Провадження № 2/537/410/2025
Справа № 332/6010/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.01.2025 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Дядечка І.І., за участю секретаря Бобровської К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал»до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача ТОВ «Юніт Капітал» Тараненко А.І. звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя через підсистему «Електронний суд» з позовом, відповідно до вимог якого прохає суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором №472161395 від 28.10.2021 у розмірі 33 127,14 грн, судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн.
Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18.10.2024 дана позовна заява, відповідно до ст. 31 ЦПК України, передана за підсудністю на розгляд до Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29.11.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, з позовної заяви вбачається, що представник позивача просить справу розглядати без його участі, позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відзиву на позов, заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, а також те, що одночасно існують умови, які передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутність представника позивача та відповідача.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов таких висновків.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 ЗУ "Про електрону комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг" правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 6 ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг" для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Для підтвердження достовірності походження та цілісності електронного документа може використовуватися електронна печатка. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.
Згідно ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".
Тобто, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
У ст. 11 ЗУ "Про електронну комерцію" визначено порядок укладення електронного договору, зокрема пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно до ст. 12 ЗУ "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до п. 1.2.-1.5. розділу 1 «Предмет та строк дії договору» договору вбачається, що кредит нрадлається строком на 140 днів. Строк дії Договору обчислюється з моменту його укладення Сторонами та до закінчення строку на який надано Кредит, але в будь-якому разі Договір діє до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань. Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється в розмірі 251,85 відсотків річних, що становить 0,69 відсотків в день від суми Кредиту за час користування ним. На умовах викладених в п. 1.6. Договору, до відносин між Сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 474,50 відсотків річних, що становить 1,30 відсотків в день від суми Кредиту за час користування ним.
Відповідно до п. 2.2.2.1 розділу 2 «Права та обов`язки сторін» договору вбачається, що позичальник зобов`язаний здійснювати повернення суми кредиту та нарахованих процентів один раз на два тижні, згідно Графіку платежів, на банківський рахунок кредитодавця, що вказаний в реквізитах договору.
Пунктами 4.1.-4.2. розділу 4 «Інші умови договору» передбачено, що Невід?ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов?язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua. 4.2. Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Кредитодавцем в якості підпису Позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.
Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 погодився на укладення Договору №472161395 від 28.10.2024, здійснивши всі необхідні дії відповідно до Порядку дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору та отримання фінансових послуг під торгівельною маркою «Moneyveo», затвердженого Наказом Директора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» №20_11/2021, та Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах Фінансового кредиту продукту «Комфорт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», підписавши його електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV3KV68.
Відповідно до Графіку платежів, що є Додатком № 1 до Договору №472161395 від 28.10.2021, дата повернення кредиту 17.03.2022.
З огляду на вказане, в даному випадку сторонами погоджено умови кредитування, зокрема сума кредиту, розмір та порядок нарахування відсотків, строк повернення кредитних коштів.
Як встановлено судом, свій обов`язок згідно Договору №472161395 від 28.10.2021ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало у повному обсязі, шляхом перерахування грошових коштів в розмірі 18 395 грн за реквізитами платіжної картки відповідача №4731-21ХХ-ХХХХ-7872, що підтверджується платіжним дорученням №5ce50d24-c47ad-4cb5-a98d-bdfb-418fb68c та листом, виданим АТ «Таксомбанк» за №3980/47.1.-БТ від 08.08.2024.
Відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість за договором, яка склала: 31 267 грн 83 коп., що підтверджується детальним розрахунком заборгованості.
Підпунктом 2.1.1.6 розділу 2 «Права та обов`язки сторін» договору передбачено, що ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" має право укласти договір відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою
28.11.2018 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" (Фактор) було укладено Договір факторингу № 28/1118-01.
Пунктом 2.1. Договору передбачено, що згідно умов Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених Договором.
Відповідно до п. п. 1.3. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 визначено, що під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за Кредитними договорами, зокрема, права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними Договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Таким чином, Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 встановлено, що предметом відступлення за ним є, в тому числі вимоги, які виникнуть у Клієнта в майбутньому (майбутня вимога).
Пунктом 1.2. Договору визначено, що Перелік Кредитних договорів наводиться у відповідних Додатках до Договору, а саме Реєстрах прав вимоги.
Відповідно до п. 1.4. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 "Борг" - означає суми грошових коштів, належні до сплати Клієнту Боржниками за Кредитними договорами, включаючи суми кредиту, процентів за користування кредитом, та будь-які інші суми, що належать до сплати Клієнту за Кредитними договорами, які нараховані або можуть бути нараховані Клієнтом на день набуття цим Договором зобов`язальної сили.
В той же час, відповідно до п. 1.5. Договору факторингу встановлено, що Реєстр прав вимоги означає перелік Прав вимоги до Боржників, що відступається за Договором. Форма вказаного Реєстру наведена в Додатку № 1 до Договору.
28.11.2019 року додатковою угодою № 19 до Договору факторингу № 28/1118-01 строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року.
31.12.2020 року додатковою угодою № 26 до Договору факторингу №28/1118-01 строк дії договору продовжено до 31.12.2021 року та викладено договір у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 року.
31.12.2021 року додатковою угодою № 27 до Договору факторингу № 28/1118-01 строк дії договору продовжено до 31.12.2022 року.
31.12.2022 року додатковою угодою № 31 до Договору факторингу № 28/1118-01 строк дії договору продовжено до 31.12.2023 року.
31.12.2023 року додатковою угодою № 31 до Договору факторингу № 28/1118-01 строк дії договору продовжено до 31.12.2024 року.
15.02.2022 на виконання Договору факторингу № 28/1118-01 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" було складено та підписано Реєстр прав вимоги № 173, відповідно до якого до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги до боржників за договорами, зокрема і договором №472161395, який укладено 28.10.2021 року між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ОСОБА_1 в розмірі 31 267 грн 83 коп.
Із наданого розрахунку заборгованості, встановлено, що ТОВ " Таліон Плюс " згідно із умовами договором №472161395 від 28.10.2021 та умовами договору факторингу №28/1118-01, враховуючи те, що до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право майбутньої вимоги до боржників, товариством правомірно було здійснено нарахування процентів за користування кредитними коштами за період з 16.02.2022 по 23.02.2022 в розмірі 1 652 грн 72 коп., у зв`язку з чим загальна сума заборгованості за договором №472161395 від 28.10.2021 становить 33 127 грн 14 коп.
Відповідно до п. п. 5.3.3 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року визначено, що Фактор (ТОВ "Таліон Плюс") має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, зокрема, відступати Право вимоги на користь третіх осіб.
23.02.2024 року між ТОВ "Фінансова Компанія "Онлайн фінанс" та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено договір факторингу № 23/0224-01, відповідно до якого умов якого до ТОВ "Фінансова Компанія "Онлайн фінанс" перейшло право грошової вимоги до боржників за договорами, зокрема і за Договором №472161395, який укладено 28.10.2021 року між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ОСОБА_1 , що також підтверджується витягом з Реєстру прав вимоги №1 до Договору факторингу № 23/0224-01 від 23.02.2024.
04.09.2024 року між Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал»та ТОВ "Фінансова Компанія "Онлайн фінанс" було укладено договір факторингу № 0409/24, відповідно до якого умов якого до ТОВ "Фінансова Компанія "Онлайн фінанс" перейшло право грошової вимоги до боржників за договорами, зокрема і за Договором №472161395, який укладено 28.10.2021 року між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ОСОБА_1 , що також підтверджується витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № 0409/24 від 04.09.2024.
Із наданих позивачем розрахунків вбачається, що станом на 11.09.2024 заборгованість за Договором №472161395 від 28.10.2021 не погашена, загальна сума заборгованості становить 33 127 грн 14 коп.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Закон не вимагає, щоб при заміні кредитора, новий кредитор укладав з боржниками договір.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 536 ЦПК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Враховуючи викладене, а також те, що як встановлено судом, відповідач свої зобов`язання за договором кредиту не виконує, в результаті чого виникла заборгованість за Договором №472161395 від 28.10.2021 в розмірі 33 127 грн 14 коп, то суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд приходить до наступного.
Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається на відповідача у разі задоволення позову.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Як вбачається з матеріалів справи, 09.09.2024 між позивачем ТОВ «Юніт Капітал»та Адвокатським об?єднанням «Тараненко та партнери» було укладено договір про надання правничої допомоги №09/09/24-02.
З наданого Акту прийому-передачі наданих послуг від 09.09.2024, який є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги №09/09/24-02 від 09.09.2024 вбачається, що Адвокатським об`днанням «Тараненко та партнери» ТОВ «Юніт Капітал»були надані послуги на загальну суму 6 000 грн, а саме: складання позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до боржника, яким є ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №472161395 від 28.10.2021 (2 години) 5 000 грн; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника, яким є ОСОБА_1 за кредитним договором №472161395 від 28.10.2021(1 година) 500 грн; надання усної консультації стосовно складання позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до боржника, яким є ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №472161395 від 28.10.2021 (1 година) 500 грн.
Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
За правилами ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Наданими позивачем доказами підтверджено факт понесення витрат на професійну правничу допомогу, а також розумність та співмірність таких витрат.
Як роз`яснено в п. 47 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10, право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16.11.2000 № 13-рп/2000; Рішення від 30.09.2009 № 23-рп/2009; Рішення від 11.07.2013 № 6-рп/2013).
Враховуючи вищевикладене, характер спірних правовідносин, ступінь складності справи, час витрачений адвокатом на надання правничої допомоги, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені витрати з оплати професійної правничої допомоги в сумі 6 000 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп.
Керуючись ст. 1-13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263-265, 280-283, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал»до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст заочного рішення складено 13.01.2025
Суддя Дядечко І.І.