П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2025 року

м. Рівне

Справа № 558/492/24

Провадження № 22-ц/4815/132/25

Головуючий у Демидівському районному суді

Рівненської області: суддя Олексюк А.О.

Рішення суду першої інстанції

(вступна і резолютивна частини) проголошено

о 13 год. 44 хв. 21 жовтня 2024 року у селищі Демидівка

Дубенського району Рівненської області

Повний текст рішення складено: 24 жовтня 2024 року

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий: Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 21 жовтня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

У вересні 2024 року в суд звернувся ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів. Мотивуючи свої вимоги, зазначав, що з березня 2019 року сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З кінця 2022 року вони проживають окремо один від одного.

Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 03 квітня 2023 року з нього стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 березня 2023 року до досягнення дитиною повноліття. На момент звернення ОСОБА_1 до суду зпозовом він інших утриманців не мав, а тому в судовому засіданні позов визнав, оскільки на той час сума заявлених аліментів цілком його влаштовувала, адже її він був у змозі сплачувати. Проте на даний час у нього змінилися життєві обставини, зокрема, 09 грудня 2023 року він уклав шлюб з ОСОБА_4 . У шлюбі в них народилася дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дружина перебуває у декретній відпустці по догляду за дочкою до досягнення нею трьох років. З часу перебування дружини у декретній відпустці матеріальне забезпечення сім`ї здійснює виключно він сам.

Також з 2023 року після погіршення стану здоров`я на утриманні позивача перебувають його батьки: мати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є інвалідом третьої групи та хворіє цукровим діабетом другого типу, а також має захворювання післяопераційного гіпотиреозу (щитовидної залози), та батько ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є інвалідом другої групи. Коштів, які отримують його батьки, не вистачає для задоволення мінімальних потреб для життя, в т.ч. і постійного лікування, а тому позивач постійно фінансово допомагає своїм батькам. З 2023 року був змушений переїхати зі своєю сім`єю проживати до батьків з метою мати можливість їх доглядати. Відповідач не працевлаштована, проте постійно їздить за межі України на заробітки та отримує заробітну плату, не нижчу встановленого законом розміру.

З наведених мотивів просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини всіх видів його заробітку до 1/6 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 21 жовтня 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів задоволено.

Зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,на підставі рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 03 квітня 2023 року у цивільній справі № 558/81/23 з 1/4 частини від усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку на аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінінуму для дитини відповідного віку.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 211 гривень 20 копійок сплаченого судового збору.

На рішення суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, оскільки не погоджується з ним внаслідок його незаконності і необґрунтованості.

На її обґрунтування зазначала, що народження у ОСОБА_2 дитини в іншому шлюбі не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, адже з цією метою платник аліментів зобов`язаний підтвердити належними та допустимими доказами погіршення свого майнового стану. Однак таких доказів позивач до суду не надав.

Крім того, батьки не мають права компенсовувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Надані ОСОБА_2 докази, зокрема довідка про доходи, підтверджує, що розмір аліментів, які він сплачує на утримання дочки ОСОБА_8 , не погіршує його матеріального становища. Його доводи про перебуванні на його утриманні батьків, які є інвалідами, не підтверджуються об`єктивними і переконливими доказами. При цьому позивач має рідного брата, а тому батьки не позбавлені можливості отримувати матеріальну допомогу також й від іншого сина.

З викладених міркувань просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, хоча про таке право було роз'яснено ухвалою Рівненського апеляційного суду від 05 грудня 2024 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що розмір сплачених позивачем аліментів щомісячно значно перевищує мінімальний розмір аліментів, що встановлений законом. Оскільки дружина позивача на даний час перебуває у соціальній відпустці по догляду з дитиною до досягнення нею трирічного віку, то на ОСОБА_2 покладається обов`язок по утриманню ще однієї дитини.

Крім того, суд зауважив, що матір дитини відповідно до сімейного законодавства також повинна дбати про матеріальне забезпечення своєї дитини.

Проте з такими висновками погодитися не можна.

Як встановлено судом, і ці обставини не заперечуються і визнаються сторонами спору, з березня 2019 року та орієнтовно до закінчення 2022 рокуОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_5 у них народилася дочка ОСОБА_3 .

Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 03 квітня 2023 року у справі № 558/81/23 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи з 1 березня 2023 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7-8).

09 грудня 2023 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 09 грудня 2023 року, виданим Луцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Від шлюбних відносин ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася дочка - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 28 червня 2024 року (а.с. 11, 12).

З Витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 16 вересня 2024 року №955 вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровані: позивач - ОСОБА_2 , його мама ОСОБА_2 , батько ОСОБА_7 та брат ОСОБА_10 (а. с. 9).

Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_2 від 16 вересня 2024 року № 154, який складено комісією Демидівської селищної ради, підтверджується факт проживання ОСОБА_2 , його дружини ОСОБА_11 та дочки ОСОБА_5 в будинку разом з батьками за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з цим в акті також указано, що брат позивача ОСОБА_10 зареєстрований в будинку, але за місцем реєстрації фактично не проживає. Батько та матір мають інвалідність. Позивач здійснює догляд за ними, допомагає фізично (а. с. 10).

Згідно з довідкою до акту медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААБ № 815480 та довідкою серії РВН № 002044 мама позивача ОСОБА_6 є інвалідом третьої групи, безтерміново, а батько ОСОБА_7 інвалідом другої групи, безтерміново (а.с. 13-14).

З довідки про доходи ОСОБА_2 , виданої ТОВ "КРОМБЕРГ ЕНД ШУБЕРТ УКРАЇНА ЛУ" від 23 липня 2024 року №2466, видно, що позивач працює у зазначеному товаристві на посаді завантажувача-вивантажувача кабельних матеріалів. За період з січня по червень 2024 року йому нараховано 163 812 гривень 25 копійок заробітної плати. За цей період часу із його заробітної плати вирахувано аліментів на загальну суму 32 967 гривень 23 копійки. Щомісячний розмір аліментів становить від 5 000 гривень до 6 155 гривень (а.с. 16). Дружина ОСОБА_2 ОСОБА_11 , перебуває у соціальній відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується витягом з наказу ТОВ "КРОМБЕРГ ЕНД ШУБЕРТ УКРАЇНА ЛУ" від 15 липня 2024 року № 344-вн/тр про надання відпустки (а.с. 17).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст. 141 СК України).

Відповідно до ст. ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Частиною першою ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За правилами ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів ( ч. 2 ст. 182 СК України).

За змістом ст. ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Норма статті 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тому розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути змінений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом, та за наявності правових підстав. При цьому право застосування норми закону належить суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ст. 76, ч. ч. 1, 6 ст. 81, ч. ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Апеляційним судом зясовано, що позивач має постійне місце роботи у ТОВ "КРОМБЕРГ ЕНД ШУБЕРТ УКРАЇНА ЛУ". Розмір його заробітної плати за період з січня по червень 2024 року становить 163 812 гривень 25 копійок, тобто середньомісячна заробітна плата становить 27 300 гривень до вирахування податків та сплати аліментів. За вказаний період часу із заробітної плати ОСОБА_2 вирахувано аліменти на загальну суму 32 967 гривень 23 копійки. Щомісячний розмір аліментів становить від 5 000 гривень до 6 155 гривень. При цьому у матеріалах справи відсутні докази про те, що у позивача наявні будь-які захворювання чи інші погіршення стану здоров`я. Так само відсутні докази і про те, що його матеріальне становище погіршилося.

Зважаючи на це, апеляційний суд звертає увагу на те, що розгляд справи стосується захисту в першу чергу прав та інтересів дитини сторін. Зменшення розміру аліментів для утримання ОСОБА_3 свідчитиме про те, що батько зменшує фінансове забезпечення однієї дитини, водночас доказів про те, що його витрати на обох дітей будуть приблизно співставними і співмірними після такого зменшення, матеріали справи не містять, що, на переконання колегії суддів, суперечиме інтересам дитини, на утримання якої стягуються аліменти.

Зменшення розміру аліментів не повинно компенсуватись за рахунок збільшення утримання одних дітей порівняно з іншими. Така позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 25 вересня 2019 року у справі № 730/1553/18-ц.

В постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 вказувалося, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження дітей в іншому шлюбі, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Тобто зміна сімейного стану платника аліментів, а саме народження дитини в іншому шлюбі, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів та без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення інтересів дитини.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Покликання ОСОБА_2 у позові на те, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки, апеляційний суд не бере до уваги, адже не підтверджено належними і допустимими доказами, які саме економічно-фінансові витрати на їх утримання він здійснює.

Оскільки дитина проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, то ця обставина свідчить про те, що значно більший тягар відповідальності та матеріальних витрат покладено саме на відповідача.

Тому колегія суддів погоджується з доводами заявника про те, що позивачем не надано до суду доказів про існування істотних обставин, які могли б впливати на виконання ним своїх батьківських обов`язків, зокрема доказів погіршення його матеріального становища. Він є працездатною особою, а тому в змозі сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі, з урахуванням інтересів та потреб саме дитини. Також платник аліментів зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів для забезпечення гідних умов проживання й розвитку всіх своїх дітей. Його вимога про зменшення розміру аліментів є необгрунованою.

Отже, висновки суду, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи, позаяк матеріали справи не містять об`єктивних і переконливих доказів наявності підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь ОСОБА_1 .

Підставою для скасування оскаржуваного рішення згідно із пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 21 жовтня 2024 року скасувати.

ОСОБА_2 відмовити в задоволенні позову до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: Н.М. Ковальчук

С.С. Шимків