Справа № 539/4099/24
Провадження № 2/539/97/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року місто Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Пилипчука М. М.,

за участі секретаря судового засідання Крайсвітньої Н. М.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача

У вересні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (далі ТОВ «Фінансова компанія управління активами») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Позовна заява мотивована тим, що 17 лютого 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та ОСОБА_1 укладено договір позики № 1479973.

Відповідно до пункту 1 договору позики № 1479973 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язалося передати відповідачу у власність грошові кошти у розмірі 8500 грн, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок за номером платіжної картки № НОМЕР_1 , а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити відсотки від суми позики. Кредитор належним чином виконав свої зобов`язання та надав відповідачу грошові кошти.

У зв`язку з неналежним виконанням умов договору позики у ОСОБА_1 утворилась заборгованість, розмір якої визначено первісним кредитором у сумі 26 091,60 грн, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу 8 500 грн та заборгованості зі сплати відсотків 17 591 грн.

21 червня 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу № 2106, відповідно до умов якого останньому передано право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників від 21 червня 2021 року № 1, що є невід`ємною частиною договору факторингу. Відповідно до реєстру прав вимог від 21 червня 2021 року № 1 до договору факторингу від 21 червня 2021 року № 2106 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 26 091,60 грн. з яких: 8 500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 17 591,60 грн сума заборгованості за відсотками.

За умовами договору позики від 17 лютого 2021 року № 1479973 сума кредиту становить 8 500 грн, строк користування позикою 14 днів (додаткових угод про продовження строку договору позики укладено не було), в строки визначені договором позики заборгованість не сплачена. Позивач прийняв рішення перерахувати нараховані первісним кредитором проценти в межах строку позики, яка визначена договором за базовою процентною ставкою у розмірі 1,99 % від суми позики за 1 день в період користування грошовими коштами, врахувавши здійснені відповідачем платежі за договором у розмірі 702,10 грн. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за договором позики від 17 лютого 2021 року № 1479973 у розмірі 10 166 грн, з яких: 8 500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 666 грн сума заборгованості за відсотками.

На підставі викладеного ТОВ «Фінансова компанія управління активами» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 17 лютого 2021 року № 1479973 у розмірі 10 166 грн та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

ОСОБА_1 подала до суд відзив на позовну заяву, в якому вказувала, що позивач хоче стягнути неіснуючий борг. Протягом 2021 року невідомі особи зламали доступ до банківських карток відповідача, з приводу чого остання неодноразово зверталась до працівників поліції. Крім того, рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13 січня 2022 року у справі № 539/4637/21 визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 27 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М., зареєстрований у реєстрі за № 244203, яким задоволено вимоги ТОВ «Фінансова компанія управління активами» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором від 17 лютого 2021 року № 1479973, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_2 , за період з 20 червня 2021 року до 27 червня 2021 року включно у розмірі 26 116,60 грн, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту 8 500 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 17 591,60 грн, та плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом 25 грн. Після визнаня виконаного напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, відповідач вважала, що у неї боргів немає. ОСОБА_1 не мала фінансових відносин з ТОВ «Фінансова компанія управління активами», договорів не підписувала.

Крім того, ОСОБА_1 подала до суду заяву про застосування позовної давності. Вказувала, що права вимоги права вимоги ТОВ «Фінансова компанія управління активами» невідомих відповідачу боргів виникло 21 червня 2021 року, а до суду з позовом у цій справі звернулося лише 24 вересня 2024 року, тобто з пропуском позовної давності.

ТОВ «Фінансова компанія управління активами» подало до суду відповідь на відзив, в якому вказувало, що не пропустило позовну давність, оскільки строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) були продовжені на строк дії карантину внаслідок поширення короновірусної хвороби (Covid-19), а саме з 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року. Крім того, у період дії воєнного стану в Україні перебіг позовної давності, визначений ЦК України, зупиняється на строк дії такого стану. Відповідач не заперечує проти укладання договору, отримання коштів у позику та їх не повернення.

Рух справи

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 вересня 2024 року вказану справу передано судді Пилипчуку М. М.

На виконання вимог частини шостої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд 26 вересня 2024 року направив запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо відомостей про місце проживання (перебування) відповідача.

Згідно з відповіддю Відділу реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, яка надійшла на адресу суду 16 жовтня 2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за даними реєстру територіальної громади зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі та призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 20 листопада 2024 року; надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, позивачу відповіді на відзив, відповідачу заперечення на відповідь на відзив; витребувано в Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») інформацію щодо належності ОСОБА_1 карткового рахунку № НОМЕР_1 , виписку по вказаному картковому рахунку за період з 17 лютого 2021 року до 20 лютого 2021 року.

11 листопада 2024 року від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла витребувана судом інформація.

Позивача подав заяви, в яких просив провести судовий розгляд без його участі, позовні вимоги задовольнити.

У зв`язку з відсутністю 20 листопада 2024 року в приміщенні суду електроенергії розгляд справи відкладено на 17 грудня 2024 року.

17 грудня 2024 року судове засідання відкладено на 15 січня 2025 року за клопотанням відповідача для надання їй можливості скористатися послугами адвоката, подати відзив та докази на спростування заявлених у справі вимог.

15 січня 2025 року відповідач звернулася до суду із заявою в якій просила розглянути справу без її участі та відмовити у задоволенні позову.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд встановив, що відповідно до довідки ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» про ідентифікацію ОСОБА_1 надано одноразовий ідентифікатор (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора), час відправки ідентифікатора позичальнику 17 лютого 2021 року.

17 лютого 2021 року ОСОБА_1 підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором договір позики № 1479973. Вказаний договір також підписаний ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладенням електронних підписів одноразовим ідентифікатором.

У договорі позики зазначено прізвище, ім`я та по батькові відповідача, її рік народження, ІПН, серія та номер паспорта, адреса проживання, номер телефону, електронна пошта, рахунок, на який необхідно перерахувати кошти НОМЕР_1 .

У пункті 2 договору позики зазначені параметри та умови позики, порядок і графік повернення позики та сплати процентів: сума позики 8 500 грн, строк позики 14 днів; процентна ставка (базова)/день 1,99 % (фіксована), дата надання позики 17 лютого 2021 року, дата повернення 03 березня 2021 року, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість позики, у грн 9 202,10 грн, а також знижена процентна ставка/день, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день.

Підписанням цього договору позики відповідач підтвердила, що вона ознайомилася з повною інформацією щодо ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та його послуг, а також погодилася, що до моменту підписання договору позики ознайомилася з цим договором та правилами надання грошових коштів у позику (пункт 4 договору позики).

У листі ТОВ «Фінансова компанія Фінекспрес» від 12 вересня 2024 року № 12/09/24-3 вказано, що 17 лютого 2021 року було проведено платіжну операцію у розмірі 8 500 грн на карту № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , договір № 1479973.

ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «Фінансова компанія управління активами» 21 червня 2021 року уклали договір факторингу № 2106, згідно з умовами якого останньому передано право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі заборгованості, які сформовані у додатку № 1, який є невід`ємною частиною договору факторингу. Відповідно до реєстру прав вимоги від 21 червня 2021 року № 1 до договору факторингу від 21 червня 2021 року № 2106 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 26 091,60 грн, з яких: 8 500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 17 591,60 грн сума заборгованості за відсотками.

Згідно з наданим позивачем розрахунку суми заборгованості за договором позики заборгованість відповідача перед кредитором за договором позики від 17 лютого 2021 року № 1479973 становить 10 166 грн, з яких: 8 500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 666 грн сума заборгованості за відсотками.

На виконання ухвали суду від 21 жовтня 2024 року АТ КБ «ПриватБанк» направило повідомлення, в якому зазначило, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 , додатково направлено виписку по вказаному рахунку за період з 17 лютого 2021 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з випискою по рахунку № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на вказаний рахунок було перераховано 8 500 грн, у період з 17 лютого 2021 року до 20 лютого 2021 року відповідач користувалася вказаними коштами, здійснювала перекази та покупки.

Відповідно до актового запису про зміну імені, попереднє прізвище ОСОБА_4 ОСОБА_2 , дата складення запису 02 лютого 2022 року. Вказані обставини також підтверджені свідоцтвом про зміну прізвища.

27 червня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М. вчинив виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за номером 244203, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами», якому ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на підставі договору факторингу від 21 червня 2021 року № 2106 відступлено право вимоги за кредитним договором від 17 лютого 2021 року № 1479973, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , за період з 20 червня 2021 року до 27 червня 2021 року включно, грошові кошти у розмірі 26 116,60 грн, у тому числі: заборгованість за тілом кредиту 8 500 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 17 591,60 грн та плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом 25 грн.

Державний виконавець Лубенського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Братусь О. Ю. 04 жовтня 2021 року на підставі виконавчого напису № 244203, вчиненого 27 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М., виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 66999578.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13 січня 2022 року у справі № 539/4637/21 визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 27 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М., зареєстрований у реєстрі за № 244203, яким задоволено вимоги ТОВ «Фінансова компанія управління активами» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором від 17 лютого 2021 року № 1479973, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_2 , за період з 20 червня 2021 року до 27 червня 2021 року включно у розмірі 26 116,60 грн, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту 8 500 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 17 591,60 грн, та плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом 25 грн.

Ухвалюючи рішення у справі № 539/4637/21, суд зазначив, що ТОВ «Фінансова компанія управління активами» не надано доказів, що кредитний договір від 17 лютого 2021 року № 1479973, укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_2 , був нотаріально посвідчений; відсутні докази того, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від кредитора первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового або повного погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо); вказані обставини свідчать про те, що заборгованість не є безспірною.

У довідці Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області від 05 серпня 2024 року за результатом розгляду звернення ОСОБА_1 про те, що їй у період часу з 25 липня 2021 року до 28 липня 2021 року почали телефонувати незнайомі номери з вимогою повернути кредит, який вона не брала, зазначено, що на час проведення перевірки встановити осіб, які безпосередньо телефонували до заявниці, свідків або очевидців, осіб, які володіють корисною інформацією з даного приводу, не надалося можливим. Дане звернення не має ознак кримінального та адміністративного правопорушення.

У довідці Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області від 26 серпня 2024 року за результатом розгляду звернення ОСОБА_1 про те, що їй почала телефонувати компанія «Преміум Актив» з невідомих номерів з вимогою повернути кредит, зазначено, що на час проведення перевірки встановити осіб, які безпосередньо телефонували до заявниці, свідків або очевидців, осіб, які володіють корисною інформацією з даного приводу, не надалося можливим. Дане звернення не має ознак кримінального та адміністративного правопорушення.

Згідно з повідомленням Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області від 01 серпня 2021 року № 10224 на адресу ОСОБА_1 правоохоронні органи не встановили осіб, які безпосередньо здійснювали дзвінки відповідачу; зазначено, що звернення останньої не має ознак кримінального та адміністративного правопорушення.

Згідно з повідомленням Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області від 01 вересня 2021 року № 11343 на адресу ОСОБА_1 правоохоронні органи не встановили осіб, які безпосередньо здійснювали дзвінки відповідачу; зазначено, що звернення останньої не має ознак кримінального та адміністративного правопорушення.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами (частина третя статті 207 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа незалежно від суми (частина перша статті 1047 ЦК України).

Особливості укладання договору позики в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Зібраними у справі доказами підтверджено, що договір позики, за яким позивач заявив вимоги у цій справі, укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Матеріалами справи підтверджено факт підписання відповідачем цього договору позики, за умовами якого йому передано у власність грошові кошти у погодженому розмірі та на погоджений сторонами цього правочину строк, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок відповідача.

Зазначений договір укладений у вигляді електронного документа: шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно з Законом України «Про електронну комерцію».

Використання для підписання договорів позики електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який містить тільки комбінацію цифр, узгоджується із вимогами законодавства. Підписання електронного договору за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто укладення договору без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету не є можливим.

Вказані обставини свідчать про дотримання письмової форми правочину та укладення договору позики, відповідно до умов якого відповідач отримав позику у вигляді встановленої суми позики на банківський рахунок.

Не заслуговують на увагу доводи відповідача, що вона не укладала договір позики та не отримувала у борг кошти у розмірі 8 500 грн, оскільки зібраними у справі доказами, зокрема, випискою АТ КБ «ПриватБанк» з рахунку № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , підтверджено, що 17 лютого 2021 року на вказаний рахунок було перераховано 8 500 грн, у період з 17 лютого 2021 року до 20 лютого 2021 року відповідач користувалася вказаними коштами, здійснювала перекази та покупки.

Водночас подані ОСОБА_1 до суду відповіді на звернення до правоохоронних органів та довідки стосуються дзвінків щодо повернення кредиту. Довідки Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області від 05 серпня 2024 року, від 26 серпня 2024 року та повідомленням Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області від 01 серпня 2021 року, від 01 вересня 2021 року № 11343 не спростовують факт укладення договору позики та отримання у борг коштів.

Аргументи відповідача, що рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13 січня 2022 року у справі № 539/4637/21 встановлено факт неукладення договору позики від 17 лютого 2021 року № 1479973, спростовуються змістом указаного рішення, виконавчий напис від 27 червня 2021 року визнано таким, що не підлягає виконанню, з тих підстав, що ТОВ «Фінансова компанія управління активами» не надано доказів, що договір від 17 лютого 2021 року № 1479973, укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_2 , був нотаріально посвідчений; відсутні докази того, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від кредитора первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового або повного погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо).

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що всі дії, вчинені від імені відповідача, вчинені не нею, матеріали справи не містять.

Таким чином, зібраними у справі доказами підтверджено, що договір позики укладений з дотриманням вимог закону.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає (стаття 1077 ЦК України).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина перша статті 1078 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач у встановленому законом порядку набув право грошової вимоги за договором позики.

Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Встановлено, що сторони договору позики узгодили умови цього договору, зокрема, щодо розміру процентів за користування коштами.

Отже, ТОВ «Фінансова компанія управління активами» обґрунтовано звернулося до суду за захистом порушених прав шляхом стягнення заборгованості.

З досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема розрахунку заборгованості, який не спростовано належними та допустимими доказами, встановлено, що свої зобов`язання за договором позики відповідач не виконала належним чином та має непогашену заборгованість у розмірі 10 166 грн, з яких: 8 500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 666 грн сума заборгованості за відсотками.

Також не заслуговують на увагу доводи відповідача щодо пропуску позовної давності з огляну на таке.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до частини п`ятої статті 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Як слідує умов договору позики від 17 лютого 2021 року строк позики 14 днів. Таким чином з 04 березня 2021 року у кредитора виникло право на звернення до суду з позовом для захисту своїх порушених прав щодо стягнення заборгованості за позикою та мала б спливти 04 березня 2024 року.

Водночас Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-ІХ, який набрав чинності 02 квітня 2020 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався та відмінено з 30 червня 2023 року постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651.

Крім того, відповідно до пункту 19 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Отже, аргументи відповідача про пропуск позивачем позовної давності є помилковими.

Висновки за результатами розгляду позовних вимог

Суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду (частина перша статті 259 ЦПК України).

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором позики порушено майнові права позивача, тому наявні підстави для судового захисту прав кредитора, у зв`язку з чим позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія управління активами» підлягають задоволенню. Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, суд відповідно до статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 273274, 279, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованість за договором позики від 17 лютого 2021 року № 1479973 у розмірі 10 166 (десять тисяч сто шістдесят шість) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (місцезнаходження: 08205, Київська область, місто Ірпінь, вулиця Соборна, 98А, приміщення 70; ; номер банківського рахунку IBAN НОМЕР_3 у АТ «Ощадбанк»).

Відповідач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ).

Суддя М. М. Пилипчук