Справа № 131/1743/24
Провадження № 2/131/454/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 р.м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шелюховського М.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Іллінці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дашівської селищної ради Гайсинського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,-

встановив:

До Іллінецького районного суду Вінницької області звернулась ОСОБА_1 з позовом до Дашівської селищної ради Гайсинського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Позов обґрунтований тим, що в селі Леухи ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мама Позивача ОСОБА_2 у віці 55 років, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , що видане 11 травня 2005 року виконавчим комітетом Леухівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області, про що складений відповідний запис №10.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина.

Після смерті батько Позивача звернувся до державного нотаріуса Іллінецької державної нотаріальної контори Вінницької області Воронюк Віри Кирилівни яка завела спадкову справу №479/2005 від 02.11.2005 року, про що свідчить витяг про реєстрацію спадкової справи №1995510 від 02.11.2005 року.

Заповіту Спадкодавиця не залишила.

Батько Позивача ОСОБА_3 проживав разом з своєю дружиною ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 до смерті спадкодавця, про що свідчить довідка №207 від 11.09.24 року, що видана виконавчим комітетом Дашівської селищної ради.

По наявним документам, що свідчили про наявність певного спадкового майна державний нотаріус вчинив відповідні нотаріальні дії та видала ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом.

Таким чином, ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_2 .

В селі Монастирище ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько Позивача ОСОБА_3 у віці 76 років, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , що видане 11 грудня 2023 року виконавчим комітетом Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області, про що складений відповідний запис №233.

Про те що покійний ОСОБА_3 був батьком Позивача, свідчать свідоцтво про народження Позивача серії НОМЕР_3 , що видане 26 січня 1979 року Леухівською сільською радою в якому в графі батько зазначено « ОСОБА_3 » про що в книзі записів актів громадянського стану про його народження здійснений відповідний запис №4.

31 жовтня 1998 року було укладено шлюб із ОСОБА_4 , про що свідчить свідоцтво про одруження серії НОМЕР_4 , що видане 31 жовтня 1998 року виконкомом Слободищенської сільської ради у Вінницькій області та про що в книзі актів зроблено запис №10.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина.

Після смерті Позивач звернулася до приватного нотаріуса Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області Савіцької Жанни Йосипівни яка завела спадкову справу №9/2024 від 19.01.2024 року, про що свідчить витяг про реєстрацію спадкової справи №75492701 від 19.01.2024 року.

13 травня 2016 року щодо Позивача, був складений Заповіт, яким батько ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: « все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде мені належати і на що я за законом матиму право, ЗАПОВІДАЮ доньці ОСОБА_1 . Даний заповіт посвідчений секретарем Леухівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області Бирко Л.А., зареєстровано в реєстрі за № 22.

По наявним документам, що свідчили про наявність певного спадкового майна приватний нотаріус вчинила відповідні нотаріальні дії та видала Позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Таким чином, ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за заповітом і за законом, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 .

До майна покійних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 про що свідчить довідка №204 від 11.09.2024 року що видана виконавчим комітетом Дашівської селищної ради Вінницької області про те що будинок відноситься до категорії колгоспних дворів, станом на 15.04.1991 року склад двору ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 Позивач виготовила для оформлення права власності в порядку спадкування.

Колгоспний двір був припинений 15.04.1991, коли був введений в дію Закон України «Про власність», а тому станом на 15.04.1991 житловий будинок з господарськими будівлями належав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що свідчить довідка №204 від 11.09.2024 року що видана виконавчим комітетом Дашівської селищної ради Вінницької області, що будинок дійсно належить колгоспному двору.

Таким чином, після смерті члена колгоспного двору відкрилася спадщина на належне йому нерухоме майно.

Якщо спадкоємець не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів або наявністю розбіжностей в таких документах, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку.

До майна покійного ОСОБА_3 належить земельні ділянки для обслуговування житлового будинку, та особистого селянського господарства, які були надані йому згідно архівного витягу з рішення Леухівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області 7 сесії 22 скликання від 24.04.1996 року в якому зазначається, що ОСОБА_3 було передано у безкоштовну приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,38 га.

Спадкодавцем за життя було розпочато, але не завершено процедуру приватизації вищевказаних земельних ділянок.

Приватний нотаріус Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області Савіцька Жанна Йосипівна постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 вересня 2024 року за вих. № 274/02-31 відмовила у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, та свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, що і стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 12 грудня 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, натомість подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити в повному обсязі та розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача Дашівської селищної ради Гайсинського району Вінницької області подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що просить проводити розгляд справи у відсутність представника селищної ради, та не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим частиною 3 статті 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Згідно з частин 3-4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні та задоволення позову з таких підстав.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні та задоволення позову з таких підстав.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мама Позивача ОСОБА_2 у віці 55 років, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , що видане 11 травня 2005 року виконавчим комітетом Леухівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області, про що складений відповідний запис №10 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько Позивача ОСОБА_3 у віці 76 років, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , що видане 11 грудня 2023 року виконавчим комітетом Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області, про що складений відповідний запис №233(а.с.14).

Про те що покійний ОСОБА_3 був батьком Позивача, свідчать свідоцтво про народження Позивача серії НОМЕР_3 , що видане 26 січня 1979 року Леухівською сільською радою (а.с. 15), в якому в графі батько зазначено « ОСОБА_3 » про що в книзі записів актів громадянського стану про його народження здійснений відповідний запис №4.

Зміна прізвища Позивача на ОСОБА_5 із дівочого прізвища ОСОБА_6 підтверджується свідоцтво про одруження серії НОМЕР_4 , що видане 31 жовтня 1998 року виконкомом Слободищенської сільської ради у Вінницькій області(а.с.16), про що в книзі актів зроблено запис №10, де зазначається, що 31 жовтня 1998 року ОСОБА_7 уклала шлюб із ОСОБА_4 .

Після смерті Позивач звернулася до приватного нотаріуса Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області Савіцької Жанни Йосипівни яка завела спадкову справу №9/2024 від 19.01.2024 року, про що свідчить витяг про реєстрацію спадкової справи №75492701 від 19.01.2024 року(а.с.17).

13 травня 2016 року щодо Позивача був складений Заповіт(а.с.18), яким батько ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: «все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде мені належати і на що я за законом матиму право, заповідаю доньці ОСОБА_1 . Даний заповіт посвідчений секретарем Леухівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області Бирко Л.А., зареєстровано в реєстрі за № 22.

Таким чином, ОСОБА_1 є єдиною спадкоємцею за заповітом і за законом, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

До майна покійних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 про що свідчить довідка №204 від 11.09.2024 року що видана виконавчим комітетом Дашівської селищної ради Вінницької області(а.с.19), про те що будинок відноситься до категорії колгоспних дворів, станом на 15.04.1991 року склад двору ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» з наступними змінами, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року №112/5, а згодом - аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за №5-24/26, та по обліку в сільських радах

Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Згідно зі змістом Вказівок №112/5 і №69 суспільна група господарства визначалася залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Відповідно до абзацу другого пункту 20 Вказівок № 112/5 виключенням із загального порядку були лише господарства, в яких проживали працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять голови господарства, відносилися до господарств колгоспників. Члени колгоспу, які працюють у міжгосподарських організаціях, відносяться до суспільної групи колгоспників.

Згідно ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до вимог ст.ст. 120, 123, 563 ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, а у разі смерті члена колгоспного двору спадщина в майні двору не відкривалася до смерті останнього члена колгоспного двору, а майно залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів не залишається, до майна двору застосовуються правила розділу «Спадкове право» ЦК України в редакції 1963 року.

Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Колгоспний двір був припинений 15.04.1991, коли був введений в дію Закон України «Про власність», а тому станом на 15.04.1991 житловий будинок з господарськими будівлями належав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що свідчить довідка №204 від 11.09.2024 року(а.с.19) що видана виконавчим комітетом Дашівської селищної ради Вінницької області, що будинок дійсно належить колгоспному двору.

Таким чином, після смерті члена колгоспного двору відкрилася спадщина на належне йому нерухоме майно.

Якщо спадкоємець не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів або наявністю розбіжностей в таких документах, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають тільки у тому випадку, якщо наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

До майна покійного ОСОБА_3 належить земельні ділянки для обслуговування житлового будинку, та особистого селянського господарства, які були надані йому згідно архівного витягу з рішення Леухівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області 7 сесії 22 скликання від 24.04.1996 року(а.с.23) в якому зазначається, що ОСОБА_3 було передано у безкоштовну приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,38 га.

Спадкодавцем за життя було розпочато, але не завершено процедуру приватизації вищевказаних земельних ділянок.

Зазначене рішення про приватизацію земельної ділянки прийнято в період чинності Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок».

Для визначення точної площі земельних ділянок Позивач звернулась до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_8 та замовили технічну документацію на землю.

Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку(а.с.24-35), за адресою АДРЕСА_1 знаходиться такі земельні ділянки: будівель - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарський :03:001:0382 ; та споруд, загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер - для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,1295 га, кадастровий номер :03:001:0383.

Бажаючи оформити свої спадкові права після смерті позивач звернулась до Приватного нотаріуса Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області Савіцької Ж.Й., однак постановою від 06 вересня 2024 року за вих. № 274/02-31 (а.с.36-39), їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки не надано документ, що посвідчує право власності спадкодавця на майно.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність та допустимість кожного письмового доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Положеннями статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається після смерті фізичної особи, або оголошення її померлою.

Відповідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Положеннями статей 1268-1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статтей 1216 та 1218 ЦК України спадкування є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно статті 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно пункту 1 частини 2 статті 16 ЦК визнання права є одним із способів цивільних прав та інтересів.

Якщо спадкоємець не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів або наявністю розбіжностей в таких документах, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають тільки у тому випадку, якщо наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи вищевикладене, а також визнання позовних вимог відповідачем, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1223, 1261, 1268, 1276 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 141, 200, 206, 263 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 , право власності на 1/2 частини житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті дружини ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 , право власності на 1/2 частини житлового будинку садибного типу з погосподарськими будівлями АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 , право на завершення приватизації та право на одержання відповідних витягів про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,2500 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарський будівель та споруд, кадастровий номер :03:001:0382, на земельну ділянку площею 0,1295 га., з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:001:0383, що розташовані АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Дашівська селищна рада Гайсинського району Вінницької області, , адреса місця знаходження: 22740, Вінницька область, Гайсинський район, смт. Дашів, вул. Захисників України, 9.

Суддя: