справа № 361/2840/23 головуючий у суді І інстанції Петришин Н.М.
провадження № 22-з/824/90/2025 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

(додаткова)

15 січня 2025року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , поданої представником ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом та просив стягнути з ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 53 739 грн., витрати по оплаті висновку щодо вартості завданого збитку від 18 листопада 2022 року у розмірі 4 150 грн., моральну шкоду в сумі 15 000 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2024 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 53 989,00 грн., моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 20 листопада 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Броварського міськрайонного суду Київської областівід 24 квітня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 54139 (п`ятдесяти чотирьох тисяч ста тридцяти дев`яти) гривень та судового збору скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовлено. В іншій частині Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2024 року залишити без змін.

25 листопада 2024 року представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» подано заяву про розподіл судових витрат пов`язаних з розглядом справи в суді першої та апеляційної інстанції.

Заява обґрунтована тим, що 19 вересня 2023 року між Адвокатським бюро «ПОДОЛЯНО ТА ПАРТНЕРИ», в особі керуючої Подолянко Тетяни Володимирівни (Адвокат) та Відповідачем (Клієнт) укладено договір №1-19092023 про надання правової (правничої) допомоги. Підпунктами 3.2.1., 3.2.2.2 пункту 3.2 Договору визначено, що Вартість однієї робочої години адвоката становить 2 000,00 грн. Фіксована вартість забезпечення та участі адвоката в судовому засіданні становить 4 000, 00 грн. за одне судове засідання. 24 квітня 2024 року між Адвокатом та Відповідачем, Клієнтом складено та підписано акт № І наданих послуг до Договору № 1-19092023 про надання (правничої) правової допомоги від 19 вересня 2023 року, відповідно до п. 1 якого зазначено, що АДВОКАТСЬКЕ БЮРО надало в період з 19 вересня 2023 року по 24 квітня 2024 року, а КЛІЄНТ прийняв відповідно юридичну, правничу, правову допомогу, роботи, послуги за Договором № 1-19092023 про надання (правничої) правової допомоги від 19 вересня 2023 року, в наступному обсязі: 19 вересня 2023 року усні консультації Адвоката Клієнту щодо правовідносин у справі №361/2840/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 0,5 год. 19 вересня 2023 року по 22 вересня 2023 року вивчення матеріалів позовної заяви з додатками, складання відзиву на позовну заяву, направлення учасникам та подання/направлення засобами поштового зв`язку Броварського міськрайонного суду Київської області відзиву на позовну заяву з додатками 3,5 год. 20 листопада 2023 року, 12 лютого 2024 року, 23 квітня 2024 року забезпечення та участь адвоката в судових засіданнях під час розгляду справи. Відповідно до п. 2 акту №1 наданих послуг до Договору № 1-19092023 про надання (правничої) правової допомоги від 19 вересня 2023 року, Загальна вартість фактично виконаної роботи та наданих послуг за Договором № 1-19092023 про надання (правничої) правової допомоги від 19 вересня 2023 року станом на 24 квітня 2024 року становить 20 000,00 грн. 22 листопада 2024 року між Адвокатом та Відповідачем, Клієнтом складено та підписано акт № 2 наданих послуг до Договору № 1-19092023 про надання (правничої) правової допомоги від 19 вересня 2023 року, відповідно до п. 1 якого зазначено, що АДВОКАТСЬКЕ БЮРО надало в період з 24 квітня 2024 року по 22 листопада 2024 року, а КЛІЄНТ прийняв відповідно юридичну, правничу, правову допомогу, роботи, послуги за Договором № 1- 19092023 про надання (правничої) правової допомоги від 19 вересня 2023 року, в наступному обсязі: 16 травня 2024 року складання та подання заяви про видачу судового рішення справі №361/2840/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 0,5 год. 31 травня 2024 року по 25 червня 2024 року вивчення рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2024 року, складання заяви про поновлення пропущеного процесуального строку, апеляційної скарги, подання/направлення засобами поштового зв`язку до Київського апеляційного суду вказаної заяви та апеляційної скарги 4,5 год. Відповідно до п. 2 акту №2 наданих послуг до Договору № 1-19092023 про надання (правничої) правової допомоги від 19 вересня 2023 року, Загальна вартість фактично виконаної роботи та наданих послуг за Договором № 1-19092023 про надання (правничої) правової допомоги від 19 вересня 2023 року станом на 22 листопада 2024 року становить 10 000,00 грн. Тобто за умовами вказаного Договору, акту №1 та акту № 2. Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокату вартість фактично виконаної роботи та наданих послуг за договором в розмірі 30 000,00 гривень.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява не підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України).

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на правову допомогу або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» заява №19336/04, від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95), від 06 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України» (п.131), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19, від 03 лютого 2021 року у справі №522/24585/17.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Так, відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 06 грудня 2019 року у справі №910/353/19, постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №910/7586/19.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частинами першою, другою, третьою статті 246 ЦПК України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (ч.1 ст.182 ЦПК України).

