Справа № 134/1774/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 січня 2025 року селище Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Швець Л.В.,

при секретарі судового засідання Томашенко О.М.,

за участю: представника позивача адвоката Григоришена О.В.,

представника відповідача адвоката Глушкової Т.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду селища Крижопіль, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

встановив:

02 жовтня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Григоришен О.В., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дітей. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до судового наказу Крижопільського районного суду Вінницької області у справ № 134/276/18 від 15.03.2018 року вирішено стягувати із позивача аліменти на користь відповідачки на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 28.02.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до законодавства розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути зменшено у разі погіршення здоров`я платника аліментів. Позивач захищав Батьківщину від російських окупантів, де отримав численні поранення, що підтверджується медичною довідкою ф. № 110 КНП «Вінницька обласна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької області». Позивач є учасником бойових дій. Грошової компенсації на медико-соціальну реабілітацію позивачу не вистачає. У зв`язку з тим, що він отримав тяжкі поранення, що стало причиною істотного погіршення здоров`я, тому він змушений звернутися до суду із позовом про зміну розміру аліментів, а саме їх зменшення з 1/3, які стягуються на дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/5 частину заробітку/доходу позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову про зміну розміру аліментів і до їх повноліття.

Ухвалою судді від 03 жовтня 2024 року по справі відкрито провадження та призначено судове засідання в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

29 жовтня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, поданий представником відповідачки адвокатом Глушковою Т.І., в якому вона зазначає про невизнання позовних вимог з наступних підстав. Вважає, що розмір аліментів, визначений судовим наказом відповідає вимогам законодавства, не є надмірним, відповідає вимогам виваженості, розумності, справедливості та інтересам дитини, яка має право на достатній рівень матеріального забезпечення. Разом з тим зазначила, що позивачем не доведено те, що він втратив працездатність, що матеріальне становище позивача погіршилось через стан його здоров`я, а також, що він особисто несе витрати на лікування. Лікування позивача жодним чином не припиняє йому виплати як військовослужбовцю та відповідно до законодавства лікування його здійснюється за рахунок держави. Відповідно до законодавства обставини, які є підставою для зменшення розміру аліментів мають бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Проте позивач не надав доказів про реальне погіршення його матеріального становища, зокрема витрат на лікування, даних про зменшення доходу за період виникнення обставин, на які посилається позивач, в порівнянні з тим періодом, коли встановлювався первісний розмір аліментів. Так як позивачем не доведено погіршення його майнового становища, а також значного погіршення стану здоров`я, яке би перешкоджало можливості сплати аліментів, тому просить в позові відмовити та стягнути з позивача на користь відповідачки витрати на правничу допомогу в розмірі 3500 гривень.

12.11.2024 року від представника позивача адвоката Григоришена О.В. надійшла відповідь на відзив, де останній зазначає, що сам судовий наказ позивач не оспорює. Разом з тим зазначив, що позивач і на даний час проходить лікування, що підтверджується посвідченим записом лікаря. Позивач є непідйомним, переніс сім операцій, що підтверджується довідками. Разом з тим вважає, що твердження сторони відповідача, про те, що не надано доказів на зміну його матеріального становища є необґрунтованим, так як, позивач в обґрунтування позивних вимог на зменшення розміру аліментів посилається саме на погіршення стану здоров`я, тому відзив вважає необґрунтованим та безпідставним.

08.11.2024 року від представника відповідача адвоката Глушкової Т.І. надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому вона зазначила, що у позивача стан здоров`я тимчасово погіршився і всі витрати на лікування несе держава. Будь-яких доказів, що стан здоров`я вплинув на його змогу сплачувати аліменти стороною позивача не надано.

Ухвалою суду від 20.11.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги, викладені в позові та просив його повністю задоволити. Разом з тим наголосив, що позивач отримав поранення, яке призвело до значних ушкоджень його здоров`я. відновити які уже не можливо, переніс сім операцій, на далі потребує лікування. Тому його стан здоров`я погіршився і з саме з цих підстав він звернувся до суду із позовом. Позивач інвалідність не отримав ще, так як не закінчено лікування. Він сам пересуватися не має можливості. Зменшення розміру аліментів не порушить розмір, а саме 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, який встановлений та гарантований законодавством. У зв`язку із погіршенням стану здоров`я, позивач вважає, що має право на зменшення розміру аліментів, присуджених йому до сплати на утримання дітей.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила із підстав зазначених у відзиві на позовну заяву та у запереченні на відповідь на відзив. Разом з тим наголосила, що розмір аліментів, який встановлений судовим наказом не є надмірним, встановлений не в твердій грошовій сумі, а у відсотках. Тому при зменшенні доходу позивача відповідно і буде зменшуватися розмір аліментів на дітей. Позивачу інвалідність не встановлена, тому підтверджень, що у нього погіршився стан здоров`я стороною позивача не надано. Все лікування проходить за рахунок держави, а не за рахунок позивача, тому його матеріальне становище не погіршилося. Зазначила, що хвороба позивача не може впливати на інтереси дітей, які мають право на належні умови для всебічного розвитку, освіти, виховання, на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Позивач і так не брав участь у вихованні дітей.

