Справа №752/4175/24
Провадження №2/752/973/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Кордюкової Ж.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання підземної автостоянки з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція» (далі - ТОВ «УК «Венеція») звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання підземної автостоянки, з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ «УК «Венеція» є суб`єктом господарювання у сфері надання житлово-комунальних послуг, здійснює дану діяльність на договірних засадах за предметом правовідносин, що виникають між виробниками, виконавцями і споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, а також формує і надає споживачам рахунки на оплату комунальних послуг, згідно затверджених уповноваженими органами тарифів, зокрема обслуговування та ремонт житлового будинку, а також утримання прибудинкової території.

06.02.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ліко - Житлосервіс» (далі - ТОВ «Ліко-Житлосервіс») та відповідачем, яка є власником машиномісця №91, було укладено Договір №В3/7-91 про надання комунальних послуг та послуг з утримання підземної автостоянки і прилеглої території, відповідно до умов якого позивач забезпечує надання комунальних послуг та послуг з утримання підземної автостоянки і прилеглої території машиномісця № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач забезпечує своєчасну оплату таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, передбачених договором.

За цим машиномісцем обліковується заборгованість за надані послуги за період з січня 2021 року по січень 2024 року в сумі 7 445,04 грн., яка складається з основного боргу в сумі 6 696 грн., інфляційні втрати в сумі 566,18 грн., 3% річних в сумі 182,86 грн.

Просив стягнути з відповідача на свою користь зазначену вище заборгованість відповідача та судові витрати.

01.04.2024 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

14.01.2025 постановлено ухвалу про закриття провадження у справі в частині вимог про стягнення заборгованості за послуги з утримання підземної автостоянки (машиномісце № НОМЕР_1 ) за період з січня 2021 року по січень 2024 року у розмірі 6 696 грн., у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Відповідач подала до суду відзив, у якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення основного боргу в розмірі 6 696 грн., оскільки вона сплатила зазначену заборгованість. Проти задоволення позовних вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат не заперечувала.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

01.12.2011 Актом прийому-передачі житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , переданий ТОВ «ТМО «Ліко-Холдінг» до обслуговування ТОВ «Ліко - Житлосервіс».

18.05.2012 додатком №1 до Акту прийому-передачі житлового будинку паркінг у складі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , переданий ТОВ «ТМО «Ліко-Холдінг» до обслуговування ТОВ «Ліко - Житлосервіс».

На виконання взятих на себе зобов`язань щодо обслуговування зазначеного будинку та прибудинкової території, ТОВ «Ліко-Житлосервіс» були укладені відповідні договори з виробниками комунальних послуг (постачання електричної енергії, водопостачання, приймання стічних вод, надання послуг зв`язку), які після набуття підприємством надаються споживачам.

06.02.2017 між позивачем та відповідачем укладено договір № В3/7-91 про відшкодування витрат на утримання підземної автостоянки, відповідно до умов якого, відповідач зобов`язується надати комунальні послуги з утримання підземної автостоянки і прилеглої території машиномісця № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 , а позивач зобов`язується своєчасно оплатити такі послуги на умовах, встановлених договором. Сторони погодили щомісячний розмір плати за утримання підземної автостоянки та прилеглої території у сумі 344 грн.

01.12.2019 ТОВ «Ліко-Житлосервіс» затверджено розрахунок вартості відшкодування витрат на утримання підземної автостоянки, який складає 688 грн.

Відповідно до довідки позивача від 15.02.2024 №20 заборгованість власника машиномісця № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.01.2021 по 31.01.2024 становить 6696 грн.

Відповідно до розрахунку позивача від 15.02.2024 № 20/1 за період з 01.01.2021 по 01.01.2024 нараховані 3% річних в розмірі 182,86 грн. та інфляційні втрати в розмірі 566,18 грн.

24.04.2024 ОСОБА_1 сплатила на рахунок позивача заборгованість за послуги з утримання підземної автостоянки (машиномісце № НОМЕР_1 ) в розмірі 8760 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На спірні правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності боржника за прострочення виконання зобов`язання.

Проте слід врахувати, що 24.02.2022 з 5-30 год. в Україні відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено воєнний стан.

Постановою КМУ «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 №206 установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Зазначена заборона діяла з 24.02.2022 по 30.12.2023.

Таким чином, позовні вимоги в частині інфляційних втрат та 3% річних нарахованих на суму заборгованості з наданих послуг за період з січня 2021 року по січень 2022 року та січень 2024 року нараховані з урахуванням вимог постанови КМУ від 05.03.2022 №206.

Отже, нарахування інфляційних втрат в сумі 566,18 грн. та 3% річних в сумі 182,86 грн. в даному випадку здійснено з урахуванням зазначених вище норм, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція» нараховані за період з січня 2021 року по січень 2022 року та січень 2024 року 3% річних від суми заборгованості за період з січня 2021 року по січень 2024 року у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 86 коп., інфляційні втрати у розмірі 566 (п`ятсот шістдесят шість) грн. 18 коп., судові витрати у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція», місцезнаходження: м. Київ, вул. Ломоносова, 58-А, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення складене 14.01.2025.

Суддя Ж. І. Кордюкова