Справа № 706/15/25
2-н/706/3/25
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

15 січня 2025 року м. Христинівка

Суддя Христинівського районного суду Черкаської області Школьна А.В., розглянувши матеріали заяви Приватного акціонерного товариства «УМАНЬГАЗ» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу,

ВСТАНОВИЛА:

08 січня 2025 року ПрАТ «УМАНЬГАЗ» звернулось до Христинівського районного суду Черкаської області із заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу у розмірі 6667 гривень 18 копійок.

На обґрунтування підстав звернення до суду із заявою про видачу судового наказу ПрАТ «УМАНЬГАЗ» вказує, що постановою НКРЕКП від 19.06.2017 № 808 товариству видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території міста Умань, Уманського, Христинівського та Маньківського районів Черкаської області, а відтак ПрАТ «УМАНЬГАЗ» є оператором газорозподільної системи.

Стверджує, що між ОСОБА_1 та ПрАТ «УМАНЬГАЗ» укладено Типовий договір розподілу природного газу шляхом підписання боржником заяви приєднання від 10.06.2016, передачі показників фактичного споживання природного газу та часткового проведення оплат. У порушення взятих на себе зобов`язань ОСОБА_1 розрахунки за отриманні послуги належним чином не виконує, у результаті чого утворилася заборгованість в сумі 6667,18 грн, яку заявник просить стягнути із боржника, видавши судовий наказ.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2025 головуючою суддею у справі визначено Школьну А.В.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суддя вважає, що вона не підлягає до задоволення таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Як роз`яснено у пункті 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23.12.2011, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Послуги з постачання та розподілу природного газу відповідно до положень пункту другого частини першої статті 5 Закону України «Про житлово комунальні послуги» належать до комунальних та стягнення заборгованості за них може здійснюватися шляхом видачі судового наказу.

При цьому, відповідно до пункту 1.4 Типового договору розподілу природнього газу послуга з розподілу природного газу це послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача.

Межа балансової належності точка розмежування газових мереж між суміжними власниками газових мереж за ознаками права власності чи користування, на якій відбувається приймання-передача природного газу ( пункт 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем).

Споживач фізична або юридична особа чи фізична особа - підприємець, об`єкт якої підключений до газорозподільної системи Оператора ГРМ.

Із долучених заявником документів убачається, що 10.07.2019 працівниками управління газового господарства демонтовано газову розводку і прилади в будинку АДРЕСА_1 , про що складено акт на вимкнення газового обладнання. Вимкнення газопостачання проведено шляхом опломбування на стояку (а.с. 9).

Відповідно до акту про відключення об`єкту (газових приладів) від 22.09.2021 об`єкт споживача за адресою: АДРЕСА_1 відключено від газопостачання показники лічильника 07565 (а.с. 10).

Проведеною 05.07.2024 перевіркою відключення / обрізки від системи газопостачання будинку боржника встановлено, що пломба не порушена (а.с. 9).

Вивченням довідки про фінансовий стан споживача (а.с. 11 12) встановлено, що газопостачання будинку АДРЕСА_1 відключено 22.09.2021, показники лічильника із жовтня 2021 року відсутні. Водночас боржнику за період із жовтня 2021 року по грудень 2024 року, за відсутності доказів споживання природного газу, нараховано 5412,99 грн за послуги з розподілу природного газу.

Таким чином, заявником не підтверджено фактичне надання та отримання комунальних послуг, а заявлені вимоги не є безспірними, не підтверджені документально, не випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно правових відносин, а відтак їх розгляд можливий лише у порядку позовного провадження.

Крім того, положеннями п. 5 ч. 1 ст.165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність, відповідно до ст. 257 ЦК України встановлюється тривалістю три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 261ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Так, за зобов`язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252, 255 ЦК України.

При цьому, початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки плата за житлово-комунальні послуги здійснюється щомісячно, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання боржником кожного із цих зобов`язань.

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу 08.01.2025. Із довідки про фінансовий стан споживача убачається, що ПрАТ «УМАНЬГАЗ» заявлено вимоги про стягнення із боржника заборгованості за період із січня 2020 року по грудень 2024 року, що перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, тобто три роки.

Отже, станом на день звернення заявника до суду із заявою про видачу судового наказу, минув загальний строк позовної давності щодо частини заявлених вимог (із січня 2020 року по грудень 2021 року). Доказів визнання боржником суми боргу за межами позовної давності заявником не надано.

З урахуванням вказаних обставин, суддя дійшла висновків про відсутність підстав для видачі судового наказу.

Відповідно до п. 5, 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, та якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

Згідно з ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 164 ЦПК України).

За змістом статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст. 163, 165, 166 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити Приватному акціонерному товариству «УМАНЬГАЗ» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу з ОСОБА_1 у розмірі 6667 гривень 18 коп.

Роз`яснити Приватному акціонерному товариству «УМАНЬГАЗ», що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Роз`яснити Приватному акціонерному товариству «УМАНЬГАЗ», що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею, проте може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена та підписана суддею 15.01.2025.

Суддя Альона ШКОЛЬНА