МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2025 р. Справа № 370/3773/24

Провадження № 2/370/1524/24

Суддя Макарівського районного суду Київської області Сініцина О. С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

у с т а н о в и л а:

До Макарівського районного суду Київської області 30 грудня 2024 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Крім того, 10 січня 2025 року позивач подала заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- заборони відповідачу вчиняти дії щодо зняття позивача з реєстраційного обліку в будинку АДРЕСА_1 ;

- заборони на відчуження частини будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- накладення арешту на автомобіль Ford Fusion 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , із забороною відчуження автомобіля, з внесенням у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту;

- накладення арешту на грошові кошти розміщені на депозитному рахунку відповідача (РНКОПП НОМЕР_2 ) в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» ().

Свої вимоги позивач мотивувала тим, зазначене майно було придбане подружжям у період зареєстрованого шлюбу, але зареєстроване на відповідача, а тому він має право розпоряджатися зазначеним майном на власний розсуд, у тому числі продати або іншим чином відчужити майно, про що він уже усно висловлювався, що може істотно ускладнити виконання рішення суду.

Таким чином, позивач вважає, що у випадку відчуження відповідачем спірного майна, позивачу доведеться тривалий час вчиняти дії щодо відновлення порушеного права, що свідчить про необхідність застосування запобіжного заходу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву позивача про забезпечення позову слід задовольнити частково, з огляду на таке.

За змістом статті 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до частини першої статті 150 Цивільного процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, такий висновок зробив Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2019 року у справі № 761/45074/17.

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Також суд зазначає, що згідно із сталою практикою Верховного Суду, забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно є належним заходом забезпечення позову у спорах про поділ майна подружжя.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи дійшов такого висновку.

Як вбачається із Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, виданого 27 грудня 1993 року виконавчим комітетом Макарівської селищної ради за зареєстрованим № 2337, житловий будинок з прилеглими до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на праві особистої власності.

Зі змісту інформації наданої Головним сервісним центром МВС станом на 05 грудня 2024 року відповідно до Єдиного державного реєстру транспортних засобів ОСОБА_2 є власником, зокрема, автомобіля Ford Fusion 1388 (2008).

Ураховуючи викладене, наведені у заяві про забезпечення позову докази та обґрунтування, предмет цього позову, наявність зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог, суд дійшов до висновку про необхідність та доцільність вжиття заходів забезпечення позову у цій справі у спосіб, про який просить позивач, так як застосування таких заходів забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист прав та інтересів позивача.

Разом з тим вимога, щодо накладення арешту на грошові коштів, що розміщені на депозитному рахунку, відкритих на ім`я відповідача, в АТ «Державний ощадний банк України» не підлягає задоволенню, оскільки заявником не конкретизовано, на які саме рахунки слід накласти арешт.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, в постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року по справі № 320/3560/18, заявником суду повинні бути надані відомості щодо конкретного індивідуально визначеного майна, яке належить відповідачу та щодо якого мають вживатись заходи забезпечення позову. Зокрема, Верховним Судом зазначено, що суд може накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат, проте відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що тимчасове обмеження майнових прав та інтересів ОСОБА_2 визнається судом необхідним та пропорційним втручанням у такі права, оскільки воно спрямоване на реалізацію основних завдань цивільного судочинства. Крім того, накладення заборони на відчуження майна не покладе на відповідача непосильний тягар чи інші негативні наслідки та не позбавляє можливості користуватися цим майном, а тому заява про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя необхідно задовольнити частково.

На підставі викладеного та керуючись статтями 149-159, 260, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України суддя

п о с т а н о в и л а:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії щодо зняття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстраційного обліку в будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити ОСОБА_2 відчужувати частини будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Накласти арешт на автомобіль Ford Fusion 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 із забороною відчуження цього автомобіля.

В іншій частині заяви - відмовити.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Інформація сторін:

- ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

- ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя О.С. Сініцина