Справа № 464/6871/24
пр.№ 2/464/624/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2025 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова у складі судді Тімченко О.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, з участю представників сторін: позивача адвоката Пащука А.І., відповідача адвоката Туркас О.І.,

у с т а н о в и в:

Адвокат Пащук А.І. від імені та в інтересах позивача, ІНФОРМАЦІЯ_1 , з використанням механізму ч.4 ст.152 СК України, звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою у порядку цивільного судочинства, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на користь позивача у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 жовтня 2024 року і до досягнення позивачем повноліття. Свої вимоги обґрунтовує невиконанням відповідачем своїх обов`язків щодо утримання.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено суддю Тімченко О.В.

Суддя ухвалою від 11 жовтня 2024 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Проти такого порядку розгляду справи сторони не заперечили.

Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не поступило, такий проводиться у порядку письмового провадження без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису, як це передбачено ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України.

Представником позивача подано заяву про зміну позовних вимог, згідно з якою просить стягувати аліменти у розмірі 3000 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Відповідач погоджується сплачувати аліменти у заявленому розмірі 3000 грн. Указане викладене у відзиві на позов, поданому від імені відповідача його представником.

Вирішуючи цивільно-правовий спір між сторонами по суті, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачуваних цим Кодексом випадках.

Судом з`ясовано, що батьками неповнолітньої позивачки ОСОБА_1 є відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

Наказом Управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради за № 280 від 03 липня 2024 року неповнолітню дитину ОСОБА_1 визнано такою, яка залишилась без батьківського піклування, тимчасово влаштовано у сім`ю ОСОБА_4 .

Наведені обставини визнаються сторонами та узгоджуються із наявними у справі письмовими доказами: свідоцтвом про народження, свідоцтвом про смерть, наказом про взяття на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування, та тимчасове влаштування.

Неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом (ст.47 ЦПК України).

У ст.ст.18, 152, 179, 180 СК України визначено, що кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до ЦК України.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як регламентовано ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Особа, якій виповнилось 14 років, може сама звернутись до суду із заявою, зокрема про стягнення аліментів. Саме таку позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 23 серпня 2023 року у справі № 707/1319/22, що підлягає урахуванню при застосуванні норм права у порядку ч.4 ст.263 ЦПК України.

Позивач у даній справі на день подання позову досягла 14 років, має право на самостійне одержання і розпорядження аліментами від батьків, вимоги позову про стягнення аліментів з відповідача її батька стосуються безпосередньо її майнових прав, зумовлює висновок про належність позивача.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд має виходити з того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Саме такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 362/6725/18.

З урахуванням, що позивач позов підтримує, а відповідач позов визнає, суд вважає необхідним задоволити вимоги позивача про стягнення аліментів. Таке визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав сумніватися у волевиявленні сторін немає.

Суд роз`яснює, що за приписами ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із положеннями ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, який у даній справі подано засобами поштового зв`язку, та у порядку ч.1 ст.430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Розмір аліментів у твердій грошовій сумі щорічно підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст.184 СК України).

При розподілі судових витрат суд бере до уваги положення ч.6 ст.141, ч.1 ст.142 ЦПК України, якими регламентовано наступне. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, а відповідачем позов визнано, що підтверджується матеріалами, суд дійшов переконання, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню 605,60 грн судового збору.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на її утримання у розмірі 3 000 грн щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 жовтня 2024 року і до досягнення нею повноліття.

Розмір аліментів, стягуваний у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 605,60 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, у такому разі суд підписує рішення без його проголошення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Інформація про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2

Повне судове рішення складено 13 січня 2025 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО