Справа № 283/2551/24
Провадження №2/283/140/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

15 січня 2025 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Хомич В.М., секретар судового засідання Ільніцька С.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні, у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про поділ житлового будинку в натурі,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про поділ житлового будинку в натурі, в обґрунтування якого зазначила, що згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18.09.2024, посвідченим державним нотаріусом Малинської державної нотаріальної контори та зареєстрованим у реєстрі за № 1-1172 (спадкова справа № 107/2012), спадкоємцями зазначеного у свідоцтві майна, а саме 3/10 частки житлового будинку загальною площею 127,7 кв.м, житловою-71,5 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яка належала її померлому батькові, ОСОБА_4 , на підставі договору купівлі-продажу, є у рівних долях вона, ОСОБА_1 , та її баба ОСОБА_5 . Право власності на 3/20 частки вказаного житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджено витягом від 28.09.2024.

Згідно з договором дарування частки житлового будинку з відповідними господарськими будівлями від 28.09.2024 ОСОБА_5 подарувала їй свою частку житлового будинку з відповідними господарськими будівлями. Право власності на 3/20 частки житлового будинку на підставі договору дарування зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджено витягом від 28.09.2024.

На даний час позивачці належить на праві приватної власності 3/10 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Вирішити питання щодо поділу житлового будинку в натурі шляхом добровільного укладення договору не вдається за можливе, оскільки відповідач ухиляється від нотаріального оформлення.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 18.11.2024 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовче провадження, призначено підготовче судове засідання на 11 годину 15.01.2025.

15.01.2025 позивачка звернулася до суду із заявою, в якій зазначено, що позовні вимоги вона підтримує у повному обсязі, просить проводити розгляд справи без її участі.

15.01.2025 до канцелярії суду від відповідача надійшла заява, в якій зазначено, що позовні вимоги він визнає, просить проводити розгляд справи без його участі.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, із заявами, клопотаннями до суду не зверталась.

Суд, відповідно до ст. 247 ЦПК України розглядає справу у підготовчому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що відповідач заявою від 15.01.2025 визнав позовні вимоги.

Встановлені судом обставини.

Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18.09.2024, посвідченим державним нотаріусом Малинської державної нотаріальної контори, зареєстрованим у реєстрі за № 1-1172, спадкова справа №107/2012, підтверджується, що спадкоємцями зазначеного у свідоцтві майна, а саме: 3/10 часток житлового будинку загальною площею 127,7 кв.м, житловою -71,5 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом Малинської державної нотаріальної контори Житомирської області 17.10.1995 за Р № 1-3941, у рівних частинах є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с.11).

Право власності на 3/20 частки вказаного житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом зареєстровано за позивачем у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджено витягом від 28.09.2024 (а.с.11).

Згідно з договором дарування частки житлового будинку з відповідними господарськими будівлями від 28.09.2024 ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_1 3/20 частки житлового будинку з відповідними господарськими будівлями по АДРЕСА_1 (а.с.12-13).

Право власності на 3/20 частки житлового будинку на підставі договору дарування зареєстровано за позивачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджено витягом від 28.09.2024 (а.с.14).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна від 13.11.2024 іншим співвласником житлового будинку АДРЕСА_2 на підставі договору дарування частини жилого будинку від 18.01.1999 є ОСОБА_2 (а.с.9).

Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 від 09.08.2024 (інвентаризаційна справа № 181-08/2024) житловий будинок складається з трьох частин:

-перша - загальною площею 27,9 кв.м, житловою - 17,6 кв.м належить ОСОБА_1 та включає: кухню площею 10,3 кв.м, житлову кімнату площею 17,6 кв.м,

-друга загальною площею 57,8 кв.м, житловою - 28,2 кв.м, допоміжною - 29,6 кв.м, належить ОСОБА_2 та включає: коридор площею 10,0 кв.м, кухню площею 11,5 кв.м, санвузол площею 4,6 кв.м, кладовку площею 3,5 кв.м, житлову кімнату площею 10,3 кв.м, житлову кімнату площею 17,9 кв.м;

-третя - загальною площею 42,0 кв.м, житловою- 25,7 кв.м, допоміжною -16,3 кв.м, що включає: коридор площею 2,4 кв.м, кладову площею 1,2 кв.м, житлову кімнату площею 12,7 кв.м, житлову кімнату площею 13,0 кв.м, кухню площею 8,9 кв.м, санвузол площею 1,7 кв.м, котельню площею 2,1 кв.м (а.с.15-16).

