Житомирський апеляційний суд
Справа №274/8052/23 Головуючий у 1-й інст. Корбут В. В.
Категорія 44 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Борисюка Р.М., Коломієць О.С.

розглянув у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін в м. Житомирі цивільну справу №274/8052/23 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11 грудня 2024 року, постановлену під головуванням судді Корбут В.В. в м. Бердичів Житомирської області,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2023 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути на користь ОСОБА_1 60 000,00 грн страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок смерті сина.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 03 жовтня 2020 року, близько 20 годин 50 хвилин, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «BMW 320 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі «Бердичів - Вчорайше Іллінці» в напрямку селища міського типу Вчорайше на 7 км.+450 м. поблизу с. Великі Низгірці Бердичівського району Житомирської області, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди. Вказує, що за даним фактом ДТП Бердичівським відділом поліції ГУ Національної поліції України у Житомирської області, 04 жовтня 2020 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000736 за ч.2 ст.286 КК України. Зазначає, що 31.12.2020 слідчим СВ Бердичівського ВП ГУ Національної поліції в Житомирській області прийнято постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Вказує, що в результаті вищевказаного ДТП та наслідків від нього, матері загиблого, ОСОБА_1 було завдано шкоди, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок відповідача. Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «BMW 320 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у відповідача, відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/7639936. Вказує, що 08.03.2023 він, як представник ОСОБА_1 повідомив відповідача про настання страхового випадку та звернувся, в порядку визначеному Законом №1961-IV, із заявою на виплату страхового відшкодування. Проте, відповідач своїм листом від 25.05.2023 №09-02-22/3852 у відповідь на заяву про виплату страхового відшкодування пов`язаного зі смертю ОСОБА_6 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 05.10.2020 повідомило, що термін дії договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №AP/7639936 становив з 30.04.2020 по 29.07.2020, а дорожньо-транспортна пригода сталася 05.10.2020. Відтак, дана дорожньо-транспортна пригода від 05.10.2020 є поза межами дії договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/7639936. Таким чином, ПАТ «Національна страхова компанія «Оранта» не має правових підстав для виплати страхового відшкодування пов`язаного зі смертю ОСОБА_6 , оскільки дана дорожньо-транспортна пригода, що сталася 05.10.2020 відбулася поза межами дії договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/7639936.

Також зазначає, що у вересні 2022 року він в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, в якому просив стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 150 000 грн моральної шкоди завданої смертю сина внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Проте, рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 січня 2023 року у задоволенні позову відмовлено. Враховуючи вищевикладене просив задовольнити позов в повному обсязі, оскільки відповідач так і не здійснив виплату страхового відшкодування у строки встановлені пунктом 36.2 статті 36 Закону №1961-IV.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11 грудня 2024 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Національна страхова компанія «Оранта», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого передано на розгляд Дарницькому районному суду м. Києва.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права. Вказує, що позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної смертю особи, зазначивши про підсудність справи за його вибором, відповідно до ч.3 ст.28 ЦПК України. Зазначає, що позов заявлено саме до страховика, як особи, яка несе відповідальність за дії водія транспортного засобу застрахованого згідно умов договору обов`язкового страхування. Вказує, що згідно паспортних даних позивача, зареєстрованим місцем проживання останньої є Житомирська область Бердичівський район, що за підсудністю відноситься до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області. При цьому, та обставина, що страхова компанія не є завдавачем шкоди та не має договірних відносин із позивачем, не має правового значення при визначенні підсудності спору, оскільки ч. 3 ст. 28 ЦПК України не підлягає розширеному тлумаченню і не містить прив`язки до особи відповідача. Єдиною підставою для висновку про поширення на спірні правовідносини зазначеної норми права є зміст позовних вимог (про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину). Стверджує, що позивач відповідно до положень ч.3 ст.28 ЦПК України правомірно пред`явила свій позов за зареєстрованим місцем проживання, скориставшись правом альтернативної підсудності. Також зазначає, що суд першої інстанції мав розглянути справу до 01.02.2024 (60 днів від 01.12.2023 (відкриття провадження у справі). Проте, суд першої інстанції у встановлений законом строк справу не розглянув, а навпаки через один рік прийняв ухвалу про направлення справи за підсудністю в місто Київ. Враховуючи вищевикладене просить скасувати ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11 грудня 2024 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Визначаючи підсудність цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Національна страхова компанія «Оранта», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого Дарницькому районному суду м. Києва, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 звернулася з позовом, посилаючись, зокрема, на норми ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та на те, що ПАТ «Національна страхова компанія «Оранта» не здійснило їй виплату страхового відшкодування, яке стосується предмета спору. Тобто між ОСОБА_1 та ПАТ «Національна страхова компанія «Оранта» виник спір як між третьою особою та страховиком щодо виплати страхового відшкодування. Таким чином, ПАТ «Національна страхова компанія «Оранта» не є завдавачем шкоди, а має виконати в силу укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності норми ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема, виплатити страхове відшкодування. За таких обставин до спірних правовідносин не може бути застосована частина третя статті 28 Цивільного процесуального кодексу України, а тому підсудність справи має визначатися за загальним правилом (стаття 27 Цивільного процесуального кодексу України). Оскільки, місцезнаходженням ПАТ «Національна страхова компанія «Оранта» () згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є: м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д, то справа підсудна Дарницькому районному суду м. Києва.

