печерський районний суд міста києва
Справа № 394/423/24-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року суддя Печерського районного суду м. Києва Головко Ю. Г., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про оскарження рішень та дій Ощадбанку,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про оскарження рішень та дій Ощадбанку.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.06.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення виявлених недоліків, який становить десять днів з дня отримання ним копії цієї ухвали.

15.08.2024 позивач отримав копію ухвали на адресу власної електронної пошти, про що свідчить довідка про доставку електронного листа, однак визначені у ній недоліки в установлений строк не усунув, при цьому будь-яких повідомлень про причини, які б об`єктивно перешкоджали цьому від заявника не надходило.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Позивач як сторона, яка задіяна в ході судового процесу та є його ініціатором, зобов`язана з розумним інтересом цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати свої процесуальні обов`язки.

Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Згідно висновку Європейського суду з прав людини, викладений в рішенні від 18.10.2005 у справі «МШ «Голуб» проти України», право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи, що представник позивача, отримавши ухвалу про залишення позовної заяви без руху, не усунув визначені у ній недоліки у встановлений строк, суддя приходить висновку, що позовну заяву необхідно вважати неподаною та повернути представнику позивача, роз`яснивши останньому, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

Керуючись ст.ст. 185, 259-261, 353-355 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про оскарження рішень та дій Ощадбанку- вважати неподаною та повернути представнику позивача.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Ю. Г. Головко