Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/167/25
Номер провадження 2/711/636/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

14 січня 2025 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Петренко О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягнення аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ:

07 січня 2025 ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Пропадущий Андрій Володимирович, звернувся через підсистему «Електронний суд» до Придніпровського районного суду м. Черкаси із вказаною позовною заявою, в якій просить суд зменшити розмір стягнення аліментів на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання дітей у розмірі з 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.08.2018 до досягнення нею повноліття, до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. Також просить суд стягнути судові витрати із відповідача.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 січня 2025 року означеній позовній заяві присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №711/167/24 та визначено головуючим суддею (суддею-доповідачем) Петренка О.В.

Частиною 7 ст. 187 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1019062 від 09.01.2025, відсутня інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_2 .

У зв`язку із цим, 09 січня 2025 року судом був направлений запит до Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради з метою отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача.

Згідно довідки Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради №438/494-01-10 від 09 січня 2025 року, що 10 січня 2025 року надійшла до суду, і зареєстрована за вхідним №1090, зазначено, що ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться у Придніпровському районі означеного населеного пункту, починаючи з 31.08.2005 і дотепер.

Також це підтверджується відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру №1028565 від 13.01.2025, згідно якої ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться у Придніпровському районі означеного населеного пункту, починаючи з 31.08.2005.

Суддя, перевіривши матеріали позовної заяви на їх відповідність вимогам ЦПК України, встановив таке.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Проте, всупереч цій нормі процесуального законодавства, позивач у вступній, мотивувальній та проханій частинах позовної заяви вказує прізвище, ім`я та по батькові відповідача як « ОСОБА_2 ». Однак, згідно довідки Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради №438/494-01-10 від 09 січня 2025 року, а також відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1028565 від 13.01.2025, прізвище, ім`я та по батькові відповідача зазначені як « ОСОБА_4 ».

Отже, існує розбіжність між написанням прізвища відповідача, що вказані у позовній заяві (« ОСОБА_5 ») та тим, що вказані у довідці Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради і відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1028565 від 13.01.2025 («Гусейнова»).

Частиною 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином до компетенції суду не належить внесення змін чи коректування, зокрема, прізвища учасника справи, в тому числі і відповідача.

Також ч. 4 ст. 177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, при зверненні до суду з даним позовом, позивачем не надано квитанцію про сплату судового збору у відповідному розмірі, або документи, що підтверджують звільнення позивача від сплати судового збору.

Суддя звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» №3674-VІ від 08.07.2011 (далі Закон №3674).

Підпунктом 2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону №3674 в редакції, чинній на день подачі позову, встановлено, що за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою має сплачуватись судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн х 0,4 = 1 211 грн 20 коп).

Водночас, оскільки позовна заява позивачем пред`явлена до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, тому у такому разі застосуванню підлягають положення, передбачені ч.3 ст.4 Закону №3674, відповідно до яких, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Частиною 2 ст.185 ЦПК України передбачено, якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладені вище норми матеріального та процесуального права, суддя вважає за необхідне вказати, що сумою судового збору, що необхідно сплатити позивачу, є 968,96 грн (1211,20 грн х 0,8).

Водночас суддя відхиляє твердження відповідача, викладене у позовній заяві, що відповідно до положень ст.5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору як позивач, оскільки справа стосується стягнення аліментів.

Так, п.3 ч.1 ст.5 Закону №3674 передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Проте предметом позовної заяви є зменшення розміру аліментів, що не охоплюється ані поняттям «стягнення аліментів», ані положеннями п.3 ч.1 ст.5 Закону №3674.

Водночас суддя звертає увагу позивача, що додана ним до позову копія посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 05.06.2015, не звільняє позивача від сплати судового збору за подачу позовної заяви про зменшення розміру аліментів з огляду на таке.

Пунктом 13 ч.1 ст.5 Закону №3674 передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Отже, вирішуючи питання чи має позивач, який набув статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), сплачувати судовий збір, для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами про зменшення розміру стягнення аліментів на утримання дітей.

Подібний правовий висновок щодо застосування положень п.13 ч.1 ст.5 Закону №3674, викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19), від висновків якого не відступила Велика Палата Верховного Суду доказом чому є ухвала від 11.09.2024 у справі № 567/79/23 (провадження № 14-93цс24).

З огляду на викладене, суддя дійшов висновку, що долучена до позову копія посвідчення учасника бойових дій, яким документований позивач, не підтверджує його право бути звільненим, у розумінні п.13 ч.1 ст.5 Закону №3674, від сплати судового збору за подачу ним позову про зменшення розміру стягнення аліментів на утримання дітей.

Відтак, позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст.175,177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст.185 ЦПК України).

З огляду на викладене, суддя дійшов висновку про необхідність залишити позовну заяву без руху та запропонувати позивачу усунути її недоліки шляхом надання до суду уточненої позовної заяви, із зазначенням у вступній, мотивувальній та прохальній частинах цієї заяви по суті спору дійсного прізвища відповідача в справі, а також надання суду доказів сплати судового збору в сумі 968,96 грн (квитанції, платіжної інструкції тощо) або належним чином завірених документів, що надають право позивачу бути звільненим від сплати судового збору, перелік яких викладений у ч.1 ст.5 Закону №3674. Уточнена позовна заява з доданим до неї копіями письмових доказів, повинна бути надіслана відповідачу у спосіб, передбачений ч.7 ст.43 ЦПК України, а докази вчинення таких дій мають бути надані суду.

Керуючись ст. 13, ч.7 ст.43, ст.175, 177, 185, 259, 260, 261 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягнення аліментів на утримання дітей - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк, з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків позовної заяви шляхом надання до суду уточненої позовної заяви, із зазначенням у вступній, мотивувальній та прохальній частинах цієї заяви по суті спору дійсного прізвища відповідача в справі, а також надання суду доказів сплати судового збору в сумі 968,96 грн (квитанції, платіжної інструкції тощо) або належним чином завірених документів, що надають право позивачу бути звільненим від сплати судового збору, перелік яких викладений у ч.1 ст.5 Закону №3674. Уточнена позовна заява з доданим до неї копіями письмових доказів, повинна бути надіслана відповідачу у спосіб, передбачений ч.7 ст.43 ЦПК України, а докази вчинення таких дій мають бути надані суду.

Попередити позивача про наслідки недотримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, що передбачені ч. 3 ст. 185 ЦПК України: якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Водночас повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для повернення позовної заяви.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана суддею 14 січня 2025 року.

Суддя: О. В. Петренко