Єдиний унікальний номер судової справи №678/41/25
Номер провадження №2-з-678-1/25
УХВАЛА

про забезпечення позову

10 січня 2025 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Лазаренка А. В.,

за участі секретаря судового засідання Непийвода Л. Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву керівника Летичівської окружної прокуратури Сухореброго Сергія Анатолійовича в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Хмельницької обласної військової адміністрації про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою керівника Летичівської окружної прокуратури Сухореброго Сергія Анатолійовича в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Хмельницької обласної військової адміністрації до ОСОБА_1 , ТОВ «АГРОХОЛДИНГ 2012», третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог, Департамент інформаційної діяльності ,культур, національностей та релігій Хмельницької ОДА, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог Летичівська селищна рада, щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою історико-культурного призначення,

встановив:

08 січня 2025 року на розгляд до Летичівського районного суду Хмельницької області надійшла заява про забезпечення позову у справі за позовною заявою керівника Летичівської окружної прокуратури Сухореброго С. А. в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Хмельницької обласної військової адміністрації до ОСОБА_1 , ТОВ «АГРОХОЛДИНГ 2012», третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог, Департамент інформаційної діяльності ,культур, національностей та релігій Хмельницької ОДА, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог Летичівська селищна рада, щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою історико-культурного призначення.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, представник позивача зазначив, що окружною прокуратурою встановлено факт протиправного розпорядження та користування землями історико-культурного призначення, а також зміни їх цільового призначення.

26 листопада 2002 року ОСОБА_2 видано Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №810870 - на земельну ділянку, площею 2,23 га, розташовану на території Сусловецької сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 лютого 2004 року, реєстр №193, 31 серпня 2004 року дружині ОСОБА_3 видано державний акт серії ХМ №114879 на право власності на земельну ділянку, площею 2,2298 га, розташовану на території Сусловецької сільської ради Летичівського району Хмельницької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :07:008:0001.

У зв`язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :07:008:0001, площею 2,2298 га, 23.05.2014 набула її дочка - ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 23.05.2014 державним нотаріусом Летичівської державної нотаріальної контори Босмановою С.Ц. ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передано в оренду СТОВ «Промінь», пізніше - ТОВ «Агрохолдинг 2012». Строк дії Договору - до 05.01.2032.

Разом з тим, у ході вивчення встановлено, що частина земельної ділянки з кадастровим номером :07:008:0001, а саме площею 0,6826 га, знаходиться в межах території пам`ятки археології місцевого значення - «Давньоруське городище» ХП-ХШ ст.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є створення умов, за яких не існуватиме перешкод для подальшого виконання судового рішення, у разі задоволення позовних вимог прокурора. Враховуючи те, що земельна ділянка історико-культурного призначення під пам`яткою археології місцевого значення незаконно сформована як земля сільськогосподарського призначення, право приватної власності не неї не могло виникнути, тому вказане засвідчує високу вірогідність можливого здійснення ОСОБА_1 незаконного її відчуження на користь третіх осіб.

Крім того, ОСОБА_1 може змінити її конфігурацію шляхом об`єднання чи поділу, вчинити інші дії, які можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою історико-культурного призначення на користь держави. Це зумовлює необхідність у забезпеченні позову у вигляді заборони ОСОБА_1 розпоряджатись, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання спірної земельної ділянки з іншими земельними ділянками (п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК).

З огляду на викладене, з метою забезпечення виконання рішення суду про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою історико-культурного призначення, у разі задоволення судом позову, необхідним є вжиття й інших видів заходів забезпечення, незалежних від волі ОСОБА_1 . Зокрема, для недопущення передачі речових прав на земельну ділянку іншим особам адекватними заходами забезпечення є накладення на спірну земельну ділянку арешту та заборони вчинення реєстраційних дій щодо перетворення, поділу, об`єднання з іншими земельними ділянками (п. 1, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК).

З огляду на детальний виклад обставин та надання документів, якими вони обґрунтовуються, суд не вбачає за необхідне викликати особу, яка подала заяву, для дачі пояснень та розглядає питання забезпечення позову невідкладно без повідомлення учасників справи.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову (ч. 1). Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом (ч. 2).

За змістом ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року роз`яснено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог (Преамбула). Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (абз. 1 п. 4). Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів (перше речення абз. 3 п. 4).

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Правова природа арешту майна чи іншого обмеження стосовно майна, вчиненого у зв`язку із провадженням у цивільній справі, полягає в обмеженні права розпорядження ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, передання в заставу, іпотеку, укладення інших правочинів чи перероблення майна), при цьому за власником зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.

28 липня 2022 року у постанові по справі №640/31850/20 Верховний Суд зазначив, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог, бути адекватними та співмірними з позовними вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є необхідність збереження правового статусу і стану земельної ділянки у незмінному вигляді, який існує на даний час, недопущення передачі речових прав на земельну ділянку іншим особам.

Забезпечення позову в даному випадку, виступає запорукою виконання рішення суду про повернення земель історико-культурного призначення, у разі ухвалення його на користь позивача, а тому вимоги про забезпечення позову є співмірними позовним вимогам, так як рішення суду підлягатиме примусовому виконанню, їх застосування дозволить запобігти відчуженню земельної ділянки на користь третіх осіб, її поділу чи об`єднання чи забудови.

За цих обставин, наявні підстави для забезпечення позову.

При цьому, обрані у заяві про забезпечення позову види забезпечення позову накладення на спірну земельну ділянку арешту та заборони вчинення дій щодо розпорядження, перетворення, поділу, об`єднання з іншими земельними ділянками (п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК) є співмірним та адекватним у контексті заявлених позовних вимог.

Невжиття вказаного виду забезпечення позову може у майбутньому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.149-153, 157, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву про забезпечення позову у цивільній справі №678/41/25 - задовольнити.

В порядку забезпечення позову:

Накласти арешт на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :07:008:0001, площею 2,2298 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану за межами с. Суслівці на території Летичівської селищної територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області.

Заборонити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) розпоряджатись (змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання з іншими земельними ділянками) земельної ділянки з кадастровим номером :07:008:0001, площею 2,2298 га.

Ухвала підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію даної ухвали для виконання направити:

- Летичівському відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (, місцезнаходження селище Летичів, вул.Юрія Савіцького, 14, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, п.і.31500);

- Державному реєстратору Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області (, місце знаходження селище Летичів, вул.Героїв Крут, 2/1, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, п.і.31500).

Копію даної ухвали для відома направити Летичівській окружній прокуратурі (місцезнаходження вул. Чорновола, 3, селище Летичів, Хмельницька область, поштовий індекс 31500).

Копію даної ухвали після її виконання направити:

- відповідачу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

- відповідачу ТОВ «АГРОХОЛДИНГ 2012» (, місцезнаходження пров. Вангаса Ксьондза, 17, м. Городок, Хмельницького району Хмельницької області, поштовий індекс 32000).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Летичівський районний суд Хмельницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя: підпис А. В. Лазаренко

Суддя: А. В. Лазаренко