УХВАЛА

14 січня 2025 року

м. Київ

справа № 607/10236/23

провадження № 61-11809св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянув при попередньому розгляді справи у порядку письмового провадження справу за позовом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області в особі ліквідаційної комісії до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_2 , третя особа - Управління сім`ї, молодіжної політки та захисту дітей Тернопільської міської ради про виселення з житла та зобов`язання зняття з реєстрації місця проживання, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського апеляційного суду від 24 липня 2024 року у складі колегії суддів: Гірського Б. О., Хома М. В., Храпак Н. М.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області в особі ліквідаційної комісії звернулося до суду з указаним позовом, у якому просило: виселити ОСОБА_1 та членів його сім`ї: ОСОБА_2 - дружину; ОСОБА_4 - сина, ОСОБА_3 - малолітню дочку із службової квартири за адресою: АДРЕСА_1 (загальною площею 63,6 кв. м, житловою площею 31,5 кв. м, двокімнатна) без надання іншого житла; зобов`язати ОСОБА_1 та членів його сім`ї: ОСОБА_2 - дружину; ОСОБА_4 - сина, ОСОБА_3 - дочку знятись із реєстрації за вищевказаною адресою та за наявності погасити заборгованість за послуги, котрі надавались в процесі користування службовим житлом.

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області ухвалою від 28 листопада 2023 року виділив в самостійне провадження вимогу УМВС України в Тернопільській області, в особі ліквідаційної комісії, до ОСОБА_4 про виселення, зупинив провадження у справі за позовом УМВС України в Тернопільській області в особі ліквідаційної комісії до ОСОБА_4 про виселення, до припинення перебування ОСОБА_4 у складі Збройних Сил України.

Рішенням від 05 квітня 2024 року Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області відмовив в задоволенні позову Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області в особі ліквідаційної комісії до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_2 , третя особа - Управління сім`ї, молодіжної політки та захисту дітей Тернопільської міської ради про виселення з житла та зобов`язання зняття з реєстрації місця проживання.

Тернопільський апеляційний суд постановою від 24 липня 2024 року скасував рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 квітня 2024 року.

Ухвалив нове судове рішення, яким позов задовольнив частково.

Виселив ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , їх малолітню дочку ОСОБА_3 з службової квартири за адресою: АДРЕСА_1 без надання іншого житла.

В задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Вирішив питання про розподіл судових витрат.

20 серпня 2024 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Тернопільського апеляційного суду від 24 липня 2024 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 10 вересня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою та витребувано матеріали справи.

24 вересня 2024 року матеріали справи надійшли на адресу Верховного Суду.

30 вересня 2024 року на адресу Верховного Суду від Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області в особі ліквідаційної комісії через засоби поштового зв`язку надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому позивач просить суд касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.

При цьому, позивач просить суд повідомити Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області в особі ліквідаційної комісії про дату та час розгляду касаційної скарги.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Абзац другий частини першої даної статті визначає, що у разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки судом касаційної інстанції не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень у справі, і такої необхідності колегія суддів не вбачає, тому підстав для задоволення клопотання позивача про повідомлення Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області в особі ліквідаційної комісії про дату та час розгляду касаційної скарги немає.

Таким чином, справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі буде надіслана у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області в особі ліквідаційної комісії щодо повідомлення позивача про дату та час розгляду касаційної скарги відмовити.

Справу за позовом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області в особі ліквідаційної комісії до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_2 , третя особа - Управління сім`ї, молодіжної політки та захисту дітей Тернопільської міської ради про виселення з житла та зобов`язання зняття з реєстрації місця проживання, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського апеляційного суду від 24 липня 2024 рокупризначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов