а тому ОСОБА_2 , мав право на відшкодування лише половини розміру завданої шкоди. Право ж позивача у такому разі має похідний характер від права ОСОБА_7 , на відшкодування шкоди, а тому той факт, що позивач сплатив ОСОБА_8 , без з`ясування усіх обставин події - це взаємовідносини позивача із ОСОБА_2 , що не позбавляє звернутись позивачеві із позовом до останнього щодо повернення помилково сплачених коштів без достатньої правової підстави та не може покладати на ОСОБА_1 , відповідальності за такі порушення в діях відповідних посадових осіб позивача. Отже, навіть за наявності вини у діях і ОСОБА_1 , стягненню підлягала б лише 50 % (1/2) від розміру заявлених позовних вимог.

08 червня 2023 року представником відповідача адвокатом Бардіним І.С., були надані пояснення, в яких підтримав правову позицію адвоката Колісниченко А.С., щодо висновку експертизи.

22 листопада 2023 року представником відповідача адвокатом Колісниченко А.С. були надані додаткові пояснення, з яких вбачається, що на підтвердження вини чи невинуватості відповідача по справі є такі докази, а саме: висновок за результатами перевірки матеріалу дорожньо-транспортної пригоди інспектора з ОД відділу УПД ГУНП в Харківській області від 26.09.2017, який підтверджує, що 29.08.2017 сталося ДТП за участю трьох автомобілів, що усі зазнали механічних пошкоджень, що тільки відповідач отримав тілесні ушкодження і що без проведення авто- технічної експертизи встановити винних осіб неможливо; звернення до ХНДІСЕ ім. Бокаріуса авто-технічною експертизою з питань встановлення винних осіб у ДТП, що підтверджує факт направлення матеріалів ДТП до ХНДІСЕ ім. Бокаріуса на дослідження з метою встановлення винних у ДТП осіб; лист ХНДІСЕ ім. Бокаріуса про необхідність надання додаткових матеріалів для проведення авто-технічної експертизи та рахунком на оплату експертизи від 05.12.2017 № 2/4027екс та лист ХНДІСЕ ім. Бокаріуса про повернення матеріалів ДТП без проведення експертизи у зв`язку із ліквідацією ВБДР УПД ГУ НП у Харківській області, що підтверджує, що авто-технічне дослідження не відбулося та ХНДІСЕ ім. Бокаріуса висновок щодо ДТП не надавав; висновок старшого ДОП сектору превенції ПП Немишлянського відділу ГУ НП в Харківській області від 27.01.2018, який підтверджує, що після повернення матеріалів ДТП 3 ХНДІСЕ ім. Бокаріуса без надання висновку, справа щодо ДТП була закінчена, та матеріали були направлені до архіву, подальше розслідування не проводилось; протокол огляду місця ДТП від 28.08.2017 з додатком до нього - схемою ДТП, який підтверджує обставини ДТП; письмові пояснення ОСОБА_1 , від 29.08.2017, з яких останній стверджує, що порушив правила дорожнього руху саме ОСОБА_2 , який не пропустив при перестроюванні транспортний засіб відповідача, перетнув дві суцільні лінії та створив аварійну ситуацію, що призвела до ДТП; письмові пояснення ОСОБА_2 , від 29.08.2017 29.08.2017, де він зазначає, що «раптово з заду почув звуковий сигнал та відчув зіткнення» та письмові пояснення ОСОБА_2 , від 05.09.2017, де він вказує вже, на якій скорості їхав відповідач, по якій смузі, та який маневр здійснював що вказує на зміну показань ОСОБА_2 , у власних інтересах та дозволяє суду відноситись до них критично з огляду на заінтересованість останнього у вирішенні цього питання; письмові пояснення ОСОБА_3 , (водія МАЗу) від 29.08.2017, в яких він вказує, що автомобіль ОСОБА_2 , виїхав з другорядної дороги та не пропустив відповідача, внаслідок чого сталося ДТП; письмові пояснення стороннього свідка ОСОБА_4 , від 26.09.2017, який вказує, що бачив, як відповідач рухався по лівій стороні дороги не змінюючи траєкторії руху, а автомобіль ОСОБА_2 , різко виїхав з парковки салону краси, здійснюючи маневр в напрямку вулиці Б. Хмельницького, внаслідок чого відповідач намагався уникнути зіткнення, однак не справився з керуванням та трапилось ДТП; заява свідка ОСОБА_4 , від 19.11.2019, в якій він підтвердив обставини, викладені ним у письмових поясненнях від 26.09.2017, посвідчені приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Єрощенковою Г.Ю., реєстровий № 3914; заява свідка ОСОБА_5 , від 19.11.2019, посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Єрощенковою Г.