Справа № 510/2682/24
Провадження № 2-н/510/91/25

У Х В А Л А

15.01.25 року

Суддя Ренійського районного суду Одеської області Дудник В.І.,

розглядаючи матеріали заяви АТ «ОДЕСАГАЗ» (65003. м. Одеса, вул. Одарія, 1, р/р НОМЕР_1 в ПАТ «МТБ БАНК», МФО 328168, ) про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) заборгованості за послуги з розподілу природного газу.

В С Т А Н О В И В

АТ «ОДЕСАГАЗ» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу із вимогами про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу 616,65 грн. та витрат на сплату судового збору 302 грн. 80 коп.

Як вказує представник заявника, відповідно до заяви-приєднання боржник здійснює споживання природного газу за адресою: АДРЕСА_2 , постачальником якого є ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України». У заяві про видачу судового наказу вказано, що оскільки ОСОБА_1 здійснював споживання природного газу за вищевказаною адресою, вважається, що він приєднався до умов Договору розподілу природного газу. Представник заявника стверджує, що між АТ «ОДЕСАГАЗ» та ОСОБА_1 фактично виникли договірні відносини з приводу надання послуг з розподілу природного газу та цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи з метою споживання природного газу за адресою: АДРЕСА_2 . З цих підстав, представник заявника просить стягнути з боржника суму заборгованості та судовий збір.

Дослідивши матеріали заяви, суддя прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до ст. 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. У заяві повинно бути зазначено у т.ч.: 2) повне ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) заявника і боржника, їх місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника, а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються у т.ч.: 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як виходить з самої заяви про видачу судового наказу, в її розділі «Додатки» вказаний перелік документів, які у т.ч. додаються до неї в якості доказів вимог до боржника та підтвердження обставин спору ( довідка про фінансовий стан за о/рахунком абонента; довідка-розрахунок боргу). Однак, цих доказів для підтвердження грошової вимоги для присудження до стягнення з боржника, недостатньо.

Так, основною підставою, що дає змогу розглядати аналогічні справи у наказному провадженні, є наявність належним чином укладеного і підписаного сторонами письмового договору (або договору укладеного в електронній формі (публічного договору). Отже, тільки за наявності письмового (електронного) договору і доказів виникнення боргу та його розмірів суд повинен видати судовий наказ.

Певні роз`яснення містять і положення пп.9 та 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 за №14. Там ідеться про обов`язок фактичного надання послуг. Так, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне їх надання та отримання.

Як виходить з матеріалів справи, в тексті судового наказу є посилання на те, що укладався публічний договір на споживання природного газу (не щодо розподілу газу), вказано, що він був розміщений на веб-сайті, але чи являвся ОСОБА_1 абонентом споживання газу (за адресою АДРЕСА_3 ) раніше, тобто до розміщення публічного договору нинішнім стягувачем, - не вказано. Таким чином, суду не повідомлено про правові підстави для виникнення права користування послугами стягувача ОСОБА_1 , у зв`язку із чим незрозуміло, на яких підставах виникло право вимоги АТ «ОДЕСАГАЗ» до нього, як до боржника.

Також слід зауважити, що відповідно до ч.6 ст.165 ЦПК України суддею на його запит в Електронному кабінеті ЄСІТС було отримано інформацію з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване місце мешкання боржника ОСОБА_1 .

Згідно отриманої суддею відповіді ОСОБА_1 рахується зареєстрованим в АДРЕСА_4 , за даними заяви про видачу судового наказу адресою реєстрації імовірного боржника вказана: АДРЕСА_3 .

Тобто, боржник взагалі рахується зареєстрованим за іншою адресою, а вказана у заяві адреса є іншою.

Незважаючи на це, навіть якщо припустити, що боржник може бути зареєстрованим та фактично мешкати за іншою адресою, суду не надано доказів того, що він є власником нерухомого майна за фактичним місцем мешкання і несе обов`язки, як власник, також не надано доказів того, що він як побутовий споживач користується наданими послугами (згідно довідки про фінансовий стан боржника оплата за начебто надані йому послуги взагалі не здійснювалась), у зв`язку із чим в нього могли виникнути обов`язки, як у побутового споживача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, у тому числі, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

За ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 163, 165, 166, 258-261 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В

Відмовити у видачі судового наказу за заявою АТ «ОДЕСАГАЗ» про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу та судових витрат.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Вячеслав ДУДНИК