Справа № 347/1114/24
Провадження № 2/347/46/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі :

головуючої - судді : Крилюк М.І.,

секретаря: Лазорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки і піклування Косівської міської ради Івано-Франківської області про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки і піклування Косівської міської ради Івано-Франківської області про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що вони із відповідачкою перебували в шлюбі від якого в них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 від 06.12.2013.

Сімейні стосунки з відповідачкою в них не склалися, тому рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 30.08.2018 у справі № 727/8068/18 шлюб між ними було розірвано. Відповідачка виїхала за межі України, а їх спільний син залишився на проживання разом із ним.

Надалі шлюбні відносини між ними не відновлювались. Відповідачка не цікавиться життям та вихованням їх спільної дитини та не сприяє утриманню дитини.

Після розірвання шлюбу вони з ОСОБА_3 проживали в м. Чернівці, пізніше переїхали в домогосподарство його матері - ОСОБА_4 в с. Смодна, де й проживають по даний час. Його мати допомагає у вихованні сина. Позивач ствердує в позовній заяві, що відповідачка по тепер перебуває за межами України де влаштувала своє особисте життя.

Їх із відповідачкою в справі син, ОСОБА_3 є дитиною з особливими потребами - потребує інклюзивного навчання та особливого догляду. Так, згідно висновку про комплексну психолого- педагогічну оцінку розвитку особи від 29.12.2022 № ІРЦ-85910/2022/381137, у ОСОБА_3 наявні особливі освітні потреби: навчальні труднощі помірного ступеня прояву. На даний час їх син навчається в четвертому класі Косівської початкової школи Косівської міської ради.

На підставі висновку про повторну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи від 29.12.2022 ОСОБА_3 потребує психолого-педагогічних та корекційно- розвиткових послуг. Такими є заняття з психологом: корекція зору - 2 години в тиждень впродовж навчального року, заняття з вчителем-логопедом - 2 години в тиждень впродовж навчального року та заняття з вчителем-дефектологом: соціально- побутове орієнтування - 2 години в тиждень впродовж навчального року.

Забезпеченням таких потреб дитини вихованням та утриманням займається виключно позивач в справі, також участь у вихованні приймає його мати - бабуся ОСОБА_3 .

В свою чергу Відповідачка не мала та не має наміру опікуватись сином, брати участь у його вихованні, матеріальної підтримки не надає, не відвідує його та абсолютно не цікавиться життям та здоров`ям свого сина. Дитина практично не знає свою матір та не отримує від неї уваги, любові та турботи.

Обов`язок виховання дитини покладено виключно на нього, оскільки Відповідачка свідомо самоусувається від виконання батьківських обов`язків. Тому дитина не має до неї родинних почуттів, не знає її як свою матір. А враховуючи особливі потреби сина він потребує материнської уваги та турботи, проте через пасивну поведінку Відповідачки дитина не отримує батьківської уваги в повному обсязі. Зі свого боку він намагається зробити все можливе щоб дитина не відчувала себе обділеною увагою та турботою.

Таким чином. Відповідачка свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків та жодним чином не намагалася змінити своє ставлення до дитини та визнати свою вину в ухиленні від виконання батьківських обов`язків.

У зв`язку з цим просить позов задоволити та прийняти рішення суду про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач, в судове засідання не з`явився, подав суду заяву із клопотанням про розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримує та просить задоволити в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 яка була належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подавала.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: органу опіки і піклування Косівської міської ради в судове засідання не з`явився.

При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідачка була повідомленою про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 14.01.2025 року про заочний розгляд справи.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що сторони в справі перебували в шлюбі від якого в них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 від 06.12.2013 (а.с.8).

Сімейні стосунки в сторін не склались в наслідок чого рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 30.08.2018 у справі № 727/8068/18 (а.с.9) шлюб між ними було розірвано.

У викладених позивачем обґрунтувань вимог позову, ОСОБА_1 посилається на той факт, що відповідачка виїхала за межі України, а їх спільний син залишився на проживання разом із ним.

Долученою до матеріалів справи довідкою Косівської міської ради № 36 від 29.04.2024 року (а.с.10) стверджено, що до складу сім`ї позивача в справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 жителя АДРЕСА_1 входять мати- ОСОБА_4 , сестра - ОСОБА_5 , племінниця - ОСОБА_6 та син - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає у вказаному житловому будинку.

Факт проживання та виховання і утримання позивачем свого сина ОСОБА_7 також стверджено долученим до матеріалів справи актом обстеження (а.с.11-12).

Встановлено, що син сторін в справі, ОСОБА_3 є дитиною з особливими потребами - потребує інклюзивного навчання та особливого догляду. Так, згідно висновку про комплексну психолого- педагогічну оцінку розвитку особи від 29.12.2022 № ІРЦ-85910/2022/381137 (а.с.15-20), у ОСОБА_3 наявні особливі освітні потреби: навчальні труднощі помірного ступеня прояву. На даний час їх син навчається в четвертому класі Косівської початкової школи Косівської міської ради.

На підставі висновку про повторну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи від 29.12.2022 ОСОБА_3 потребує психолого-педагогічних та корекційно- розвиткових послуг. Такими є заняття з психологом: корекція зору - 2 години в тиждень впродовж навчального року, заняття з вчителем-логопедом - 2 години в тиждень впродовж навчального року та заняття з вчителем-дефектологом: соціально- побутове орієнтування - 2 години в тиждень впродовж навчального року.

Обов`язок виховання дитини покладено виключно на позивача, оскільки Відповідачка свідомо самоусувається від виконання батьківських обов`язків.

Судом встановлено, що питання про доцільність позбавлення батьківських прав матері, ОСОБА_2 розглядалось на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини Косівської міської ради. Враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, керуючись ст. ст. 19, 141, 155, 164 Сімейного Кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини", комісія з питань захисту прав дітей Косівської міської ради вирішила, вважати за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно малолітнього сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Висновок комісії з питань захисту прав дітей Косівської міської ради затверджено рішенням виконавчого комітету Косівської міської ради №108 від 26.06.2024 р (а.с.44)

Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя, а також зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини".

Частиною 2 ст. 155 СК України зазначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.п. 15, 16 його Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином із долучених позивачем до матеріалів справи письмових доказів встановлено та підтверджено, що відповідачка фактично не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавляться успіхами сина, станом здоров`я, не піклується про його фізичний і духовний розвиток та навчання, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються із сином в обсязі необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання дитиною відповідно до його віку освіти .

Внаслідок такої поведінки відповідачки, виникли підстави для прийняття рішення про позбавлення батьківських прав внаслідок ухилення від виконання батьківських обов`язків матір`ю.

Позивачем долучено до матеріалів справи копію актового запису про урочисту реєстрацію шлюбу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які уклали шлюб 29.10.2024 р. в провінції Онтаріо в місцевості Торонто.

Довідкою Старокосівського ліцею №02-10/26 від 19.09.2024 року стверджено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається у 5-А класі Старокосівського ліцею Косівської міської ради Косівського району Івано- Франківської області. Дитина з особливими освітніми потребами II рівня підтримки. За час перебування дитини в ліцеї вихованням та навчанням учня повністю займається батько ОСОБА_1 , так як мати тривалий час перебуває за кордоном та не бере участь у навчанні та вихованні дитини.

Суд звертає увагу, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на відповідачку, адже позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку матері у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в її діях.

Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. При цьому в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає вимоги позивача підставними і такими, що підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, ст. ст. 164-166 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. ст. 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд ,

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстровану за адресою АДРЕСА_2 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк