Справа № 331/2096/18
Провадження № 6/331/55/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Антоненка М.В.

при секретарі: Байрамовій Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката судового наказу по справі № 331/2096/18, боржник ОСОБА_2 -

ВСТАНОВИВ:

14.11.2024 року ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з заявою про видачу дубліката судового наказу по цивільній справі № 331/2096/18, боржник ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви зазначено, що згідно судового наказу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.03.2018 року по справі № 331/2096/18, з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на її користь підлягають стягненню аліменти на утримання спільних дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Проте, у заявниці, як у сторони по справі відсутній вищевказаний судовий наказ, оскільки його було залишено на тимчасово окупованій території Запорізької області, де вона тимчасово проживала на час повномасштабного вторгнення та згодом виїхала на підконтрольну частину України. Таким чином, станом на цей час вищевказаний виконавчий документ втрачено з незалежних від її підстав та не може бути отриманий іншим шляхом, окрім видачі його дубліката.

На підставі вищевикладеного просить суд видати їй належним чином оформлений дублікат судового наказу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.03.2018 року по справі №331/2096/18 про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання спільних дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ..

Заявниця ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Заяву просить задовольнити та видати дублікат судового наказу.

Боржник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причину неявки до суду не сповістив Суд вважає за можливе розглянути заяву за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, заяву та долучені до неї документи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що 03.03.2018 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя винесено судовий наказ № 331/2096/18 відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 03 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття;

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 03 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України, місце знаходження вул. Липська, буд. 18/5, м. Київ, 01601, , отримувач коштів ГУК у м. Києві/ м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 176 гривень 20 копійок.

Копія судового наказу отримана ОСОБА_1 23.03.2018 року, що підтверджується власноруч написаною завою про отримання судового наказу.

Як вбачається з заяви, у заявниці ОСОБА_1 відсутній вищевказаний судовий наказ, оскільки його було залишено на тимчасово окупованій території Запорізької області, де вона тимчасово проживала на час повномасштабного вторгнення та згодом виїхала на підконтрольну частину України. Таким чином, станом на теперішній час вищевказаний виконавчий документ втрачено з незалежних від її підстав та не може бути отриманий іншим шляхом, окрім видачі його дубліката.

На думку суду заявниця позбавлена можливості реалізувати своє право на стягнення з боржнка аліментів на утримання дітей.

Верховний Суд у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі №2-6471/06 (провадження №61- 11034св19) вказав, що факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби може свідчити про те, що оригінал виконавчого документа втрачено.

У пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308пс19) зроблено висновок. «що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року в справі № 2-1053/10 (провадження № 61-18169св18ї зроблено висновок про те, «що оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено. викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист».

Верховний Суд у постанові від 10.09.2018 року у справі № 5011-58/9614-2012 та постанові від 21.01.2019 року у справі № 916/215/15-г дійшов висновку, що процесуальний закон не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документа з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини його втрати. Відсутність виконавчого документа у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Більш того, видача дубліката виконавчого документа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат судового наказу має повністю відтворювати втрачений виконавчий документ. Натомість відсутність виконавчого документа листа у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Аналогічної правової позиції в подібних ситуаціях дотримується Верховний суд у постанові від 15.03.2018 року у справі №922/2440/16.

Станом на 14.01.2025 року, копія судового наказу по справі № 331/2096/18 відсутня, оскільки перебуває на тимчасово окупованій території, тобто фактично втрачена.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 р по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і відновлення порушений прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, можливість направлення до ДВС виконавчого документа - це не лише обов`язковість вимог закону та право стягувача, а й ще гарантія своєчасного, повного та реального виконання судового рішення.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України треба дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого документа є його втрата.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвеція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання статті 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків; таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "суду" (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції», від 19 березня 1997 року, пункт 40).

Отже, на теперішній час рішення суду не виконано, заборгованість не погашена, що суперечить нормам, встановленим законодавством та ставить під загрозу права та інтереси стягувача.

За таких обставин суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката судового наказу по справі № 331/2096/18, боржник ОСОБА_2 - задовольнити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 260-261, 353-355, п.17.4 Розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката судового наказу по справі № 331/2096/18, боржник ОСОБА_2 - задовольнити.

Видати дублікат судового наказу № 331/2096/18 (провадження № 2-н/331/34/18) винесеного 03.03.2018 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 03 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття;

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 03 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України, місце знаходження вул. Липська, буд. 18/5, м. Київ, 01601, , отримувач коштів ГУК у м. Києві/ м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 176 гривень 20 копійок.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали суду.

Суддя: М.В. Антоненко