Третя частина житлового будинку була виділена в окрему квартиру АДРЕСА_1 та на підставі договору купівлі-продажу квартири від 23.07.2021, посвідченого приватним нотаріусом Коростенського РНО Житомирської області Тимошенко Н.С., набута у власність ОСОБА_3 (а.с.21-22).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.07.2021 квартира АДРЕСА_3 як об`єкт житлової нерухомості зареєстрована на праві приватної власності у частці 1/1 за ОСОБА_3 (а.с.23).

На замовлення ОСОБА_3 виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_3 (а.с.24-28).

Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_6 від 09.08.2024 № 181- 08/2024 під час проведення технічного обстеження житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 були виявлені зміни, а саме: збільшилась загальна площа з 120,4 кв. м на 127,7 кв. м внаслідок демонтажу печі; збільшилася житлова площа з 60,4 на 71,5 кв.м внаслідок переобладнання приміщення кухні в житлову кімнату, один з сараїв було знесено; на земельній ділянці облаштовані криниця № 1, вигрібна яма № НОМЕР_1 , ворота № 3,5, огорожа № 4,6. Вказані зміни не потребують дозвільних документів на проведення будівельних робіт з подальшим введенням в експлуатацію (а.с.29).

На підставі рішення Малинської міської ради від 22.04.2022 № 635 «Про перейменування вулиць та провулків в місті Малин» вулиця Куйбишева перейменована у вулицю Олександра Олеся (а.с.30).

Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом.

Між сторонами виник спір з приводу поділу житлового будинку.

Зміст права власності полягає у праві володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, що визначено у ст.317 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Поняття спільної часткової власності визначено в ч.1 ст.356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Спільна часткова власність є специфічною конструкцією шляхом існування: (а) множинності суб`єктів. Спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів; (б) єдність об`єкта. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й запускаються відповідними відсотками від цілого чи у дробовому вираженні.

Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тією частиною спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Частинами 1-2 ст.364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно зі ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику частка, якого зменшилась.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своєї частки в ньому, то здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яке відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.

Як роз`яснено в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» /зі змінами/, у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Відповідно до п.6 вищенаведеної Постанови при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Приймаючи до уваги, що 3/10 частин домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 належить позивачу на праві спільної часткової власності та існує технічна можливість для виділу її частки даного нерухомого майна в натурі, сторони не досягли домовленості про виділ частки в договірному позасудовому порядку, суд приходить до висновку, що позивач має право на виділ своєї частки нерухомого майна в натурі, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, тому вони є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: сплачений позивачем судовий збір.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічні положення, що визначають підстави повернення позивачу судового збору містяться у ч. 1 ст. 142 ЦПК України у якій зазначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв`язку з визнанням відповідачем позовних вимог до початку розгляду справи по суті, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50% від суми сплаченого судового збору, а інші 50% підлягають поверненню з державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 12, 23, 76, 81, 141, 200, 258, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про поділ житлового будинку - задовольнити.

Провести поділ житлового будинку АДРЕСА_1 відповідно до часток у праві спільної часткової власності та виділити у особисту приватну власність:

ОСОБА_1 : кухню (1-1) площею 10,3 кв.м, житлову кімнату (1-2) площею 17,6 кв.м, загальною площею 27,9 кв.м, житловою 17,6 кв.м, а також частину огорожі №4;

ОСОБА_2 : коридор (2-1) площею 10,0 кв.м, кухню (2-2) - 11,5 кв.м, санвузол (2-3) - 4,6 кв.м, кладову (2-4) - 3,5 кв.м, житлову кімнату (2-5) - 10,3 кв.м, житлову кімнату (2-6) - 17,9 кв.м, загальною площею 57,8 кв.м, житловою - 28,2 кв.м, допоміжною - 29,6 кв.м, а також господарські будівлі та споруди: прибудову «а2», сарай «Б», криницю - №1, вигрібну яму - № 2, ворота № 3, частину огорожі № 4.

Право спільної часткової власності на будинок АДРЕСА_1 припинити.

Стягнути із відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , сплачений нею судовий збір у розмірі 1687 (одна тисяча шістсот вісімдесят сім) гривень 37 копійок.

Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , сплачений нею судовий збір у розмірі 1687 (одну тисячу шістсот вісімдесят сім) гривень 37 копійок на підставі квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №1JQQ5522M від 22.11.2024.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 15.01.2025.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя В. М. Хомич