Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Кунець Н.Р.
за участі секретаря судового засідання Ковбасюк М.В.
представника відповідача адвоката Мельника Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Мельник Юрія Олександровича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.12.2024 позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі АТ КБ «ПРИВАТБАНК») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено частково.

16.12.2024 позивач представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Мельник Ю.О. засобами поштового зв`язку подав суду заяву про ухвалення додаткового рішення, про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, яким стягнути з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 32 000 грн.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.12.2024, заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Мельник Ю.О. про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду та призначено до судового розгляду.

02.01.2024 представник позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Гнатишак О.В. подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у якому вказує, що у заяві про подання доказів витрат на професійну правничу допомогу наявні покликання на доповнення до Договору про надання правничої допомоги від 05.07.2024, проте, до самої заяви такі Доповнення не представлено, що свідчить про безпідставність покликань на обставини, які обґрунтовуються такими Доповненнями. Аналогічно, вказано й про подання в розпорядження суду Акту приймання-передачі наданої правничої допомоги від 13.12.2024, проте, й даний документ аналогічно відсутній в межах прикріплених документів справи Електронного суду. Також, сам розмір заявлених витрат не вимагає встановленим процесуальним застереженням, що стверджується наступним. На переконання АТ КБ «ПриватБанк» заявлений розмір витрат на правничу допомогу є завищеним, оскільки такий розмір не відповідає складності справи, наданим адвокатом обсягу послуг та не відповідає критерію розумності, а відтак представник позивача просить зменшити витрати на правничу допомогу до 0 грн. Отже, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з обставин справи, представник просить суд відмовити у повному обсязі в задоволенні заяви про відшкодування судових витрат.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Мельник Ю.О. у судовому засіданні заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав у повному обсязі та просив задовольнити

Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши зміст поданої представником відповідача заяви та матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 246 ЦПК України, для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Положеннями ч. 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом встановлено, що у поданому відзиві відповідач ОСОБА_1 зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести, у зв`язку із розглядом справи становить 32 000 грн.

15.10.2024 представник ОСОБА_1 адвокат Мельник Ю.О. через канцелярію суду подав заяву, у якій зазначив, що докази про судові витрати будуть подані протягом 5-ти днів після ухвалення рішення судом.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.12.2024 у справі №607/21348/14-ц, позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 в користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №ТЕМLАЕ00007018 від 03.04.2007 у розмірі 3944 долари США 04 центів: з яких: 2590,83 доларів США заборгованість за тілом кредиту; 1353,21 доларів США заборгованість за відсотками за користування кредитом. У задоволенні решти вимог, відмовлено. Стягнуто із ОСОБА_1 в користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» сплачений судовий збір у розмірі 483 гривні 38 копійок.

При цьому, рішенням суду не вирішено питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

16.12.2024 позивач представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Мельник Ю.О. засобами поштового зв`язку подав суду заяву про ухвалення додаткового рішення, про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, яким стягнути з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 32 000 грн.

До матеріалів справи представником відповідача адвокатом Мельником Ю.О. долучено: ордер на надання правничої допомоги серії ВО №1081185 від 05.07.2024; договір про надання правничої допомоги від 05.07.2024; доповнення до Договору про надання правничої допомоги від 05.07.2024; акт приймання передачі наданої правничої допомоги від 13.12.2024.

Згідно з вимогами ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи . До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати , в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 статті 30 Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Виходячи зі змісту положень частини третьої статті 27 Закону до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Положеннями 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості.

Повноваження адвоката Мельника Ю.О. підтверджені договором про надання правничої допомоги від 05.07.2024 та ордером на надання правничої допомоги серії ВО №1081185 від 05.07.2024.

Як вбачається з договору про надання правничої допомоги від 05.07.2024, укладеного між адвокатом Мельником Ю.О. та Клієнтом ОСОБА_1 , Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених Даним Договором.

За змістом п.п. 4.1 4.3 Договору, за надану Адвокатом правничу допомогу, Клієнт сплачує Адвокату гонорар у розмірі згідно з встановленими Адвокатом за погодженням з Клієнтом тарифами (ставками гонорару) на певний вид правової допомоги, про що сторони укладають Доповнення до даного договору, яке є його невід`ємною частиною. Про надання правничої допомоги сторони складають та підписують акт про надання правничої допомоги, в якому вказується вид правничої допомоги та сума гонорару Адвоката, яка підлягає сплаті. Акт про надання правничої допомоги є невід`ємною частиною даного договору. Виплата гонорару Адвокату проводиться шляхом виплати грошових коштів готівкою або шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Адвоката до закінчення строку дії договору. Правнича допомога передбачена в п.2.1. даного договору надається Адвокатом Клієнту на протязі терміну дії договору.

Даний Договір укладений на строк до 31.12.2025 та набирає чинності з моменту його підписання.

У Доповненні до Договору про надання правничої допомоги від 05.07.2024, адвокат Мельник Ю.О. та Клієнт ОСОБА_1 погодили, що розмір гонорару за надану професійну правничу допомогу щодо ведення цивільної справи № 607/21348/14-ц за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в суді першої інстанції сторони визначають у фіксованій сумі, яка становить 32 000 грн.

Відповідно до акту приймання передачі наданої правничої допомоги від 13.12.2024, Адвокат передав, а Клієнт Карпишин М.М. прийняв наступну правничу допомогу із витратами, пов`язаними із наданням у справі №607/21348/14-ц: надання консультацій клієнту 05.07.2024 2 год.; ознайомлення із матеріалами справи № 607/21348/14-ц 05.07.2024 1 год.; вивчення та аналіз матеріалів справи № ?607/21348/14-ц 10.07.2024 2 год.; підготовка заяви про перегляд заочного рішення 17.07.2024 2 год.; підготовка заяви про перегляд заочного рішення 24.07.2024 2 год.; участь у судовому засіданні 20.08.2024 1 год.; підготовка та подання відзиву 03.09.2024 5 год.; підготовка та подання клопотання про надання додаткових пояснень 19.08.2024 2 год.; підготовка та подання заяви 15.10.2024 1 год.; підготовка та подання заяви про застосування позовної давності 15.10.2024 2 год.; підготовка та подання клопотання про надання додаткових пояснень 15.10.2024 3 год.; участь у судовому засіданні: 12.12.2024, 02.12.2024, 21.11.2024, 29.10.2024, 30.09.2024. Загальна вартість наданої правничої допомоги складає 32 000 грн.

Таким чином, наданими представником відповідача та дослідженими судом доказами підтверджується понесення відповідачем ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 32 000 грн.

Разом з тим, загальне правило розподілу судових витрат визначене в ст. 141 ЦПК України.

Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, оскільки позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено частково, а саме 47,07% заявлених позовних вимог, на переконання суду на позивача може бути покладено лише 52,93% витрат на професійну правничу допомогу, що становить 16 937,60 грн та що пропорційно відповідає відмовленій частині позовних вимог (32 000 * 52,93% = 16 937,60 грн).

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Верховним Судом у постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Так, на думку суду необґрунтованим та неспівмірним є розмір витрат на правничу допомогу у сумі 16 937,60 грн, оскільки вказані витрати не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та є неспівмірними з обсягом наданих адвокатом послуг та часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.

На переконання суду наведені в акті приймання передачі правничої допомоги від 13.12.2023 (далі Акт) послуги не вимагали від адвоката значних зусиль та часу, зокрема, посилання в Акті на факт витрачення адвокатом 2 годин на підготовку заяви про перегляд заочного рішення 24.07.2024 є необґрунтованим, оскільки заява про перегляд заочного рішення подана до суду 24.07.2024 є аналогічною за змістом заяві про перегляд заочного рішення поданій до суду 17.07.2024.

Так само, суд вважає безпідставним наведення у Акті витрачення адвокатом 5 годин на підготовку та подання відзиву 03.09.2024, так як такий за своїм змістом є аналогічним заяві про перегляд заочного рішення, яка подана до суду 24.07.2024, а тому його підготовка не потребувала від адвоката таких значних витрат часу, як 5 годин.

Аналогічно заява про застосування позовної давності не вимагала від адвоката витрати 2-х годин часу, оскільки підстави, які викладені у ній вже попередньо були викладені адвокатом у заяві про перегляд заочного рішення та відзиві на позов.

Суд звертає увагу на відсутність обов`язку присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування враховується критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

Так, у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У п. 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п.55 з подальшими посиланнями). У рішенні Європейського суду «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Також, при прийнятті рішення суд враховує, що від представника позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Гнатишак О.В. надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому останній вказує, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу є завищеним, не відповідає складності справи, наданим адвокатом обсягу послуг та не відповідає критерію розумності.

З врахування наведеного, враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, дотримуючись принципів співмірності та розумності судових витрат, беручи до уваги клопотання представника позивача про зменшення розміру витрат на правову допомогу, суд вважає, що обґрунтованим є розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн, який підлягає стягненню з позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в користь відповідача ОСОБА_1 .

При цьому доводи представника позивача про не долучення до заяви про подання доказів витрат на професійну правничу допомогу Доповнення до Договору про надання правничої допомоги від 05.07.2024 суд до уваги не бере, оскільки таке наявне у матеріалах справи, так як було долучене представником відповідача до відзиву на позов та разом з відзивом направлене на адресу позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 03.09.2024 цінним листом із описом вкладення.

Також необґрунтованими є твердження про не подання в розпорядження суду Акту приймання-передачі наданої правничої допомоги від 13.12.2024, оскільки Акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 13.12.2024 також наявний у матеріалах справи, так як долучений до заяви про подання доказів витрат на професійну правничу допомогу та разом із заявою направлений на адресу позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 16.12.2024 цінним листом із описом вкладення

На підставі викладеного, заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Мельника Ю.О. про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення частково, шляхом стягнення з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн.

При цьому суд звертає увагу, що під час виготовлення вступної та резолютивної частини додаткового рішення судом допущено описку у вступній та резолютивній частині додаткового рішення, зокрема не правильно зазначено найменування позивача, а саме зазначено: «ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»», замість правильного «АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»».

З урахуванням викладеного, відповідно до ст. 269 ЦПК України, суд дійшов висновку про необхідність внесення змін до вступної та резолютивної частини додаткового рішення, зазначивши правильно найменування позивача: «АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»».

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 133, 134, 141, 270, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Мельник Юрія Олександровича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти вимог, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст додаткового рішення суду складено 13.01.2025.

Відомості про учасників справи:

Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», , адреса місцезнаходження: вул. Набережна Перемоги, 30, м. Дніпро, 49094.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддяН. Р. Кунець