Перевіряючи законність оскаржуваної ухвали, колегія суддів враховує наступне.

Згідно частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Підстави та порядок передачі справи з одного суду до іншого визначено статтею 31 ЦПК України.

Так, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: 1) справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи; 3) ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу (частина перша статті 31 ЦПК України).

У параграфі 3 глави 2 розділу І ЦПК України сформульовані правила територіальної юрисдикції (підсудності). У вказаному параграфі ЦПК України встановлені вимоги щодо визначення загальної підсудності (стаття 27), особливості визначення підсудності справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя (стаття 26), правила альтернативної підсудності (стаття 28), підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами (стаття 29) та правила виключної підсудності (стаття 30).

Відповідно до ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиними державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Положення статті 28 ЦПК України передбачають правила альтернативної підсудності за вибором позивача. Відповідно до ч. 3 вказаної статті позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди.

Тобто законодавець передбачив юридичну можливість для особи, яка звертається до суду із позовом про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, обрати на власний розсуд якими правилами територіальної підсудності керуватися при зверненні до суду за захистом своїх порушених прав. У процесуальному законодавстві запроваджено для такої категорії справ правило альтернативної підсудності, що надає право саме позивачу обирати уповноважений суд з-поміж тих, що визначені або загальними правилами підсудності цивільних справ, або спеціальним правилом альтернативної підсудності.

Позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (ч. 16 ст. 28 ЦПК України).

З урахуванням зазначеного та відповідно до положень щодо альтернативної підсудності право вибору суду, до якого він бажає звернутися, належить саме позивачу.

З матеріалів справи вбачається, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 .

Оскільки предметом позову є стягнення моральної шкоди завданої внаслідок смерті фізичної особи, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тому позивач відповідно до положень ч. 3 ст. 28 ЦПК України правомірно пред`явила свій позов за місцем свого проживання, скориставшись правом альтернативної підсудності.

Вказаним обставинам суд першої інстанції оцінки не надав та дійшов помилкового висновку про підсудність зазначеної справи Дарницькому районному суду м. Києва.

Право обрання суду, до якого звертається особа за захистом своїх порушених або невизнаних прав, належить саме їй як ініціатору позову, проте обмежується положеннями цивільно-процесуального законодавства, що регулює підсудність спору. У цьому випадку відсутні обмеження для відкриття провадження у зазначеному спорі Дарницьким районним судом м. Києва.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист (п. 2 рішення Конституційного Суду України 25 грудня 1997 року по справі 9зп).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом, встановленим законом.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права і перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Відповідно до п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За таких обставин оскаржувана ухвала, яка постановлена з порушенням норм процесуального права, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, підлягає скасуванню з направленням справи до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області для продовження розгляду.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11 грудня 2024 року скасувати.

Цивільну справу №274/8052/23 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого направити до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді