справа № 758/5401/24
головуючий у суді І інстанції Захарчук С. С.
провадження № 22-ц/824/1956/2025
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 січня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Базюкевича Євгена Вікторовича на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 15 липня 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсиббанк» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду міста Києва із позовом до АТ «Укрсиббанк» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 15 травня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, у зв`язку з тим, що позивачем не викладені обставини на обґрунтування позовних вимог до відповідача про зобов`язання вчинити дії, а саме: зобов`язання АТ «Укрсиббанк» надати інформацію та документи стосовно персональних даних ОСОБА_1 та не зазначені докази, що підтверджують вказані обставини.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 15 липня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто заявнику.

Суд першої інстанції мотивував постановлену ухвалу тим, що на виконання вимог зазначеної ухвали 27 травня 2024 року на адресу суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - Базюкевича Є.В. однак недоліки, зазначені в ухвалі судді Подільського районного суду міста Києва від 15 травня 2024 року не усунуто.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Базюкевич Є.В. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 15 липня 2024 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що наведене в оскаржуваній ухвалі мотивування не відповідає дійсності і суперечить змісту позовної заяви, яка і в первісній редакції містила викладення обставин на обґрунтування позовних вимог до відповідача про зобов`язання вчинити дії, так і зазначення доказів, що підтверджують указані обставини. У позові детально викладені всі обставини порушення прав позивача. Викладення обставин ґрунтується на доказах, про які вказується в тексті позову і які долучені як додатки. Тобто наведені обставини, зазначені в позові, підтверджуються належними допустимими доказами. Щодо доказів, які позивач не мав змоги надати, суду подане клопотання про витребування доказів з обґрунтуванням неможливості їх самостійного подання.

Відповідач, повідомлений належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направив.

За змістом частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги наухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини 1 статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Згідно з частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частинами 1, 2 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України, частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вимоги щодо форми і змісту позовної заяви визначені у статті 175 ЦПК України.

Згідно з частинами 1-3 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду в установлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 15 травня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам статті 175 ЦПК України, оскільки позивачем не викладені обставини на обґрунтування позовних вимог до відповідача про зобов`язання вчинити дії та не зазначені докази, що підтверджують вказані обставини.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 15 липня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто заявнику.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Визначення підстав спору, а також надання доказів на підтвердження своїх доводів, є правом позивача. Натомість встановлення обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 викладено обставини, якими він обґрунтовує порушення відповідачем його прав, для захистом яких він звернувся з указаним позовом.

Зокрема, ОСОБА_1 у позові зазначено, що він проходив військову службу в Збройних Силах України, у тому числі під час мобілізації з 24 лютого 2022 року, на сьогодні звільнений з військової служби. Під час розгляду фінансових питань військовою частиною позивачу повідомлено інформацію, що частина належних до виплати позивачу коштів у жовтні-листопаді 2021 року була спрямована на його ім`я в банківську установу АТ «Укрсиббанк». Станом як на 2021 рік, так і на час подання цього позову ОСОБА_1 жодних взаємовідносин з банком не має і не мав раніше, послугами банку ніколи не користувався і не уповноважував на представництво перед банком інших осіб; жодних угод, договорів, заяв, погоджень чи інших документів на адресу банку не надавав, згоду на обробку персональних даних банком не підписував. З метою підтвердження або спростування наявності у Банку персональних даних ОСОБА_1 відповідно до статті 8 Закону України «Про захист персональних даних» позивач звернувся до АТ «Укрсиббанк» із письмовим запитом про надання інформації та копій документів стосовно своїх персональних даних, а у подальшому він особисто звернувся із згаданим письмовим запитом до банку. Однак відповідач протиправно відмовив у задоволенні запиту позивача.

Як вбачається із позовної заяви, ОСОБА_1 додано докази, які він вважає необхідними для підтвердження своїх доводів, викладених у позові.

Вказане свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції, що подана ОСОБА_1 позовна заява не відповідає вимогам пункту 5 частини 3 статті 175 ЦПК України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про наявність підстав для повернення позовної заяви. У зв`язку з цим колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Базюкевича Євгена Вікторовича задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 15 липня 2024 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська