Справа № 570/4914/24
Номер провадження 2/570/270/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2025 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань Карпяк С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне (в порядку заочного розгляду) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 17 червня 2023 року о 04 год. 40 хв. на 347 км автомобільної дороги М-06 "Київ-Чоп" в с. Грушвиця Друга Рівненського району Рівненської області, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом, а саме: автомобілем марки "Nissan Maxima", державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, внаслідок чого допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення із транспортним засобом, а саме: автомобілем марки "Renault Duster", державний номерний знак НОМЕР_2 , з причепом "Прагматек", державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в зустрічному напрямку. Також внаслідок зіткнення причіп "Прагматек" відірвало і за інерцією відкинуло на транспортний засіб "Ford Focus", державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався позаду транспортного засобу марки "Renault Duster", державний номерний знак НОМЕР_2 , в попутному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі та причіп отримали механічні пошкодження, була завдана майнова шкода, в тому числі внаслідок втрати вантажу, який був у причепі (свійські тварини). Винним у даній дорожньо-транспортній пригоді є відповідач ОСОБА_2 . Відповідно до п. 13.1. ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на підставі поданого повідомлення про страховий випадок, а також заяви про відшкодування шкоди, МТСБУ було здійснено відшкодування ОСОБА_1 в сумі 160 000 грн. Але сплачена МТСБУ страхова виплата є недостатньою для відновлення ушкоджень транспортних засобів. Згідно Звіту №124.24 про оцінку автомобіля «Renault Duster», що складений 05.09.2024 ФОП ОСОБА_4 , вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля "Renault Duster", реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП 17.06.2023 в цінах на момент ДТП складає 384 942,17 грн. Згідно Звіту №125.24 про оцінку причепа бортового "Прагматек" реєстраційний номер НОМЕР_3 , що складений 05.09.2024 ФОП ОСОБА_4 вартість матеріального збитку завданого власникові причепа бортового "Прагматек" реєстраційний номер НОМЕР_3 в результаті його пошкодження при ДТП складає 25 915,26 грн. Відповідач ОСОБА_2 повинен відшкодувати різницю між вартістю матеріальної шкоди та страховою виплатою. Тому позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача шкоду, завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоді в розмірі 250 857, 43 грн. Також, позивач просить відшкодувати йому понесені судові витрати, що складаються із судового збору 2508 грн. 57 коп., витрати на залучення спеціаліста - 9000 грн., а також витрат на правову допомогу у сумі 9000 грн.

Рух у справі, процесуальні дії.

24.09.2024 року до Рівненського районного суду Рівненської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків завданих в дорожньо-транспортній пригоді.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано до провадження судді Красовського О.О.

02.10.2024 року суддя Рівненського районного суду Рівненської області Красовський О.О. прийняв до свого провадження цивільну справу та призначив до підготовчого судового засідання на 24.10.2024 р.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області 26.11.2024 р. підготовче засідання у справі було закрито, справа призначена до судового розгляду.

Позивач не з`явився в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без його участі.

Представник позивача не з`явився в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без його участі. В разі неявки відповідача не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи.

Відповідач тричі не з`явився в судове засідання.

Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Крім того, на веб-сайті суду розміщується список справ, що призначені судом до розгляду, і така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідач мав можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі. Відзив на позов до суду не подав. Судом враховується практика ЄСПЛ, зокрема позиція, викладена у справі "Пономарьов проти України", в межах якої Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Також враховуються висновки у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії", де зазначено: заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін чи учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд вважає, що справу можливо розглянути на підставі наявних доказів, участь сторін у справі не є обов`язковою. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення заочного розгляду справи.

Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Обставини, встановлені при розгляді справи.

17 червня 2023 року о 04 год. 40 хв. на 347 км автомобільної дороги М-06 "Київ-Чоп" в с.Грушвиця Друга Рівненського району Рівненської області, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом, а саме: автомобілем марки "Nissan Maxima", державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, внаслідок чого допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення із транспортним засобом, а саме: автомобілем марки "Renault Duster", державний номерний знак НОМЕР_2 , з причепом "Прагматек", державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в зустрічному напрямку. Також внаслідок зіткнення причіп "Прагматек", державний номерний знак НОМЕР_3 , відірвало і за інерцією відкинуло на транспортний засіб "Ford Focus", державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався позаду транспортного засобу марки "Renault Duster", державний номерний знак НОМЕР_2 , в попутному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі та причіп отримали механічні пошкодження та була завдана майнова шкода, а також завдана шкода внаслідок втрати вантажу, який був у причепі (свійські тварини).

Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Згідно постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 01 вересня 2024 року (справа 570/3348/23) ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та встановлено, що він порушив вимоги п.п.2.3. "б", 12.1 Правил дорожнього руху України. Суд встановив, що 17 червня 2023 року о 04 год. 40 хв. на 347 км автомобільної дороги М-06 "Київ-Чоп" в с. Грушвиця Друга Рівненського району, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом, а саме: автомобілем марки "Nissan Maxima", державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, внаслідок чого допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення із транспортним засобом, а саме: автомобілем марки "Renault Duster", державний номерний знак НОМЕР_2 , з причіпом "Прагматек", державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в зустрічному напрямку. Також внаслідок зіткнення причіп "Прагматек", державний номерний знак НОМЕР_3 , відірвало і за інерцією відкинуло на транспортний засіб "Ford Focus", державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався позаду транспортного засобу марки "Renault Duster", державний номерний знак НОМЕР_2 , в попутному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі та причіп отримали механічні пошкодження та були завдані матеріальні збитки, а також завдані матеріальні збитки внаслідок втрати вантажу, який був у причепі (свійські тварини) - (а.с. 9-11).

Частиною 6 статті 8 ЦПК України встановлено підстави звільнення від доказування в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

П. 22.2. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що відповідно до цього Закону потерпілим - юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну.

Автомобіль марки "Nissan Maxima", державний номерний знак НОМЕР_1 , не є забезпеченим транспортним засобом в розумінні п. 1.7. ч. 1 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

В той же час п. 13.1. ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Відповідно до п. 13.1. ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на підставі поданого повідомлення про страховий випадок, а також заяви про відшкодування шкоди МТСБУ здійснено відшкодування ОСОБА_1 заподіяної страховим випадком ДТП, що мала місце 17 червня 2023 року о 04 год. 40 хв. на 347 км автомобільної дороги М-06 "Київ-Чоп" в с. Грушвиця Друга Рівненського району за участю ОСОБА_2 , в сумі 160 000 грн.

У зв`язку уз тим, що сума сплаченого МТСБУ відшкодування шкоди є недостатньою для відновлення ушкоджень транспортних засобів, що зазнали механічних ушкоджень, ОСОБА_1 було замовлено оцінку автомобіля марки "Renault Duster", державний номерний знак НОМЕР_2 , та причепу "Прагматек", державний номерний знак НОМЕР_3 .

Згідно Звіту №124.24 про оцінку автомобіля "Renault Duster", реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , що складений 05.09.2024 ФОП ОСОБА_4 вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля "Renault Duster" реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП 17.06.2023 року в цінах на момент ДТП, складає 384 942,17 грн.

Згідно Звіту №125.24 про оцінку причепа бортового "Прагматек" реєстраційний номер НОМЕР_3 , що складений 05.09.2024 ФОП ОСОБА_4 вартість матеріального збитку, завданого власникові причепа бортового "Прагматек" реєстраційний номер НОМЕР_3 в результаті його пошкодження при ДТП складає 25 915,26 грн.

У суду немає підстав вважати ці звіти неналежними, оскільки вони відповідають методиці проведення експертиз, оцінювач ОСОБА_4 була попереджена про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України. Відповідач не надав доказів того, що у зв`язку з неправдивими звітами оцінювача були внесені відомості до ЄРДР та розпочате кримінальне провадження щодо оцінювача.

Відповідач ОСОБА_2 повинен відшкодувати різницю заподіяною майновою шкодою та страховою виплатою. До таких висновків прийшов Верховний Суд у постановах: № 522/15636/16-ц від 11.12.2019 року; № 227/2996/16-ц від 11.12.2019 року; № 68/7779/15-ц від 25.11.2019 року; № 761/41395/16-ц від 25.11.2019 року; № 522/1597/15-ц від 31.10.2019 року; № 753/4696/16-ц від 30.10.2019 року; № 489/1356/16-ц від 17.10.2019 року; № 369/6204/16-ц від 15.10.2019 року; № 165/766/15-ц від 02.10.2019 року; № 235/4338/16-ц від 02.10.2019 року; № 465/1055/15-ц від 04.09.2019 року; № 362/5422/15-ц від 20.06.2019 року; № 761/14285/16-ц від 22.04.2019 року; № 753/286/16 від 11.04.2019 року; № 591/3152/16-ц від 25.03.2019 року; № 645/3746/16-ц від 07.02.2019 року; № 750/6218/16-ц від 23.01.2019 року; № 676/518/17 від 22.01.2019 року.

Відповідач ОСОБА_2 повинен відшкодувати завдану шкоду в розмірі 250 857,43 грн., що визначена як різниця між визначеною відповідно до Звітів заподіяною майновою шкодою та сплаченим МТСБУ страховим відшкодуванням.

Положення законодавства.

Щодо відшкодування майнової шкоди, стягнення страхового відшкодування.

Згідно положень статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

ВП ВС конкретизувала правові висновки ККС ВС та КЦС ВС щодо застосування частини другої статті 1188 ЦК України, визначивши, що припис частини другої статті 1188 ЦК України щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки третім особам, застосовний не тоді, коли встановлена вина кожного з власників (володільців) транспортних засобів, унаслідок взаємодії яких завдана шкода третій особі (тобто не тоді, коли встановлено невжиття залежних від цих власників (володільців) заходів для запобігання заподіянню такої шкоди), а тоді, коли поведінка кожного з власників (володільців) була неправомірною (постанова ВП ВС від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21).

Відповідно до статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Спеціальним законом, який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є Закон України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон). Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону (стаття 2 Закону).

Приписами ст. 3 Закону встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`я та/або майну потерпілого.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц дійшла висновку, що для отримання страхової виплати за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не можуть бути єдиними доказами вини особи, зокрема, у завданні шкоди майну потерпілого, а складене відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повідомлення про ДТП може підтверджувати вину особи, цивільно-правової відповідальність якої була застрахована, у завданні шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу потерпілого, і тому така ДТП є страховим випадком.

Пунктами 9.1 та 9.2 статті 9 Закону передбачено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18, пункт 59), від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) неодноразово звертала увагу на те, що у справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик.

Статтею 22 Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодування).

Висновки суду.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).

При розгляді справи було встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, що мала місце 17 червня 2023 року о 04 год. 40 хв. на 347 км автомобільної дороги М-06 "Київ-Чоп" в с. Грушвиця Друга Рівненського району Рівненської області, сталася з вини водія ОСОБА_2 , який порушив п.п.2.3. "б", 12.1 Правил дорожнього руху, та був притягнутий до відповідальності за ст. 124 КУпАП згідно постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 01.09.2024 року.

При розгляді справи не було встановлено, що дії іншого учасника ДТП були неправомірними.

В результаті ДТП майну позивача була заподіяна майнова шкода.

Згідно Звіту №124.24 про оцінку автомобіля "Renault Duster", реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , що складений 05.09.2024 ФОП ОСОБА_4 вартість матеріального збитку завданого власникові автомобіля "Renault Duster", реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП 17.06.2023 в цінах на момент ДТП, складає 384 942,17 грн.

Згідно Звіту №125.24 про оцінку причепа бортового "Прагматек" реєстраційний номер НОМЕР_3 , що складений 05.09.2024 ФОП ОСОБА_4 вартість матеріального збитку завданого власникові причепа бортового "Прагматек" реєстраційний номер НОМЕР_3 в результаті його пошкодження при ДТП складає 25 915,26 грн.

Положення ст. ст. 76, 102 - 113 ЦПК України визначають висновки експертів як один із засобів встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Страхова компанія відшкодувала позивачу 160 000 грн., сума майнової шкоди 410 857, 43 грн., різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням складає 250 857, 43 грн., які слід стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача.

Тому позов підлягає до задоволення.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Саме такий висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19.

За змістом ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

За ч. 1, 3 ст. 59 Основного Закону України кожен має право на правову допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Реалізуючи своє право на отримання професійної правничої допомоги, між ОСОБА_1 та адвокатом Курись О.П. було договір про надання правової (професійної правничої) допомоги, що підтверджується наявним в матеріалах справи ордером на надання правничої (правової) допомоги

На виконання взятих на себе зобов`язань адвокатом вжито заходів щодо професійної підготовки до розгляду справи, забезпечено вивчення чинного законодавства, якими врегульовуються спірні правовідносини сторін, здійснено представництво в суді. Повнота та належність виконання зобов`язань за договором про надання правової допомоги підтверджується квитанціями № б/н від 06.08.2024 р. та 23.09.2024 р. про сплату за послуги адвоката (а.с. 67).

Згідно ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Виходячи з наявних матеріалів справи, вартість правової допомоги визначено за домовленістю сторін, і вона складає 9000 грн.

При дослідженні доказів щодо виду і розміру судових витрат, пов`язаних з понесеними витратами на правову допомогу суд вважає, що до відшкодування підлягають заявлені позивачем 9000 грн. витрат на правову допомогу.

Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи, з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів. Понесені витрати на залучення спеціаліста для визначення розміру заподіяної матеріальної шкоди в наслідок ДТП становить 9000 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач повідомив, що судові витрати, понесені ним на момент звернення до суду із даним позовом, складаються із суми судового збору 2 508 грн. 57 коп. В матеріалах справи наявна платіжна інструкція про сплату судового збору 2 508 грн. 57 коп.

Відповідно до вимог ст. 141, 142 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Тобто з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди- задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заподіяну майнову шкоду в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 250 857 (двісті п`ятдесят тисяч вісімсот п`ятдесят сім) грн. 43 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 9000 грн. судових витрат на залучення спеціаліста, 9000 грн. судових витрат за надання професійної правничої допомоги та 2508 грн. 57 коп. судові витрати (сплата судового збору), а всього 20 508 (двадцять тисяч п`ятсот вісім) грн. 57 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Позивач має право подати апеляційну скаргу на рішення суду безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , мешканець: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований: АДРЕСА_2 ).

Суддя Красовський О.О.