Ю., реєстровий № 3915, яка підтверджує, що автомобіль ОСОБА_2 , різко виїхав на частину дороги, по якій рухався відповідач, не пропустивши його, внаслідок чого сталося ДТП; акт огляду місця вчинення ДТП 29.08.2017 біля перехрестя проспекту Олександрівського / вулиці Багратіона у м. Харкові від 19.12.2019, з якого вбачається наявність двох суцільних смуг від магазину «Студія краси «Б`ютель» та ділянкою дороги, на який перестроювався ОСОБА_2 , по якій в той момент рухався відповідач. Також для встановлення факту наявності чи відсутності вини ОСОБА_1 , та інших учасників ДТП по справі судом винесена ухвала від 30.06.2021 про призначення авто-технічної експертизи. На виконання ухвали надійшов висновок експерта. В описовій частині висновку конкретизовано відповідь щодо ОСОБА_1 , де зазначено: «Як виходить з проведених розрахунків у разі руху автомобіля BMW із швидкістю 50 км./год найменша відстань, на якій він міг перебувати від місця зіткнення, у момент виникнення небезпеки для руху (36.9 м.), перевищує його найбільший зупинний шлях (35.2 м.), тому водій ОСОБА_1 , мав технічну можливість запобігти зіткненню вчасним гальмуванням (відповідно до вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху). У разі руху автомобіля ВMW із швидкістю 60 км./год його зупинний шлях (45.5.м.) перевищує найменшу відстань, на якій він міг перебувати від місця зіткнення у момент виникнення небезпеки для руху (44.3 м.), тому водій ОСОБА_1 , не мав технічної можливості зупинити автомобіль до місця зіткнення при обраній швидкості руху». З наведеного висновку вбачається, що найбільший зупинний шлях 35.2. м. з наведених розрахунків досягається лише при русі 50 км./год. і лише за такої швидкості досягається можливість гальмування перед зіткненням. У разі ж руху зі швидкістю понад 50 км./год - об`єктивної можливості загальмувати перед зіткненням у ОСОБА_1 , не було, з огляду на що і відсутня його вина у події вчиненого ДТП (в частині дотримання п.12.3 Правил дорожнього руху). Відповідно до п. 12.4. у редакції після 01.01.2018, у тому числі на момент складання висновку експерта: населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Разом з тим, експертом не враховано, що спірні обставини по справі мали місце 29.08.2017 - за час дії попередньої редакції п. 12.4. Правил дорожнього руху, які передбачали: у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год. Зокрема, зміни до п. 12.4. Правил дорожнього руху були внесені на підставі Постанови Кабінету Міністрів № 883 від 10.11.2017 «Про внесення змін до Правил дорожнього руху» (тобто яка навіть була прийнята після ДТП) та якою передбачено: Кабінет Міністрів України постановляє:1. Внести зміни до пункту 12.4 розділу 12 та знаків 5.63.1 і 5.63.2 підрозділу 5 розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст. 1852; 2008 р., № 75, ст. 2526; 2009 р., № 31, ст. 1053; 2011 р., № 78, ст. 2881; 2012 р., № 56, ст. 2247; 2013 р., № 14, ст. 505; 2016 р., № 91, ст. 2962; 2017 р., № 27, ст. 778), замінивши цифри "60" цифрами "50". 2. Ця постанова набирає чинності з 1 січня 2018 року. Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Підсумовуючи викладене, враховуючи не доведеність, як вини відповідача, так і розміру заявленої до відшкодування шкоди, наявність вини інших учасників у ДТП що мала місце та наявність доказів, які у сукупності можуть свідчити про невинуватість відповідача по справі суд може вважати недоведеними позовні вимоги та відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 березня 2025 року залучено до участі у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресув якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 .

Представник позивача Гусев П.В. в позові зазначив про слухання справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити та проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача Бардін І.С. надав суду заяву про розгляд справи без участі відповідача та його представника, та повністю відмовити у задоволенні позову, вирішити питання про розподіл судових витрат.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Враховуючи, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до частин другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з наступного.