Дослідивши надані суду докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно судового наказу, який виданий 15.03.2018 року Крижопільським районним судом Вінницької області у справі № 134/276/18, постановлено стягувати із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 28.02.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина 3 статті 181 СК України).

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (частина 1 статті 184 СК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку зі значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постановах Верховного Суду від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку зі значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Звертаючись з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на підставу для їх зменшення на те, що він не в змозі платити визначений судом розмір аліментів, оскільки він отримав поранення під час виконання обов`язків військової служби та продовжує на даний час лікування, стан його здоров`я значно погіршився, оскільки він отримав поранення зокрема і у важливі органи організму.

Дані обставини підтверджуються наданими стороною позивача копіями письмових доказів: довідки невідкладної допомоги ф. 100 від 15.11.2023 року та 09.08.2024 року, довідки форми 027/о КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної ради» від 25.09.2024 року, довідки ВЛК КНП «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради Вінницької області від 10.01.2025 року № 311 № з.п.4.

Окрім того, дані документи містять підтвердження погіршення стану здоров`я позивача, а саме зазначено діагноз: МВТ (09.08.2024 р.) ВОСП передньої черевної стінки проникаюче в черевну порожнину з пошкодженням тонкої кишки та висхідної частини попереко-ободової кишки, пошкодженням 4,5,6 сегментів печінки (Мооre 3), жовчного міхура. Заочеревинна гематома справа. Серозно-фібринозний перитоніт. Гемоперитонеум. Травматичний шок 2 ст. Постгеморагічна анемія 2 ст. ВОСП бокової стінки живота з вогнепальним переломом здухвинної кістки. Позивач переніс СПО 11.08.2024 року, 16.08.2024 року, 26.08.2024 року, 28.08.2024 року, 20.09.2024 року.

Разом з тим, суд бере до уваги і довідку ВЛК КНП «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради Вінницької області № 311 № з.п.4 від 10.01.2025 року (хоча і подана вона в судове засідання після закінчення підготовчого провадження по справі, суд враховує, що позивач отримав її 10.01.2025 року (п`ятниця), судове засідання 13.01.2025 року (понеділок), тому раніше подати її не мав можливості, суд бере до уваги як доказ, який є належним та допустимим, оскільки він поданий згідно законодавства до початку розгляду справи по сутті), разом з тим даний висновок дублює діагноз та проведені СПО, які зазначені в довідці форми 027/о. Разом з тим в даній довідці зазначено, що травма відноситься до тяжкої, що і зазначено в довідці-первинної медичної картки форми № 100 стан важкий.

Як вбачається з матеріалів справи на час ухвалення судового наказу від 15 березня 2018 року Крижопільським районним судом Вінницької області, коли було видано наказ про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей, позивач не мав проблем із здоров`ям і така обставина при вирішенні справи судом не враховувалась. Як встановлено судом, під час розгляду даної цивільної справи стан здоров`я ОСОБА_1 на даний час значно погіршився.

Твердження представника відповідача про те, що позивач не бере участі у вихованні дітей, ніякими доказами стороною відповідача не підтверджено в судовому засіданні.

Таким чином, з метою захисту інтересів сторін та їх малолітньої дитини, а також виходячи з засад виваженості, розумності і справедливості, враховуючи, що в матеріалах справи наявні всі докази погіршення стану здоров`я позивача та які враховуються судом при прийнятті рішення, суд приходить до переконання про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

Зменшений розмір аліментів слід стягувати згідно положень п.23 ПП ВСУ "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року з дня набрання рішенням законної сили. Тому в частині вимоги позивача про стягнення зменшеного розміру аліментів з часу подання позову до суду слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене суд, вважає, що слід зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , на підставі судового наказу Крижопільського районного суду Вінницької області від 15 березня 2018 року у справі № 134/276/18 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/3 до 1/5 частини із всіх видів заробітку (доходу)щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того суд зазначає, що у разі покращення стану здоров`я платника аліментів, стягувач, в даному випадку відповідач ОСОБА_2 , не позбавлений можливості звернутися до суду із позовом про збільшення розміру аліментів із зазначених підстав.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ЦПК інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, в даному випадку на професійну правничу допомогу, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Так як, в даному випадку позов задоволено частково, з підстав часу стягнення зменшених аліментів на утримання дітей, тому клопотання представника відповідача адвоката Глушкової Т.І. про стягнення з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 3500 гривень не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 181, 182, 183, 184, 190, 192 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 11-13,81,137, 141,206,263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі судового наказу, виданого Крижопільським районним судом Вінницької області 15 березня 2018 року, у справі № 134/276/18 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/3 до 1/5 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 1211, 20 коп.

В клопотанні представника відповідача адвоката Глушкової Т.І. про стягнення з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстроване місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 14 січня 2025 року.

Суддя