Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 760/3549/24
№ провадження 2/624/37/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
селище Кегичівка 16 січня 2025 року
Кегичівський районний суд Харківської області, у складі
головуючого судді Куст Н.М.,
за участю в.о. секретаря судового засідання Ткаченко А.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу №760/3549/24,
позивач: приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі - ПАТ «Страхова компанія «АРКС»),
представник позивача: Сечко Сергій Володимирович,
відповідач: ОСОБА_1 ,
вимоги позивача: про стягнення страхового відшкодування,
В С Т А Н О В И В:
Виклад позиції позивача.
ПАТ «Страхова компанія «АРКС» звернулось до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова компанія «АРКС» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 7302,18 грн та судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04 березня 2021 року о 18 год 55 хв в м. Київ, на вулиці Джона Маккейна, 26 сталася дорожня-транспортна пригода за участю автомобіля «Ford» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «Renault» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
Власник пошкодженого автомобіля «Renault» звернувся до ПРАТ «СК «АРКС» із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу.
Дана заява була розглянута, пошкодження застрахованого автомобіля визнано страховим випадком, у зв`язку із чим, на підставі:
-Акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість);
-Рахунку № VSK0133586 від 25 березня 2021 року;
-Ремонтна калькуляція №1.003.21.0 від 25 березня 2021 року
-Страхового акту № ARX2747476 від 26 березня 2021 року;
-Розрахунку страхового відшкодування.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
13 лютого 2024 року представник позивача звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 лютого 2024 року передано на розгляд до Красноградського районного суду Харківської області.
Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 26 вересня 2024 року передано за підсудністю до Кегичівського районного суду Харківської області.
21 жовтня 2024 року матеріали справи надійшли до Кегичівського районного суду Харківської області.
Ухвалою суду від 21 жовтня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін та призначено підготовче засідання на 18 листопада 2024 року.
Ухвалою суду від 30 грудня 2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 16 січня 2025 року.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду повідомлявся належним чином, надавши клопотання, в якому повідомляється, що позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку повістки до її кабінету електронного суду. Причину неявки відповідачка суду не повідомила. Відзив на позов до суду від відповідачки не надходив.
Ухвалою суду від 16 січня 2025 року постановлено ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
У відповідності до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
04 березня 2021 року о 18 год 55 хв в м. Київ, на вулиці Джона Маккейна, 26 сталася дорожня-транспортна пригода за участю автомобіля «Ford» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «Renault» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
18 лютого 2021 року власник автомобіля «Renault Sandero» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 звернулася до ПрАТ «СК «АРКС» із заявою про подію та виплату страхового відшкодування (копія, а.с.20).
Згідно складено акту огляду пошкодженого транспортного засобу, зафіксовано пошкодження автомобіля " Renault Sandero» д.н.з НОМЕР_2 , які були отримані внаслідок ДТП.
Відповідно до відповіді НПУ цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки ««Ford Fiesta» д.н.з НОМЕР_1 під керуванням (на момент ДТП) водія ОСОБА_1 , застрахована у ПАТ «СК «УСГ». Поліс № 122714701 від 04 березня 2021 року діючий (копія, а.с. 30-32).
Згідно ст. 993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник, або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією.
Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.
Таким чином, правовідносини, що виникли між сторонами у спорі, є суброгацією (переходом прав від потерпілого до страховика після виплати страхового відшкодування).
Відповідно до ч.ч. 2,5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Згідно ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
За ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01 липня 2004 року у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону України № 1961-IV від 01 липня 2004).
У постанові ВС/КЦС від 04 березня 2020 року у справі №331/6395/18 зазначається, що на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема, правила відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, встановлені у статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з пунктом 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до позиції ВС/КЦС висвітленої у постанові від 01 липня 2020 року прийнятій за результатами розгляду справи №420/998/18, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.
Втрата товарної вартості означає зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршеннямтоварноговигляду автомобіля в результаті зниження міцності й довговічності окремих деталей та захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП й подальшого ремонту.
Отже, страховик відповідача за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена у порядку, встановленому законом з урахуванням законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.
Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).
Відповідачем не надано будь-яких заперечень з приводу заявлених вимог.
Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений при подачі позову в сумі 2422,40 грн.
Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.
Керуючись ст. 1, 2, 4, 12, 76, 78, 81, 95, 141, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,
Позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» в особі представника Сечко Сергія Володимировича до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 7302 (сім тисяч триста дві) грн 18 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Відповідно до п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи Харківському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кегичівський районний суд Харківської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування (ім`я) сторін:
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_5 , паспорт № НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Суддя Н.М. Куст