За приписами ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що 29 серпня 2017 року о 13.00 год. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме ОСОБА_1 , керуючи автомобілем BMV державний номерний знак НОМЕР_1 , в районі проспекту Олександрівського та вул. Багратіона у м. Харкові, допустив зіткнення з транспортним засобом «Toyota Camry» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та з автомобілем марки «МАЗ 5432 А5 323» державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 .. Внаслідок ДТП транспортним засобам було завдано механічної шкоди

Цивільно-правова відповідальність потерпілого ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» при використанні транспортного засобу ««Toyota Camry» державний номерний знак НОМЕР_2 за договором обов`язкового страхування, поліс № АК/7487303. За цим договором позивач взяв не себе зобов`язання у разі настання події, яка є страховим випадком, і внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, здійснити виплату страхового відшкодування.

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 травня 2018 року провадження закрито за закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в настанні ДТП.

Так, Верховний Суд в постанові від 10.04.2019 року у справі № 335/8507/16-ц зазначив, що «така обставина. як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. Застосування пункту 7 статті 247 КУпАП можливе виключно у випадку наявності вини особи у скоєнні адміністративного правопорушення. Натомість у разі відсутності вини особи у скоєнні ДТП провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно звіту № 1029 від 04 жовтня 2017 року по встановленню вартості матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля, вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Toyota Camry» державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 становить 64765,61 грн.

Наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України №8681 від 17.09.2018 року на підставі довідки № 1 від 05.09.2018 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, уповноважено фінансове управління сплатити на рахунок ОСОБА_2 58404,20 грн. за шкоду, заподіяну в результаті ДТП.

Платіжним дорученням №993347 від 18 вересня 2018 року страхове відшкодування у розмірі 58404,20 грн. було перераховано на рахунок потерпілого ОСОБА_2 .

Листом від 18.09.2018 року №3.1-05/29564 відповідача повідомлено про необхідність відшкодувати позивачу витрати по відшкодуванню ОСОБА_2 заподіяної матеріальної шкоди внаслідок ДТП з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди у загальному розмірі 58404,20 грн.

Відповідачем не відшкодовані витрати, понесені позивачем, які пов`язані з виплатою страхового відшкодування на користь потерпілого у ДТП, а також вартість послуг страхового комісара.

Як вбачається із висновку експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичному центру МВС України у діях водія ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, які перебували з технічної точки зору у причинному зв`язку з подією даної ДТП, у разі руху автомобіля BMW iз швидкістю 50 км/год. У разі руху автомобіля BMW із швидкістю 60 км/год у діях водія ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам п. п. 12.3, 12.4, 12.9б Правил дорожнього руху, які перебували, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з подією даної ДТП. У діях водія автомобіля Toyota Camry ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху та п. 1 розділу 34 Правил дорожнього руху. Невідповідності вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з подією даної ДТП.

При цьому суд зазначає, що матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_2 , якого судом долучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, було притягнуто до адміністративної відповідальності, або що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення та ухвалено рішення, а тому робити висновок щодо вини цієї особи у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 29 серпня 2017 року о 13.00 год. за участі водія ОСОБА_1 , який керуючи автомобілем BMV державний номерний знак НОМЕР_1 , в районі проспекту Олександрівського та вул. Багратіона у м. Харкові, допустив зіткнення з транспортним засобом «Toyota Camry» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та з автомобілем марки «МАЗ 5432 А5 323» державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 , не має ніяких підстав.

Згідно ст. ст. 1116 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту.

Відповідно до п. п. «а», п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

У зв`язку з виплатою страхового відшкодування Моторне (транспортне) страхове бюро України набуло право зворотної вимоги до винної в дорожньо-транспортній пригоді особи.

На підставі ст. ст. 76, 77, 78-79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення по справі. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до положень ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд, системно аналізуючи норми діючого цивільного законодавства у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між сторонами вважає, що позовні вимоги підлягають у задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1921,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 78, 80, 81, 141, 263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

позов Моторно (транспортне) страхове бюро України задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторно (транспортне) страхового бюро України завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 58404 (п`ятдесят вісім тисяч чотириста чотири гривні) 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати у вигляді сплаченої суми судового збору при зверненні до суду розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.).

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості, що не проголошуються:

позивач - Моторно (транспортне) страхове бюро України, , місце знаходження м. Київ, бульвар Русанівський, 8;

відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ;

представник відповідача адвокат Бардін Ілля Сергійович, РНОКПП: НОМЕР_6 , м. Харків, пр. Науки, б. 40 4-1 поверх, 61166;

третя особа - ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 17 січня 2025 року.

Суддя О.В.Назаренко