Аналіз вищезазначених процесуальних норм дає підстави для висновку, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Як вбачається з матеріалів справи, у відзиві на позов представник відповідача зазначила, орієнтовний розмір судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги у розмірі 25 000 грн. Також відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України вказала, що докази будуть надані у строки визначені положеннями ЦПК України.

З протоколу судового засідання суду першої інстанції від 23 квітня 2024 року вбачається, що в судовому засіданні брав участь представник відповідача Подолянко Т.В.

Матеріали справи також не містять доказів того, що представник відповідача ОСОБА_2 протягом п'яти днів після ухвалення рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2024 року подала до суду першої інстанції докази понесення витрат на правову допомогу в суді першої інстанції.

25 листопада 2024 року представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» подано заяву про розподіл судових витрат пов`язаних з розглядом справи в суді першої та апеляційної інстанції в загальному розмірі 30 000 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції та їх відшкодування представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до заяви надано копії: договору № 1-19092023 про надання (правничої) правової допомоги від 19 вересня 2023 року; акту № 1 від 24 квітня 2024 року. Акту № 2 від 22 листопада 2024 року та детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги № 1-19092023 про надання (правничої) правової допомоги від 19 вересня 2023 року, а саме:

1. 19 вересня 2023 року - усні консультації Адвоката Клієнту щодо правовідносин у справі №361/2840/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 0,5 год. - 1 000,00 грн.

2. 19 вересня 2023 року - 22 вересня 2023 року вивчення матеріалів позовної заяви з додатками, складання відзиву на позовну заяву, направлення учасникам та подання/направлення засобами поштового зв`язку до Броварського міськрайонного суду Київської області відзиву на позовну заяву з додатками 3,5 год. - 7 000,00 грн.

3. 20 листопада 2023 року, 12 лютого 2024 року, 23 квітня 2024 року забезпечення та участь адвоката в судових засіданнях під час розгляду справи, відповідно чотири судових засідання. - 12 000,00 грн.

4. 16 травня 2024 року складання та подання заяви про видачу судового рішення справі №361/2840/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - 0,5 год. - 1 000,00 грн.

5. 31 травня 2024 року - 25 червня 2024 року вивчення рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2024 року, складання заяви про поновлення пропущеного процесуального строку, апеляційної скарги, подання/направлення засобами поштового зв`язку до Київського апеляційного суду вказаної заяви та апеляційної скарги - 4,5 год. - 10 000,00 грн.

Разом надано послуг на суму 30 000,00 грн.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення в частині відшкодування витрат на правову допомогу понесених в суді першої інстанції у розмірі 20 000,00 грн. задоволенню не підлягають, оскільки представником відповідача докази понесених витрат на правову допомогу в суді першої інстанції, подані 25 листопада 2024 року разом з поданням до суду апеляційної інстанції заяви про ухвалення додаткового рішення. Тобто, докази понесених витрат на правову допомогу в суді першої інстанції у строк визначений ч.8 ст.141 ЦПК України представник відповідача до Броварського міськрайонного суду Київської області не подавала.

Крім того, представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не було подано заяву про поновлення пропущеного процесуального строку на подання доказів понесених витрат.

Вирішуючи заяву в частині стягнення витрат на правову допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що зазначений представником відповідача у заяві про ухвалення додаткового рішення розмір витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції - 10 000,00 грн. є завищеним, неспівмірним з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Так, в детальному описі робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом сторони визначили, що правова допомога також полягає в складанні та поданні заяви про видачу судового рішення справі №361/2840/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - 0,5 год. - 1 000,00 грн.

Разом з тим, складання та подання заяви про видачу судового рішення по суті до правової допомоги не відноситься, а тому відсутні підстави для стягнення витрат в розмірі 1 000,00 грн., оскільки складання і подання вказаної заяви не потребує спеціальних знань в галузі права.

Отже, обґрунтованими та документально підтвердженими є витрати відповідача на правову допомогу в сумі 9 000,00 грн.

Відповідачем не надано доказів невідповідності заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу критерію реальності адвокатських витрат, неспівмірності понесених позивачем витрат на адвокатські послуги, необхідності та підстав їх зменшення.

Оскільки відповідачем підтверджено належними та допустимими доказами розмір витрат понесених нею на правову допомогу, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог відповідача в частині стягнення з позивача витрат на правову допомогу, пропорційно до задоволеної частини вимог апеляційної скарги, а саме в розмірі 8 235,00 грн. (9000*91,5%).

Керуючись ст. 133, 137, 141, 246, 270, 381, 389 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 про розподіл судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , витрати на правову допомогу у розмірі 9 000 (дев`ять тисяч) гривень.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.