Справа № 645/4731/24
Провадження № 2-о/645/23/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року м. Харкова

Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Сілантьєвої Е.Є.

за участю секретаря судових засідань - Ятлової Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківської області, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, якою просить встановити юридичний факт, що диплом серія НОМЕР_1 , реєстраційний номер 1326, виданий 01.07.1982 р. ОСОБА_2 (українською) ОСОБА_3 (російською) згідно з рішенням Державної кваліфікаційної комісії від 26.06.1982 року, в якому зазначено, що з 01.09.1980 р. по 26.06.1982 року заявниця навчалась в Харківському електро-технічному технікумі, належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.08.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

29.08.2024 року від Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківської області надійшов відзив на заяву, згідно якого заінтересована сторона зазначає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 02.05.2023 року звернулася до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до п.4.8 Постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Про захист персональних даних». Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій. Відповідно до пп.2 п.4.2 Постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що Призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. Тобто, після реєстрації звернення (заяви) ОСОБА_1 в головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області про призначення пенсії, було розглянуто головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №59 від 09.05.2023 року ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного стажу та вказане рішення додане до електронної пенсійної справи. За доданими документами до страхового стажу не зараховано період навчання в Харківському електротехнічному технікумі з 01.09.1980 по 25.06.1982 згідно диплому НОМЕР_1 від 01.07.1982, оскільки в дипломі зазначено прізвище « ОСОБА_2 » не відповідає прізвищу « ОСОБА_5 » згідно свідоцтва про шлюб. Крім того вказували, що ч. 4 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, то залишає заяву без розгляду. Також, п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5 (зі змінами від 25.05.1998) передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. На підставі викладеного, Головне управління вважає, що в даному випадку з заяви ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу існує спір про право, а саме право на призначення пенсії. В зв`язку із викладеним просили суд заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу залишити без розгляду та залучити до участі у справі Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.12.2024 року залучено до участі в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, як заінтересовану особу Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

31.12.2024 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надійшли заперечення по справі, згідно яких вважають вимоги заявника по справі безпідставними, оскільки згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. У заяві про встановлення факту не надано доказів, що диплом серії НОМЕР_1 від 01.07.1982 р., належить заявниці. Частиною 4 статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. Пунктом 3 частини 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення встановлено, що у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це - буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без. розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. У справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19), залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі, Велика Палата Верховного Суду у пунктах 33-35 зазначеної постанови від 30 січня 2020 року зазначила про таке: «Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито, - закриває провадження у ній.» Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 23. січня 2023 року у справі № 214/1309/21 зазначила, що приватноправовий інструментарій (зокрема, ініціювання справи про встановлення факту) не повинен використовуватися учасниками для оцінки обставин, які становлять предмет доказування у адміністративному провадженні, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим. Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 23 травня 2022 року у справі № 539/4118/19 (провадження № 61-10777сво20) зробила схожий за змістом висновок та зазначила, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, щодо якого виник публічно-правовий спір, не може бути предметом розгляду у порядку цивільного судочинства. У заяві ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту необхідне їй для подальшого звернення до органів Пенсійного фонду України для призначення пенсії. Отже, встановлення даного факту пов`язане з вирішенням спору про право, а саме, права на пенсію. Враховуючи наведене, вважають, що заява про встановлення фактів повинна бути залишена без розгляду.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява, в якій остання просить розглядати справу за її відсутності, вимоги заяви підтримує та просить їх задовольнити.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в судове засідання не з`явився, в поданому відзив просить розглядати справу без участі представника управління.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, в поданих запереченнях по справі просить розглядати справу без участі представника управління.

У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої вказаної норми передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Водночас п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Суддя відмовляє в відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_1 обґрунтовувала свої вимоги тим, що її прізвище, яке зазначено в дипломі НОМЕР_1 від 01.07.1982 року зазначено « ОСОБА_2 », що не відповідає прізвищу « ОСОБА_5 », вказаному в свідоцтві про шлюб, вважає, що така розбіжність літер в прізвищі сталася через неоднаковий переклад прізвища з російської на українську мови. Вказані помилки були виявлені під час звернення заявника із заявою про призначення пенсії.

Отже, метою встановлення заявленого факту є реалізація заявником права на пенсійне забезпечення.

Разом із цим відповідно до абз. 2 п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, зокрема трудової книжки або іншого документа про трудовий стаж.

Пунктом 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993, визначено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

3 урахуванням наведеного вимога ОСОБА_1 про встановлення факту належності їй диплому НОМЕР_1 , реєстраційний номер 1326, виданий 01.07.1982 року за загальним правилом може бути предметом розгляду суду в порядку, передбаченому главою 6 розділу IV ЦПК України.

Слід зазначити, що у даному випадку розглядається питання щодо встановлення факту, що має юридичне значення, а саме того факту, що «диплом серія НОМЕР_1 , реєстраційний номер 1326, виданий 01.07.1982 року належить заявнику», що власне і є особливою формою окремого провадження, яке не може бути розглянуто у порядку позовного провадження, а тому суд доходить висновку про відсутність у даному випадку спору про право між учасниками справи та вбачає обґрунтованим відмовити у задоволенні клопотань представників заінтересованих осіб про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 247, 260-261, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяв представників заінтересованих осіб про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, оскарженню не підлягає.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали виготовлено 14.01.2025 року.

Головуючий суддя Е.Є. Сілантьєва