Провадження № 2-с/466/1/25
У Х В А Л А

про скасування судового наказу

«15» січня 2025 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Глинська Д.Б. розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі №466/10662/24,

В С Т А Н О В И В :

08 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить скасувати судовий наказ від 25 жовтня 2024 року у справі № 466/10662/24.

В обґрунтування заяви заявник вказує, що заявлені вимоги Житлово - будівельного кооперативу №127 є необґрунтованими. Так, із заяви про видачу судового наказу вбачається, що стягувач просить стягнути витрати на ремонт ліфта. Однак, квартира АДРЕСА_1 , у якій вона проживає, знаходиться на першому поверсі і ліфтом вона взагалі не користується. Відтак, вона вважає, що не є користувачем вищезазначеної послуги.

Окрім того, заявником жодним чином у заяві про видачу судового наказу не зазначено як здійснювався розрахунок вартості ремонту ліфта.

3 документів, які їй надійшли разом із судовим наказом, є незрозумілим який саме ремонт ліфта проводився: поточний чи капітальний; чи це були проведені роботи, пов`язані із заміною чи доробкою вузлів та електричних схем, які не відповідають вимогам безпечної експлуатації ліфта; роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварій, навмисного пошкодження, порушень правил експлуатації та норм енергопостачання, крадіжок обладнання.

Крім того, у місті Львові на даний час діє міська програма підтримки співвласників багатоквартирних будинків, будинків ЖБК у проведенні невідкладного ремонту, капремонту, реконструкції, ремонтно - реставраційних робіт спільного майна, яку продовжили до 2025 року. Дана програма підтримки, зокрема, передбачає співфінансування ремонту ліфтів у багатоповерхівках. За умовами даної програми ремонт ліфтів оплачується наступним чином: якщо сплив 25-річний термін експлуатації, то місто покриває до 90% робіт; якщо ліфт потребує капремонту через зношеність, то з бюджету дадуть до 50% вартості, але не більше 150000 грн.

3 документів, долучених до заяви про видачу судового наказу, незрозуміло чи при здійсненні ремонту ліфта у будинку АДРЕСА_2 , була задіяна вищезазначена програма підтримки, і чи взагалі ЖБК №127 звертався до Львівської міської ради для можливості скористатися даною програмою підтримки, щоб не покладати весь тягар вартості ремонту ліфта на мешканців будинку.

Таким чином, на даний час між нею та Житлово-будівельним кооперативом №127 у даній справі наявний спір про право, а тому просить скасувати судовий наказ від 25 жовтня 2024 року у справі № 466/10662/24.

Крім того, просила стягнути на її користь з Житлово - будівельного кооперативу №127 судовий збір, сплачений за подання заяви про скасування судового наказу, у розмірі 151, 40 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 січня 2025 року вищевказана заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі №466/10662/24 передана для розгляду судді Глинській Д.Б.

Дослідивши заяву про скасування судового наказу, матеріали додані до неї, приходжу до висновку про часткове задоволення заяви про скасування судового наказу, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25 жовтня 2024 року Шевченківським районним судом м. Львова у цивільній справі № 466/10662/24 видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Житлово - будівельного кооперативу №127 заборгованість за оплату житлово - комунальних послуг у розмірі 1 676,30 грн. за період з 01.07.2023 по 31.08.2023, а також 302,80 грн. судового збору.

Копію заяви про видачу судового наказу з додатками, а також копію судового наказу від 25 жовтня 2024 року боржник ОСОБА_1 отримала 04 січня 2025 року (згідно з сервісом відстежень поштових відправлень сайту Укрпошта (трекінг-номер 624).

Відтак, встановлено, що подана заявником заява про скасування судового наказу відповідає вимогам ст.170 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Враховуючи вищевикладені обставини та вимоги процесуального законодавства, вважаю за необхідне скасувати судовий наказ від 25 жовтня 2024 року у справі №466/10662/24.

Щодо вимоги боржника ОСОБА_1 про стягнення на її користь з Житлово - будівельного кооперативу №127 судовий збір, сплачений за подання заяви про скасування судового наказу, у розмірі 151,40 грн., виходжу з наступного.

За змістом частини третьої статті 171 ЦПК України законодавцем визначені процесуальні дії суду, які можуть мати місце разом зі скасуванням судового наказу - поворот виконання судового наказу.

Боржником клопотання про поворот виконання судового наказу не заявлялося.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи ( частина 1 статті 133 ЦПК України).

Порядок розподілу судових витрат визначений статтями 141, 142 ЦПК України, які регулюють порядок розподілу судових витрат, понесених сторонами при розгляді справ у позовному провадженні.

Разом з тим, ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема, не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на стягувача за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судового збору, сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу.

За вказаних обставин заявлена вимога ОСОБА_1 про стягнення з Житлово - будівельного кооперативу №127 на її користь сплаченого судового збору у розмірі 151,40 грн. не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-171, 258-261 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

заяву задовольнити частково.

Судовий наказ від 25 жовтня 2024 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Житлово - будівельного кооперативу №127 заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг у розмірі 1 676,30 грн. за період з 01.07.2023 по 31.08.2023, а також 302,80 грн. судового збору скасувати.

Відмовити ОСОБА_1 у стягненні з Житлово - будівельного кооперативу №127 на її користь судового збору, сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу, у розмірі 151,40 грн.

Роз`яснити Житлово - будівельному кооперативу №127 його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Копію ухвали направити стягувачу та боржнику для відома.

Ухвала остаточна та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Д. Б. Глинська