справа № 563/15/25
У Х В А Л А

15 січня 2025 року м. Корець

Корецький районний суд Рівненської області в складі головуючого судді Загородько Н.А., розглянувши позовну заяву Акціонерного товариства "Сенс Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

На розгляд Корецького районного суду Рівненської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Сенс Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, судова справа передана судді Корецького районного суду Рівненської області Загородько Н.А.

Суддя Загородько Н.А. заявила самовідвід, так як один із відповідачів по справі, а саме Якимчук О.М. є колишньою суддею Корецького районного суду Рівненської області.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини 1 статті 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Судом встановлено, що Якимчук О.М. є колишньою суддею Корецького районного суду Рівненської області, з якою суддя Загородько Н.А. працювала в одному суді близько 10 років.

Саме тому у сторін може виникнути сумнів у об`єктивні та неупередженості судді.

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

У пункті 2.5 "Бангалорських принципів поведінки судді" від 19 травня 2006 року (схвалені резолюцією Економічною та Соціальною радою ООН від 27 липня 2006 року №2006/23) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Визначаючи, чи є суд незалежним, Європейський суд з прав людини звертає увагу й на ті зовнішні ознаки незалежності, що можуть стосуватися навіть гіпотетичної можливості впливу на суд. Існування самої лише можливості зовнішнього впливу на суд Європейський суд з прав людини іноді визнає достатнім, щоб поставити під сумнів незалежність суду ("Бєлілос проти Швейцарії", "Очолан проти Туреччини") і застерігає, що навіть самі лише сумніви "розсудливого спостерігача" в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянами права на справедливий суд ("Ферантелі та Сантанджело проти Італії", "Веттстейн проти Швейцарії").

Згідно пункту 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи "Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів" - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. Так, при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах "розсудливого спостерігача". В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Враховуючи ту обставину, що відповідачем у цивільному позові є ОСОБА_1 , з якою суддя Загородько Н.А. тривалий час працювала разом, то саме ця обставина в учасників справи може викликати сумнів в об`єктивності, неупередженості, безсторонності та незалежності судді при розгляді даної цивільної справи, тому вважаю за необхідне задоволити заяву про самовідвід.

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву про самовідвід судді по справі за позовом Акціонерного товариства "Сенс Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволити.

Відвести головуючого суддю Загородько Н.А. від розгляду вказаної справи.

Справу передати в канцелярію суду для повторного розподілу в порядку статті 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.А. Загородько