УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/2637/24

14 січня 2025 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді: Міськевич О.Я.

з участю секретаря судового засідання: Скоблей О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ГАРДІАН» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП,-

УСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог.

ТДВ «СК «ГАРДІАН» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Від представника позивача поступило письмове клопотання про закриття провадження по даній справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки заборгованість за кредитним договором перед товариством було погашено. Також просить вирішити питання про розподіл судових витрат/повернення судового збору з державного бюджету.

Стислий виклад позиції сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про час та місце проведення судового засідання повідомлялась завчасно належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією, та у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 04.11.2024 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Встановлені обставини справи.

Судом встановлено, що позивачем ТДВ «СК «ГАРДІАН» заявлено до суду вимогу про стягнення з відповідача ОСОБА_1 шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, в сумі 22634,19 грн. За подання до суду вказаного позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 218142 від 20.09.2024.

Від представника позивача поступило письмове клопотання про закриття провадження по даній справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки 07.01.2025 на розрахунковий рахунок ТДВ «СК «ГАРДІАН» надійшли кошти від ОСОБА_1 в розмірі 24634,19 грн.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: відсутній предмет спору.

При цьому необхідно зазначити, що суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову.

Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникнення).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди, тощо.

Таким чином, сама по собі сплата відповідачем заборгованості після пред`явлення позивачем позову не може свідчити про те, що між сторонами відсутній спір, а тому суд не має визначених процесуальним законом підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України.

Такий висновок зробив Касаційний цивільний суд Верхового Суду в постанові від 12.12.2020 суду у справі № 522/8782/16-ц (провадження № 61-21649св19). Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 10.04.2019 у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13.05.2020 у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09.09.2020 у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20).

У зв`язку із наведеним суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі саме на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу (п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України), зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 206, п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, сторона попереджена про наслідки відмови від позову, оскільки провадження у справі закривається і вона не зможе повторно звернутися до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет, і з тих самих підстав. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Частиною 3 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд ухвалою закриває провадження по справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Як вбачається з матеріалів справи, в процесі розгляду справи стороною позивача заявлено клопотання про закриття провадження по даній справі, оскільки відповідачем було добровільно відшкодовано позивачу шкоду, завдану внаслідок ДТП.

З поданого представником позивача клопотання про закриття провадження по справі вбачається, що шкода, завдана внаслідок ДТП, сплачена відповідачем після пред`явлення позову.

Таким чином суд приходить до висновку, що провадження по даній справі підлягає закриттю у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 12 постанови від 12.06.2009 № 2 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визнання позову чи добровільне задоволення вимог відповідачем після пред`явлення позову не звільняє його від відшкодування понесених позивачем судових витрат при ухваленні рішення або при закритті провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову з мотивів задоволення його вимог відповідачем.

З поданого представником позивача клопотання та матеріалів справи вбачається, що відповідач добровільно сплатив позивачу шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, вже після пред`явлення позову, що не звільняє його від відшкодування понесених позивачем судових витрат.

При цьому у зв`язку з відмовою позивача від позову до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, в сумі 1514,00 грн.

Таким чином, вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 142 ЦПК України, з огляду відмову позивача від позову після у зв`язку із задоволенням відповідачем позовних вимог після пред`явлення позову, та до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне компенсувати понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати шляхом: стягнення з відповідача на користь позивача 50 відсотків сплаченого судового збору за пред`явлення позовної вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 1514,00 грн., та повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, в сумі 1514,00 грн., згідно платіжної інструкції № 218142 від 20.09.2024 (а.с. 4).

Висновки суду.

Враховуючи наведені обставини суд прийшов до висновку про прийняття відмови позивача ТДВ «СК «ГАРДІАН» від позову до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, та закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Також на підставі ст. 142 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 1514,00 грн. Також необхідно повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, в сумі 1514,00 грн.

Керуючись ст.ст. 13, 43, 49, 81, 142, 206, 247, 255, 256, 258, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача ТДВ «СК «ГАРДІАН» в частині закриття провадження по справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю предмету спору відмовити.

Прийняти відмову представника позивача ТДВ «СК «ГАРДІАН» від позову до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Провадження по цивільній справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ГАРДІАН» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Роз`яснити сторонам зміст ч. 2 ст. 256 ЦПК України, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ГАРДІАН» (, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 96) 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 1514 грн. 00 коп. (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять гривень).

Повернути позивачу Товариству з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ГАРДІАН» (, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 96) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, в сумі 1514 грн. 00 коп. (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять гривень) згідно платіжної інструкції № 218142 від 20.09.2024.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Позивач: Товариство з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ГАРДІАН», , місцезнаходження: вул. Саксаганського, буд. 96, м. Київ, 01032.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Міськевич О.Я.