У Х В А Л А

10 січня 2025 року

м. Київ

справа № 759/23963/23

провадження № 61-15364ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації на постанову Київського апеляційного суду від 04 вересня 2024 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 16 вересня 2024 року в справі за позовом Органу опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , треті особи: Святошинський районний в м. Києві центр соціальних служб, Центр соціально-психологічної реабілітації виконавчого органу Київської міської ради, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року Орган опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації (далі - Орган опіки та піклування) звернувся до суду з позовом, у якому просив позбавити батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з відповідачів аліменти у розмірі з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на користь особи або закладу, де перебуватиме дитина, для її утримання до досягнення повноліття.

01 квітня 2024 року рішенням Святошинського районного суду м. Києва позов задоволено.

Позбавлено батьківських прав громадянина ОСОБА_1 відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь закладу, де перебуватиме дитина, аліменти в розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05 грудня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

04 вересня 2024 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 01 квітня 2024 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову Органу опіки та піклування.

16 вересня 2024 року додатковою постановою Київського апеляційного суду компенсовано ОСОБА_1 за рахунок держави витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 4 026,00 грн.

Стягнуто з Органу опіки та піклування судовий збір в розмірі 4 026,00 грн за подачу апеляційної скарги.

13 листопада 2024 року Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації засобами поштового зв`язку направила до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду

від 04 вересня 2024 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду

від 16 вересня 2024 року.

28 листопада 2024 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу заявника залишено без руху та надано десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У грудні 2024 року до Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, зі змісту якої та доданих до неї додатків встановлено виконання особою, яка подає касаційну скаргу, вимог ухвали.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що первісне звернення з касаційною скаргою відбулось у межах строку, передбаченого законом; повторне звернення з касаційною скаргою відбулося впродовж розумного строку після отримання копії ухвали суду про повернення касаційної скарги; оскільки позов подано в інтересах дитини, а юридичний відділ Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації не веде претензійно-правову роботу - служба вимушена була звернутися в Центр надання безоплатної професійної правничої допомоги та лише 11 листопада 2024 року було оформлено касаційну скаргу.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій

статті 394 цього Кодексу.

04 вересня 2024 року Київським апеляційним судом ухвалено оскаржувану постанову, датою складення повного тексту зазначено 12 вересня 2024 року.

16 вересня 2024 року Київським апеляційним судом ухвалено додаткову постанову, датою складення повного тексту зазначено 25 вересня 2024 року.

З інформації Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР) встановлено, що надання загального доступу до оскаржуваної постанови надано 17 вересня 2024 року, до додаткової постанови - 30 вересня 2024 року.

03 жовтня 2024 року Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в

м. Києві державної адміністрації вперше подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 04 вересня

2024 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 16 вересня 2024 року.

14 жовтня 2024 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації повернуто заявниці в зв`язку з незазначенням в касаційній скарзі підстав касаційного оскарження та їх обґрунтування.

У висновку Верховного Суду в постанові від 24 липня 2023 року в справі № 200/3692/21 (провадження № К/990/17155/23) зазначено, що процесуальний строк, зокрема строк на апеляційне оскарження, у разі повторного подання апеляційної скарги може бути поновлено у випадку дотримання одночасно таких умов:

- первісне звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою відбулось у межах передбаченого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження;

- повторне подання апеляційної скарги відбулось в межах строку апеляційного оскарження, встановленого процесуальним законом, або упродовж розумного строку після отримання копії відповідної ухвали суду про повернення первісної скарги, без невиправданих затримок і зайвих зволікань;

- скаржником продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження й вжито усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги, і такі недоліки фактично усунуті станом на момент повторного звернення з апеляційною скаргою;

- доведено, що повернення попередньо поданих апеляційних скарг відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення, і які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції, й не могли бути усунуті скаржником;

- наявність таких обставин підтверджено належними і допустимими доказами.

Звертаючись вдруге з касаційною скаргою заявник вказав, що в межах справи

№ 759/23963/23 та задля найкращого захисту прав дитини була необхідність звертатися за правовою допомогою до адвокатів, на підтвердження чого надано копії: клопотання Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в

м. Києві державної адміністрації від 06 грудня 2024 року до директора Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги Бреуса С. про надання малолітньому ОСОБА_4 безоплатної вторинної правової допомоги; наказу директора Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги Бреуса С. від 13 грудня 2024 року про надання ОСОБА_3 безоплатної вторинної правничої допомоги; наказу директора Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги Бреуса С. від 13 грудня 2024 року про уповноваження Маньківської О. Б. для надання ОСОБА_3 безоплатної вторинної правничої допомоги

З урахуванням дати прийняття оскаржуваного судового рішення, дати звернення з касаційною скаргою вперше, та того, що, звертаючись вдруге з касаційною скаргою, заявник не зволікав, пропущений строк на касаційне оскарження має бути поновлений як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.

Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суд не врахував правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 26 квітня 2022 року в справі № 520/8264/19, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження за пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування положень статті пункту 2 частини другої статті 389 ЦПК України, як підстави для позбавлення батьківських прав за умови, коли батьку було достеменно відомо про те, що матір залишає дитину в небезпечному для дитини стані та не вживає при цьому жодних дій для захисту прав та інтересів його дитини, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

На обґрунтування підстав касаційного оскарження за пунктом 3 частини третьої статті 411 ЦПК України, заявник вказує, що суд апеляційної інстанції не дослідив зібрані у справі докази, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Крім того, заявник просить зупинити виконання додаткової постанови Київського апеляційного суду від 16 вересня 2024 року до закінчення касаційного провадження.

Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду може бути надано копію такої постанови.

Заявник не обґрунтував, у чому полягає утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення. Незгода з оскаржуваними судовим рішеннями як така не є підставою для зупинення його виконання на час перегляду справи в касаційному порядку.

Заявником також не надано доказів на підтвердження обставин, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання судового рішення, в задоволенні заяви необхідно відмовити. У таких висновках визначальними є правила статей 12 та 13 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395, 398, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 04 вересня 2024 року та додаткової постанову Київського апеляційного суду від 16 вересня 2024 року.

Відкрити касаційне провадження в справі за касаційною скаргою Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації на постанову Київського апеляційного суду від 04 вересня 2024 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 16 вересня 2024 року.

Витребувати зі Святошинського районного суду м. Києва цивільну справу

№ 759/23963/23 за позовом Органу опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , треті особи: Святошинський районний в м. Києві центр соціальних служб, Центр соціально-психологічної реабілітації виконавчого органу Київської міської ради, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів.

Відмовити в задоволенні клопотання Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про зупинення виконання додаткової постанови Київського апеляційного суду від 16 вересня 2024 року до закінчення касаційного провадження в справі.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська