Справа № 444/91/25
Провадження № 2-о/444/92/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.

секретар судового засідання Стець М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Жовківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту загибелі особи, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою, у якій просить встановити факт загибелі її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який пропав безвісти 26 червня 2022 року.

Свої вимоги заявниця ОСОБА_1 мотивує наступним.

Вказує, що вона, ОСОБА_1 , є дружиною зниклого безвісти військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 , який був призваний під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 26 лютого 2022 року для подальшого проходження військової служби, де 13 травня 2022 року був зарахований до списків особового складу частини.

Зазначає, що 06 липня 2022 року вона отримала сповіщення про те, що 26 червня 2022 року її чоловік ОСОБА_2 зник безвісти під час бойового зіткнення та артилерійського обстрілу противником в районі Вовчоярівки. В ході з`ясування обставин стало відомо, що близько 12 години 00 хвилин 26 червня 2022 року внаслідок бойового зіткнення та обстрілів з мінометів М120 та артилерійських установок А122 позицій 1 стрілецького батальйону в районі населеного пункту АДРЕСА_1 було втрачено контакт та візуальний зв`язок (зник безвісти) з головним сержант-командиром відділення кулеметного взводу 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 .

З пояснення командира 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 старшого лейтенанта ОСОБА_3 стало відомо, що сержанта ОСОБА_2 останній раз бачили важкопораненого в окопі, де йому надав першу допомогу солдат ОСОБА_4 . Зі слів останнього, сержант ОСОБА_2 помер від отриманих поранень, а його тіло не вдалося евакуювати через початок інтенсивних обстрілів та наступу живої сили противника. Встановити його місцезнаходження не було можливості, так як у вказаному районі проводилися інтенсивні бої з періодичними переміщеннями та змінами бойових порядків. Подальша доля та місцезнаходження військовослужбовця на даний момент не відомі.

Також згідно із протоколами допиту від 20 липня 2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стрільця військової частини НОМЕР_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стрільця військової частини НОМЕР_2 є підтвердженою інформація, що на полі бою по закінченню обстрілів залишився мертвим чоловік заявниці ОСОБА_6 , де його та інших військовослужбовців ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 із 10 ОГШБр двічі перевіряли тіла на предмет ознак життя, оскільки попередньо прикривали відхід поранених, які здійснювали відхід у бік автодороги Бахмут-Лисичанськ. При перевірці у військовослужбовців, зокрема у ОСОБА_8 , було відсутнє серцебиття та не прощупувався пульс, проявлялися трупні плями, а в декого і ознаки трупного задубіння. Тіла загиблих військовослужбовців вони не змогли забрати через особисту втому, відсутність транспорту і евакуаційних бригад.

Таким чином, стверджує, що службовим розслідуванням встановлено, що колишній головний сержант - командир відділення кулеметного взводу 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону, який знаходиться в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 сержант ОСОБА_2 , відносно якого відсутні відомості про місце його перебування 15 днів, вважається зниклим безвісти, в районі населеного пункту Вовчоярівка Луганської області під час захисту Батьківщини.

Вказує, що за весь період зникнення безвісти її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вона неодноразово зверталася до різних державних та міжнародних органів та організацій з метою встановлення його місцезнаходження та отримання будь-яких відомостей про нього, однак жодної додаткової інформації про її чоловіка заявницею отримано не було. З моменту зникнення безвісти чоловіка заявниці ОСОБА_2 пройшло більше двох з половиною років та на день подачі заяви будь-яка інформація про його місце перебування відсутня.

Зазначає, що рішення суду про встановлення такого факту необхідне їй для державної реєстрації смерті чоловіка ОСОБА_2 , оскільки встановлення вказаного факту має юридичне значення, а саме є підставою для виникнення у неї та їхніх дітей особистих немайнових прав, зокрема: оформлення державної допомоги на дітей у зв`язку з втратою годувальника, отримання спадщини та інших юридично значущих прав і обов`язків.

Стверджує, що на підставі наведених нею фактів, свідчень, документальних підтверджень, а також службового розслідування, слід дійти висновку про те, що сержант ОСОБА_2 , який зник безвісти внаслідок бойових дій 26 червня 2022 року, загинув під час виконання військового обов`язку.

Зважаючи на наведене заявниця ОСОБА_1 просить її заяву задовольнити.

Відповідно до норми ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області було прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено невідкладно справу до розгляду в порядку окремого провадження на 13 січня 2025 року о 13:30 год. з врахуванням необхідності повідомлення заінтересованої особи.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Просить заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи, Жовківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від них на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника, не заперечують проти задоволення заяви.

Суд приходить до висновку пр можливість розгляду справи без участі заявниці та представника заінтересованої особи, зважаючи на подані ними клопотання про розгляд справи у їх відсутності, висловлену заінтересованою особою позицію у справі.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку .

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, що мають юридичне значення та які встановлюються в судовому порядку, передбачений у частинах першій та другій статті 315 ЦПК України.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

З матеріалів справи не вбачається, а під час розгляду справи судом не знайдено доказів того, що встановлення юридичного факту пов`язане із подальшим вирішенням спору.

Суд враховує, що прийняття рішення про встановлення юридичного факту заявниця обгрунтовує необхідністю державної реєстрації смерті її чоловіка, оформлення державної допомоги на дітей у зв`язку з втратою годувальника, отримання спадщини та інших юридично значущих прав і обов`язків.

Суд бере до уваги, що встановити іншим способом такий факт як рішенням суду неможливо.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , та є дружиною зниклого безвісти військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 .

Сержант ОСОБА_2 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію», статтей 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» був призваний під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 26 лютого 2022 року для подальшого проходження військової служби, де 13 травня 2022 року був зарахований до списків особового складу частини, на всі види забезпечення, відповідно до наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_7 » від 07.05.2022 року №86-РС.

Відповідно до положень частини 1 пункту 2 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» початком проходження військової служби для громадян прийнятих на військову службу по мобілізації, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 17 червня 2022 року№161 (по стройовій частині) сержанта ОСОБА_2 призначено наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 14.05.2022 року №54-РС на посаду головного сержант-командира відділення кулеметного взводу 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону, де він знаходився в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 .

20 червня 2022 року ОСОБА_2 головний сержант-командир відділення кулеметного взводу 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону був залучений до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях на підставі іменного списку старшого лейтенанта ОСОБА_9 №20976 від 20.06.2022 року відповідно до витягу із наказу №164 командира військової частини НОМЕР_2 від 20 травня 2022 року (по стройовій частині).

Окрім витягу із наказу №164 командира військової частини НОМЕР_2 від 20 травня 2022 року підтвердженням безпосередньої участі в період з 20.06.2022 по 26.06.2022 рік у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах Донецької, Луганської, Херсонської областей є довідка №14285 від 27.12.2023 року видана відносно ОСОБА_2 .

Згодом ІНФОРМАЦІЯ_2 06 липня 2022 року заявниці - дружині військовослужбовця ОСОБА_1 видано сповіщення сім`ї №7941 згідно додатку 32 Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 26.04.2014 №333 за місцем їхнього проживання, що 26 червня 2022 року її чоловік ОСОБА_2 зник безвісти під час бойового зіткнення та артилерійського обстрілу противником в районі Вовчоярівки.

03 липня 2022 року командиром військової частини НОМЕР_2 був виданий Наказ №2505-АД від 03 липня 2022 року про призначення службового розслідування, яке завершено у термін до 02 серпня 2022 року та проведено згідно із вимогами ст. 85-87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV (зі змінами), Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (зі змінами та доповненнями), зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 року за №1503/31371 (зі змінами), Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» (із змінами), Методичних рекомендацій щодо проведення службового розслідування (перевірок), затверджених Головнокомандувачем Збройних Сил України в жовтні 2020 року, для з`ясування причин і умов зникнення безвісти військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 , у зв`язку з отриманням доповіді, що надійшла за вихідним №5214кп 03.07.2022 року до командира 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 майора ОСОБА_10 на старшого оперативного чергового військової частини НОМЕР_2 майора ОСОБА_11 від 03 липня 2022 року.

Проведення службового розслідування відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 2505-АД від 03 липня 2022 року було доручено комісії до складу якої було призначено: голова комісії - заступник командира військової частини НОМЕР_2 полковник ОСОБА_12 ; члени комісії: заступник командира частини з морально - психологічного забезпечення - начальник відділення морально - психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 підполковник ОСОБА_13 ; командир 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 майор ОСОБА_10 , результати якого викладені у акті службового розслідування №1056-ОД від 21.07.2022 року, який разом із матеріалами розслідування надано командиру військової частини НОМЕР_2 для розгляду та прийняття рішення до 03 серпня 2022 року.

В ході з`ясування обставин стало відомо, що близько 12 години 00 хвилин 26 червня 2022 року внаслідок бойового зіткнення та обстрілів з мінометів М120 та артилерійських установок А122 позицій 1 стрілецького батальйону в районі населеного пункту АДРЕСА_1 було втрачено контакт та візуальний зв`язок (зник безвісти) з головним сержант-командиром відділення кулеметного взводу 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 .

З пояснення командира 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 старшого лейтенанта ОСОБА_3 стало відомо, що сержанта ОСОБА_2 останній раз бачили важкопораненого в окопі, де йому надав першу допомогу солдат ОСОБА_4 .

Зі слів останнього, сержант ОСОБА_2 помер від отриманих поранень, а його тіло не вдалося евакуювати через початок інтенсивних обстрілів та наступу живої сили противника. Встановити його місцезнаходження не було можливості, так як у вказаному районі проводилися інтенсивні бої з періодичними переміщеннями та змінами бойових порядків. Подальша доля та місцезнаходження військовослужбовця на даний момент не відомі. На момент зіткнення військовослужбовець був у засобах індивідуального захисту.

Також згідно із протоколами допиту від 20 липня 2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стрільця військової частини НОМЕР_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стрільця військової частини НОМЕР_2 , є підтвердженою інформація, що на полі бою по закінченню обстрілів залишився мертвим чоловік заявниці ОСОБА_2 , де його тіло та тіла інших військовослужбовців ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 із 10 ОГШБр двічі перевіряли на предмет ознак життя, оскільки попередньо прикривали відхід поранених, які здійснювали відхід у бік автодороги Бахмут-Лисичанськ. При перевірці у військовослужбовців, зокрема у ОСОБА_2 , було відсутнє серцебиття та не прощупувався пульс, проявлялися трупні плями, а в декого і ознаки трупного задубіння. Тіла загиблих військовослужбовців вони не змогли забрати через особисту втому, відсутність транспорту і евакуаційних бригад.

Таким чином, службовим розслідуванням встановлено, що колишній головний сержант - командир відділення кулеметного взводу 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону, який знаходиться в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 сержант ОСОБА_2 , відносно якого відсутні відомості про місце його перебування 15 днів, вважається зниклим безвісти, в районі населеного пункту Вовчоярівка Луганської області під час захисту Батьківщини.

У результаті завершення службового розслідування керуючись пунктом 6 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та наказом Міністерства оборони України «Про затвердження положення про військово - лікарську експертизу в Збройних Силах України» №402 від 14 серпня 2008 року зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800 було підписане рішення про висновки службового розслідування, про остаточне встановлення факту зникнення безвісти колишнього головного сержант - командира відділення кулеметного взводу 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону ОСОБА_2 . Таким чином, було вжито всі необхідні заходи відповідно до чинного законодавства України щодо статусу військовослужбовця, який зник безвісти за особливих обставин.

У результаті вказаних обставин був виданий витяг з наказу №180 від 04.07.2022 року командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) на підставі іменного списку капітана ОСОБА_14 №23871 від 04.07.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_2 вважається таким, що припинив участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях 26 червня 2022 року та виключений з продовольчого забезпечення в районі здійснення заходів.

Факт зникнення безвісти сержанта ОСОБА_2 також підтверджується витягом Журналу ведення бойових дій військової частини НОМЕР_2 , реєстраційний номер 62кп/дск від 28 червня 2022 року аркуш 21-24, подія відбулася 26 червня 2022 року, де також підтверджено, що на місці зникнення безвісти ОСОБА_2 відбулось бойове зіткнення, що призвело до втрати своїх військ та військ противника. Втрати Збройних Сил України 32 військовослужбовці, що свідчить про інтенсивний бій.

Судом встановлено, що за весь період зникнення безвісти чоловіка заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , остання неодноразово зверталася до різних державних та міжнародних органів та організацій з метою встановлення його місцезнаходження та отримання будь-яких відомостей про нього. Зокрема, заявницею ОСОБА_1 були направлені звернення до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини; Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими; Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, державного підприємства «Український національний центр розбудови миру»; Управління з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (Секретаріату уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин) МВС; Міжнародного комітету Червоного Хреста; Центрального управління цивільно-військового співробітництва Генерального штабу Збройних Сил України, Служби безпеки України, Кабінету Міністрів України, Верховної Ради України, Міністерства Оборони України а також до Президента України.

Незважаючи на численні звернення, жодної додаткової інформації про чоловіка заявниці ОСОБА_2 нею отримано не було.

Відповідно до відповідей з Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, державного підприємства «Український національний центр розбудови миру», Управління з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (Секретаріату уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин) МВС, Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими, про перебування у полоні чоловіка заявниці ОСОБА_2 , а також будь яка інформація про його місцезнаходження відсутня, адже до вищенаведених органів та організацій не надходила жодна інформація від держави-агресора через Центральне агенство Міжнародного комітету Червоного Хреста та інших відкритих джерел.

Відсутність будь-яких відомостей, зокрема даних про його перебування у військових шпиталях, медичних закладах, місцях тримання військовополонених, або ж підтверджень його загибелі, свідчить про те, що жодна з уповноважених установ не має жодної інформації про його місцезнаходження або стан. У разі, якби чоловік заявниці перебував у полоні, був поранений чи проходив лікування у шпиталі, відповідні органи чи міжнародні організації, такі як Міжнародний комітет Червоного Хреста, мали б зафіксувати цю інформацію та надати відповідне повідомлення.

Відсутність відомостей про його перебування серед поранених, військовополонених чи загиблих, а також відсутність повідомлень від зазначених організацій, свідчить про те, що чоловік заявниці загинув у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України. Додатково підтвердженням цього факту є свідчення солдата ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які двічі перевіряли тіла на предмет ознак життя, та підтвердили, що у ОСОБА_2 було відсутнє серцебиття та не прощупувався пульс, проявлялися трупні плями. За словами ОСОБА_4 , він надав чоловікові заявниці першу медичну допомогу, однак сержант ОСОБА_2 помер від отриманих поранень. Евакуювати тіло не вдалося через початок інтенсивних обстрілів та наступу живої сили противника.

З огляду на зазначене, а також зважаючи на відсутність впродовж тривалого часу будь-яких відомостей про можливе перебування чоловіка заявниці в полоні, у медичних закладах чи серед загиблих, слід дійти висновку, що він загинув унаслідок бойових дій.

З моменту зникнення безвісти чоловіка заявниці ОСОБА_2 пройшло більше двох з половиною років та на день подачі заяви будь-яка інформація про його місце перебування відсутня.

26.06.2022 року чоловік заявниці ОСОБА_2 перестав виходити на зв`язок, у зв`язку з чим вона 30.06.2022 року звернулась у Відділ поліції №2 Львівського районного управління поліції №1 Головного управління національної поліції у Львівській області із заявою щодо розшуку її чоловіка ОСОБА_2 , у результаті чого було відкрите кримінальне провадження, а згодом виданий витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань з інформацією про кримінальне провадження №0000266.

Заявниця ОСОБА_1 05 травня 2023 року звернулася до слідчого управління Головного управління Національної поліції в Луганській області з клопотанням про надання інформації у кримінальному провадженні №0000266, відкритому 30 червня 2022 року за фактом зникнення безвісти її чоловіка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Провадження було відкрите за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.

Відповідно до отриманої відповіді, листом №14888/111/18-2023 від 19 травня 2023 року, її було повідомлено, що слідчим у кримінальному провадженні є старший лейтенант поліції Слухаєнко Анастасія Юріївна. З метою отримання інформації за вказаними у листі контактними даними заявниця неодноразово зверталася до слідчого. Однак за весь період зникнення безвісти її чоловіка жодної додаткової інформації від слідчого надано не було.

15 червня 2023 року заявниця ОСОБА_1 звернулася до відділу поліції №2 (м. Жовква) Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області із заявою, на підставі якої було направлено запит до Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України. За результатами розгляду її запиту було отримано витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №37 від 10 липня 2023 року.

Враховуючи вищенаведене, заявниця ОСОБА_1 звернулася до Жовківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з питанням про можливість реєстрації смерті її чоловіка, ОСОБА_2 , який зник 26 червня 2022 року, але отримала усну відмову у здійсненні такої реєстрації та видачі свідоцтва, мотивовану тим, що згідно частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та пункту 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5 державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, або рішення суду про встановлення факту смерті особи.

Згідно з Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 No 52/5 підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Вказані документи (лікарське свідоцтво про смерть та фельдшерська довідка про смерть) у випадку, якщо смерть настала на території України, подаються за формою, що затверджена Міністерством охорони здоров`я України.

Однак такі документи відсутні, а тому і виникає необхідність встановити юридичний факт загибелі ОСОБА_2 , який пропав безвісти 26.06.2022, для подальшої реєстрації його смерті на підставі рішення суду.

У зв`язку з відсутністю можливості отримання медичного документа про смерть ОСОБА_2 , неможливо провести судово-медичну експертизу для підтвердження факту смерті або отримати документ медичного закладу про смерть, оскільки тіло чоловіка заявниці ОСОБА_2 залишається на тимчасово окупованій території України, згідно із переліком територій, на яких ведуться бойові дії або які є тимчасово окупованими російською федерацією, затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309 (із змінами, внесеними наказом №204 від 18.07.2024 року), населений пункт Вовчоярівка визначено як тимчасово окуповану територію.

З метою ідентифікації тіла загиблого, син заявниці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та батьки чоловіка заявниці ОСОБА_2 , батько - ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та мати - ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , здали зразки ДНК. Однак станом на момент подання заяви, збігу з отриманими зразками не виявлено, оскільки значна кількість тіл загиблих перебуває на тимчасово окупованих територіях, що унеможливлює проведення експертиз та відбір ДНК-зразків.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Оскільки для державної реєстрації смерті відповідно до вимог статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» необхідне надання документа медичного закладу або судового рішення, а отримати документ медичного закладу неможливо через перебування тіла на тимчасово окупованій території, єдиним способом для встановлення факту загибелі особи, яка пропала безвісти є звернення до суду із заявою про встановлення такого факту, а саме встановлення факту загибелі ОСОБА_2 , який пропав безвісти 26 червня 2022 року.

Рішення суду про встановлення такого факту необхідне завниці для державної реєстрації смерті її чоловіка, оскільки встановлення вказаного факту має юридичне значення, а саме, є підставою для виникнення у неї та їхніх дітей особистих майнових та немайнових прав, зокрема, оформлення державної допомоги на дітей у зв`язку з втратою годувальника, отримання спадщини та інших юридично значущих прав і обов`язків.

Відповідно до пп.1, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно із ст. 68 Закону України «Про нотаріат» та п.11.3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ від 22.02.2012 №296/5 при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, заявниця повинна надати свідоцтво про смерть спадкодавця, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

ОСОБА_1 , яка є дружиною ОСОБА_2 , є членом його сім`ї, а тому є належним заявником, враховуючи норму ч. 2 ст. 317 ЦПК України.

Відповідно до правового висновку викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 в справі №490/6057/19-ц, встановлення факту, що має юридичне значення, щодо загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця.

На підставі наведених фактів, свідчень, документальних підтверджень, а також службового розслідування, проведеного відповідно до законодавства України, суд дійшов висновку, що сержант ОСОБА_2 , який зник безвісти внаслідок бойових дій 26 червня 2022 року, загинув під час виконання військового обов`язку.

Суд враховує, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і діє на сьогоднішній день.

Юридичний факт загибелі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пропав безвісти 26 червня 2022 року, підтверджується вищевказаними дослідженими судом доказами.

Згідно із ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Нормою ст. 3 Конституції України визначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 13, 89, 294 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Правова позиція суду та рішення суду мають грунтуватися на тому, що згідно норм Конституції України та наведених положень законів забезпечення можливості реалізації та захист прав, свобод та інтересів громадян є одним із головних обов`язків держави, виконання якого не може бути вибірковим. Отже, держава повинна захищати та сприяти реалізації законних прав, свобод та інтересів всіх своїх громадян, в тому числі права на проведення державної реєстрації актів цивільного стану як офіційного визнання і підтвердження державою фактів, з якими пов`язується подальше виникнення в громадян та реалізація ними певних цивільних прав і обов`язків. Підставою для встановлення факту смерті особи є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть такої особи в певний час, за певних обставин та на певній території.

Стосовно даної цивільної справи, то правом, яке держава має захищати та забезпечувати можливість для реалізації, є право заявниці як громадянки України та дружини ОСОБА_2 , на державну реєстрацію смерті свого чоловіка, що, в свою чергу, є підставою для реалізації нею інших своїх прав, пов`язаних зі смертю чоловіка.

Відсутність документів у заявниці, які вимагаються для реєстрації смерті особи, само по собі не може бути безумовною підставою для відмови судом у задоволенні заяви про встановлення вказаного юридичного факту, оскільки визначений законом, зокрема п.1 Главою 5 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, перелік документів, на підставі яких територіальним органом ДРАЦС України підтверджується факт смерті особи та здійснюється подальша його державна реєстрація, є вичерпним джерелом доказів лише для такого територіального органу ДРАЦС України, а не для суду, оскільки суд при розгляді і вирішенні цивільних справ використовує ширше коло джерел та засобів доказування, що вбачається зі змісту статей 76, 82, 89 ЦПК України.

У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.

Встановлення факту загибелі ОСОБА_2 , який пропав безвісти 26 червня 2022 року, не суперечить чинному законодавству і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів.

Враховуючи наведені вище обставини та додані докази, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 .

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення вимог заявниці ОСОБА_1 .

Відповідно до статей 317, 430 ЦПК України дане рішення суду має бути допущене до негайного виконання. Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Керуючись статтями 258, 259, 264, 265, 315-318, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

Заяву задовольнити.

Встановити факт загибелі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який пропав безвісти 26 червня 2022 року.

Враховуючи норму ч. 5 ст. 317 ЦПК України копію судового рішення видати заявниці негайно після його ухвалення та невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

На підставі норми ч. 4 ст. 317 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Повне найменування учасників справи:

Заявниця: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_5 від 25.04.2005 року, виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській облвсті, РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 телефон НОМЕР_6 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_11 )

Заінтересована особа: Жовківський відділ державної реєстрації актів цивільногостану у Львівському районі Львівської області (адреса місцезнаходження: вул. Воїнів УПА, м. Жовква, Львівський р-н, Львівська обл., 80300 , телефон (03252)2-12-39, електронна пошта: ).

Повне рішення складено 13 січня 2025 року.

Суддя Ясиновський Р. Б.