Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/2256/24
Провадження № 2/542/55/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2025 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Шарової-Айдаєвої О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Карась В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

11 грудня 2024 року Акціонерне товариство «ОТП БАНК» (надалі також позивач, АТ «ОТП БАНК») звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_1 (надалі також ОСОБА_1 , відповідачка) про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 04 серпня 2023 року в розмірі 40786 грн 12 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 35041 грн 60 коп., заборгованості за відсотками в сумі 5744 грн 52 коп. та судового збору в сумі 3028 грн 00 коп.

Ухвалою суду від 17 грудня 2024 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 52).

Аргументи учасників справи

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 04 серпня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № , на підставі якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 53232 грн строком на 72 місяці на загальні споживчі цілі, із встановленою фіксованою процентною ставкою 20,00% річних. Договором визначено, що повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником Ануїтетних Платежів.

Відповідно до додатку № 1 до кредитного договору № від 04 серпня 2023 року, графіку платежів та розрахунку загальної вартості кредиту, зазначено, що загальна вартість кредиту - 91806 грн 77 коп., щомісячний платіж 1276 грн 00 коп., крім останнього 1210 грн 77 коп.

Відповідачці перераховані кредитні кошти на картковий рахунок на підставі платіжної інструкції та меморіального ордеру в сумі 53232 грн 00 коп.

ТОВ «ОТП БАНК» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачці кредит у розмірі, встановленому в договорі. Однак, відповідачка свої зобов`язання за договором не виконала, допустила істотне порушення умов кредитного договору, вимогу банку достроково повернути кредит залишила без задоволення.

На даний час відповідачка в порушення умов договору свої зобов`язання з повернення грошових коштів та сплати відсотків за користування грошима продовжує не виконувати, у зв`язку з чим її заборгованість перед АТ «ОТП БАНК» станом на 30 жовтня 2024 року становить 40786 грн 12 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 35041 грн 60 коп., заборгованості за відсотками в сумі 5744 грн 52 коп.

З огляду на викладене, позивач звернувся до суду та просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати.

Позивач у судове засідання явку свого уповноваженого представника не забезпечив, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с. 54), у прохальній частині позовної заяви просив провести розгляд справи без участі його представника та ухвалити заочне рішення (а.с. 7).

Відповідачка в судове засідання, призначене на 14 січня 2025 року, не з`явилась, відзиву на позовну заяву не надала.

Копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 17 грудня 2024 року разом із судовою повісткою були направлені на зареєстровану адресу відповідачки.

В ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд встановлював відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для надання до суду відзиву на позов разом із усіма доказами, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Правом подати відзив на позов відповідач не скористалась.

Поряд із цим, 13 січня 2025 року ОСОБА_1 подала до суду заяву, за змістом якої просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі (а.с. 57).

Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 04 серпня 2023 року на підставі анкети-заяви між позивачем та відповідачкою укладено кредитний договір № (надалі Кредитний договір), відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит у загальному розмірі 53232 грн 00 коп., а позичальник отримала кредит та зобов`язалась повернути його в строк та на умовах, визначених даним договором, сплативши відсотки за користування кредитними коштами (а.с. 10-11).

Кредитний договір № від 04 серпня 2023 року містить власноручний підпис ОСОБА_1 (а.с. 11-зі звороту).

Згідно з умовами Кредитного договору № від 04 серпня 2023 року, ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 53232 грн 00 коп. на споживчі цілі на строк до 04 серпня 2029 року.

У пункті 1.2. Кредитного договору зазначено, що протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 20,00 % річних.

Згідно з підпунктом 1.3. Кредитного договору, повернення Кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати Позичальником Ануїтетних Платежів.

Відповідно до підпункту 1.4.1. Кредитного договору, Банк надає Позичальнику Кредит безготівково, шляхом зарахування кредитних коштів на поточний/картковий рахунок Позичальника, або шляхом видачі готівкою суми Кредиту Позичальнику через касу Банку.

Згідно з підпунктом 1.4.4.1. Кредитного договору, порядок повернення Кредиту та сплати процентів за користування Кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення Сторони визначили у Графіку платежів.

Відповідно до підписаної Заяви-Анкети на отримання кредиту від 04 серпня 2023 року, відповідачка ознайомилась зі всіма істотними умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами (а.с. 16).

Як вбачається із Паспорту споживчого кредиту сума кредиту складала - 53232 грн 00 коп. на 72 місяців на споживчі цілі (а.с. 12).

Зазначений паспорт споживчого кредиту підписаний ОСОБА_1 власноручно (а.с. 12-зі звороту-13).

Згідно з графіком платежів та розрахунком загальної вартості кредиту (а.с. 14), які є додатком № 1 до Кредитного договору № від 04 серпня 2023 року та які підписані позичальником ОСОБА_1 , визначені строки та суми кредиту та процентів, що підлягають сплаті.

З платіжної інструкції на видачу готівки № 4940815 від 04 серпня 2023 року та меморіального ордеру № 4940469 від 04 серпня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 здійснено виплату коштів за кредитним договором № від 04 серпня 2023 року у розмірі 53232 грн 00 коп. (а.с. 17-18).

Із розрахунку заборгованості за кредитним договором № від 04 серпня 2023 року вбачається, що остання сума погашення боргу відповідачкою була здійснена 04 січня 2024 року, розмір заборгованості станом на 30 жовтня 2024 року становить 40786 грн 12 коп. (а.с. 9).

Позивачем 12 листопада 2024 року з метою досудового врегулювання спору на адресу за місцем реєстрації відповідачки була направлена досудова вимога щодо дострокового стягнення заборгованості вих. 5837/2024 від 12.11.2024 (а.с. 33-37).

В свою чергу, відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, не надала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та процентами, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість по кредиту.

Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов кредитного договору № від 04 серпня 2023 року за відповідачкою рахується заборгованість у загальному розмірі 40786 грн 12 коп., що складається із суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 35041 грн 60 коп., суми заборгованості за відсотками у розмірі 5744 грн 52 коп.

З огляду на викладене, позивач просив стягнути із ОСОБА_1 суму вказаної заборгованості, у зв`язку з чим звернувся до суду в цим позовом.

Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з частиною 1 статті 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Відповідно до приписів частини 2 статті 1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положенням частини 1 статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

За правилами частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.

Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно з частинами 1, 2 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Висновки щодо правозастосування

При укладенні договору сторони керувались частиною 1 статті 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

04 серпня 2023 року між AT «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № № . Відповідно до умов договору Банк надав позичальнику кредит у загальному розмірі 53232 грн до 04 серпня 2029 року із фіксованою процентною ставною 20,00% річних, погашення якого відбувається шляхом сплати ануїтетних платежів.

Відповідно до підписаних власноручно відповідачкою паспорта споживчого кредиту, графіка платежів, розрахунку загальної вартості кредиту, їй повідомлені основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки, порядку повернення кредиту.

ОСОБА_1 отримала кошти за кредитним договором № від 04 серпня 2023 року у розмірі 53232 грн 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією на видачу готівки № 4940815 від 04 серпня 2023 року та меморіальним ордером № 4940469 від 04 серпня 2023 року.

Отже, Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав повністю, надав кошти, сума яких визначена в договорі.

Доказів на спростування факту укладення вказаного договору та отримання кредитних коштів відповідачем не надано.

З долученого до справи розрахунку заборгованості за кредитним договором № вбачається, що відповідачка виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості, зокрема, остання сума погашення боргу відповідачкою була сплачена 04 січня 2024 року. Загальний розмір заборгованості станом на 30 жовтня 2024 року становить 40786 грн 12 коп. (а.с. 9).

За правилами частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем 12 листопада 2024 року з метою досудового врегулювання спору на адресу за місцем реєстрації відповідачки була направлена досудова вимога щодо дострокового стягнення заборгованості вих. 5837/2024 від 12.11.2024 (а.с. 33-37).

В свою чергу, відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, не надала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та процентами, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість по кредиту.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачка не виконує умов кредитного договору і добровільно не сплачує визначені договором платежі.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ «ОТП БАНК» не повернуті, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором № від 04 серпня 2023 року у загальному розмірі 40786 грн 12 коп.

При цьому, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статті 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на викладене, враховуючи наявність у ОСОБА_1 непогашеної заборгованості за кредитним договором, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором № від 04 серпня 2023 року у загальному розмірі 40786 грн 12 коп., що складається із суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 35041 грн 60 коп., суми заборгованості за відсотками у розмірі 5744 грн 52 коп., оскільки зазначені суми підтверджені наданими позивачем доказами й відповідачкою не спростовані.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем відповідно до платіжного доручення № від 22 листопада 2024 року сплачений судовий збір у сумі 3028 грн 00 коп.

Відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на те, що позов про стягнення заборгованості задоволено, враховуючи те, що відповідачка позов про стягнення заборгованості визнала до початку розгляду справи по суті, про що вказала у поданій до суду заяві, суд приходить до висновку про те, що Акціонерному товариству «ОТП БАНК» має бути повернуто з державного бюджету 50 відсотків судового збору в сумі 1514 грн 00 коп. (3028 грн 00 коп. х 50%), а також про стягнення з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору у сумі 1514 грн 00 коп. (3028 грн 00 коп. х 50%).

На підставі викладеного, керуючись статтями 259, 263-265, 280-281 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов Акціонерного товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «ОТП БАНК», (код , місцезнаходження: вул. Жилянська, буд. 43, м. Київ, 01033) суму заборгованості за кредитним договором № від 04 серпня 2023 року в розмірі 40786 грн 12 коп. (сорок тисяч сімсот вісімдесят шість гривень дванадцять копійок), що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 35041 грн 60 коп. (тридцять п`ять тисяч сорок одна гривня шістдесят копійок), заборгованості за відсотками в сумі 5744 грн 52 коп. (п`ять тисяч сімсот сорок чотири гривні п`ятдесят дві копійки).

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «ОТП БАНК» (код , місцезнаходження: вул. Жилянська, буд. 43, м. Київ, 01033)понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 1514 грн 00 коп. (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень).

Повернути Акціонерному товариству «ОТП БАНК» (, місцезнаходження: вул. Жилянська, буд. 43, м. Київ, 01033) з державного бюджету частину судового збору в розмірі 1514 грн 00 коп. (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень), сплаченого при подачі позовної заяви згідно з платіжним дорученням № від 22 листопада 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство «ОТП БАНК», , місцезнаходження: вул. Жилянська, буд. 43, м. Київ, 01033;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Суддя О.О. Шарова-Айдаєва