Справа № 489/2459/24
Провадження № 2/489/124/25
РІШЕННЯ

Іменем України

16 січня 2025 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Костюченка Г.С.,

із секретарем судових засідань Савковою К.А.,

за участі відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2024 року представник позивача звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь завдані збитки в порядку суброгації у розмірі 193088,04 грн.; судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначав наступне.

16 серпня 2021 року між ПАТ «Страхова компанія «УСГ» та ОСОБА_2 був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-1301-21-00472 предметом якого є страхування транспортного засобу «TOYOTA RAV4 HYBRID» д.н. з. НОМЕР_1 .

27 вересня 2021 року о 19 год 50 хв. У м. Києві по вул. Завльна Садова, 120, відбулась дорожньо транспортна пригода за участю т/з «TOYOTA RAV4 HYBRID» д.н. з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та транспортного засобу «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія - ОСОБА_1 , далі - Відповідач, під час якої Відповідач, керуючи автомобілем «Mercedes- Benz» д.н.з. НОМЕР_2 під час подачі бетону не вжив заходів для безпечної подачі, в результаті чого відбувся розрив труби та стався викид бетону на автомобіль «Toyota RAV 4 HYBRID» д.н.з. НОМЕР_1 , що спричинило його пошкодження.

Згідно постанови Дарницького районного суду міста Києва від 17 грудня 2021 року (справа № 753/22881/21) вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення Правил дорожнього руху України з боку відповідача та його визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

29.09.2021 року Страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи.

08 листопада 2021 року позивачем на підставі Рахунку № СМУ00033012 було складено страховий акт № СТОКА-17463 та розрахунок страхового відшкодування до нього. На підставі вищевказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 311 784 (Триста одинадцять тисяч сімсот вісімдесят чотири) гривні 79 копійок що підтверджується платіжним дорученням № 30526 від 10 листопада 2021 року.

18 січня 2022 року позивачем на підставі Рахунку № СМУ00033012 від 07 жовтня 2021 року та Рахунку № СР00-001926 від 13 січня 2022 року було складено страховий акт № СТОКА-17463 та розрахунок страхового відшкодування до нього. На підставі вищевказаних документів позивач здійснив доплату страхового відшкодування в розмірі 9540 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1422 від 18 січня 2022 року.

31 січня 2022 року позивачем на підставі Рахунку № СМУ00033012 від 07 жовтня 2021 року, Рахунку № СР00-001926 від 13 січня 2022 року та Рахунку № СР00-002754 від 20 січня 2022 року було складено страховий акт № СТОКА-17463/2 та розрахунок страхового відшкодування до нього.

На підставі вищевказаних документів позивач здійснив доплату страхового відшкодування в розмірі 711 (Сімсот одинадцять) гривень 13 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № 21038 від 31 січня 2022 року.

03 лютого 2022 року позивчем на підставі Рахунку № СМУ00033012 від 07 жовтня 2021 року, Рахунку № СР00-001926 від 13 січня 2022 року, Рахунку № СР00-002754 від 20 січня 2022 року та Рахунку № СР00-003680 від 28 січня 2022 року було складено страховий акт № СТОКА-17463/3 та розрахунок страхового відшкодування до нього. На підставі вищевказаних документів позивач здійснив доплату страхового відшкодування в розмірі 1051 (Одна тисяча п`ятдесят одна) гривня 58 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № 21488 від 3 лютого 2022 року.

А всього Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 323 088 (Триста двадцять три тисячі вісімдесят вісім) гривень 04 копійки.

Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ПрАТ "СК "Еталон" згідно полісу ОСЦПВ АР-5461796.

29.11.2021 року позивач звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування № 45229до ПрАТ "СК "Еталон".

20 грудня 2022 року ПрАТ "СК "Еталон" сплатила по нашій заяві страхове відшкодування в розмірі ліміту за шкоду завдану майну передбаченого полісом, тобто 130 000,00 гри.

Тому залишок боргу який повинна сплатити Відповідач становить: 323 088,04 гри. - 130 000,00 гри. = 193 088,04 гри. (Сто дев`яносто три тисячі вісімдесят вісім гривень 04 копійки).

26 грудня 2022 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію № 47134 з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування. Однак останній залишив її без задоволення.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст.. 108 Закону України «Про страхування» позивач просив суд задовольнити позовні вимоги та стягнути відшкодування шкоди саме з винної в ДТП особи відповідача ОСОБА_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08.04.2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

06 травня 2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Представник відповідача зазначає, що відповідач на час ДТП перебував в трудових відносинах з Приватним підприємством «Смерека» (, юридична адреса: 02068 м. Київ, пр.. Григоренка, 31).

В подальшому на підтвердження зазначеного представником відповідача суду була надана копія трудової книжки ОСОБА_1 із зазначенням відомостей про прийняття ОСОБА_1 22.09.2020 року на посаду водія автотранспортних засобів ПП «Смерека» ( Наказ про прийняття на роботу № 37-к від 21.09.2020).

13 жовтня 2022 року Наказом директора ПП «Смерека» № 25-к від 13.10.2022 року ОСОБА_1 був звільнений з роботи відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України.

Також представником відповідача суду була надана копія Посвідчення № 1472 від 16.10.2020 року ПП «Смерека» про те, що ОСОБА_1 пройшов навчання і виявив потрібні знання за програмою «Безпечне виконання робіт машиніста бетононасоса».

Представником відповідача була надана копія договору суборенди будівельної техніки та обладнання № 010419 від 01 квітня 2019 року про передачу ТОВ «промислово будівельна група «Міське будівництво» Приватному підприємству «Смерека» будівельної техніки відповідно до Додатку № 1 до договору.

Відповідно до Акту прийому передачі від 01.04.2029 року ПП «Смерека» отримала в оренду автомобіль «Mercedes- Benz» д.н.з. НОМЕР_2 .

Посилаючись на зазначені обставини та ст. 1172 ЦК України представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову до ОСОБА_1 , оскільки відповідальність за відшкодування шкоди покладається на роботодавця, а саме на ПП «Смерека».

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.05.2024 року суд вирішив здійснювати провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

27 травня 2024 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив. Представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог, оскільки представником відповідача не надано будь яких доказів знаходження водія ОСОБА_1 на час ДТП у трудових відносинах з ПП «Смерека» та виконання ним трудових обов`язків під час керування т/з «Mercedes- Benz» д.н.з. НОМЕР_2 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21.10.2024 року суд ухвалив залучити до участі у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне підприємство «Смерека».

Будь яких клопотань від позивача про залучення ПП «Смерека» до участі у справі в якості відповідача, співвідповідача, або заміну неналежного відповідача на належного до суду не надходило.

В судове засідання представник позивача, не з`явився, повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомив. На адресу суду 09.01.2025 року надійшла заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності. Наполягає на задоволені позовних вимог у повному обсязі, які викладені у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки ОСОБА_1 є неналежним відповідачем у справі. Позовні вимоги повинні бути заявлені до роботодавця з яким ОСОБА_1 перебував в трудових відносинах - ПП «Смерека» та на час ДТП виконував трудові обов`язки.

Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

16 серпня 2021 року між ПАТ «Страхова компанія «УСГ» та ОСОБА_2 був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-1301-21-00472 предметом якого є страхування транспортного засобу «TOYOTA RAV4 HYBRID» д.н. з. НОМЕР_1 .

27 вересня 2021 року о 19 год 50 хв. У м. Києві по вул. Завльна Садова, 120, відбулась дорожньо транспортна пригода за участю т/з «TOYOTA RAV4 HYBRID» д.н. з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та транспортного засобу «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія - ОСОБА_1 , далі - відповідач, під час якої Відповідач, керуючи автомобілем «Mercedes- Benz» д.н.з. НОМЕР_2 під час подачі бетону не вжив заходів для безпечної подачі, в результаті чого відбувся розрив труби та стався викид бетону на автомобіль ««Toyota RAV 4 HYBRID» д.н.з. НОМЕР_1 , що спричинило його пошкодження.

Згідно постанови Дарницького районного суду міста Києва від 17 грудня 2021 року (справа № 753/22881/21) вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху України та її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

29.09.2021 року Страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи.

08 листопада 2021 року позивачем на підставі Рахунку № СМУ00033012 було складено страховий акт № СТОКА-17463 та розрахунок страхового відшкодування до нього. На підставі вищевказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 311 784 (Триста одинадцять тисяч сімсот вісімдесят чотири) гривні 79 копійок що підтверджується платіжним дорученням № 30526 від 10 листопада 2021 року.

18 січня 2022 року позивачем на підставі Рахунку № СМУ00033012 від 07 жовтня 2021 року та Рахунку № СР00-001926 від 13 січня 2022 року було складено страховий акт № СТОКА-17463 та розрахунок страхового відшкодування до нього. На підставі вищевказаних документів позивач здійснив доплату страхового відшкодування в розмірі 9540 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1422 від 18 січня 2022 року.

31 січня 2022 року позивачем на підставі Рахунку № СМУ00033012 від 07 жовтня 2021 року, Рахунку № СР00-001926 від 13 січня 2022 року та Рахунку № СР00-002754 від 20 січня 2022 року було складено страховий акт № СТОКА-17463/2 та розрахунок страхового відшкодування до нього.

На підставі вищевказаних документів позивач здійснив доплату страхового відшкодування в розмірі 711 (Сімсот одинадцять) гривень 13 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № 21038 від 31 січня 2022 року.

03 лютого 2022 року позивачем на підставі Рахунку № СМУ00033012 від 07 жовтня 2021 року, Рахунку № СР00-001926 від 13 січня 2022 року, Рахунку № СР00-002754 від 20 січня 2022 року та Рахунку № СР00-003680 від 28 січня 2022 року було складено страховий акт № СТОКА-17463/3 та розрахунок страхового відшкодування до нього. На підставі вищевказаних документів позивач здійснив доплату страхового відшкодування в розмірі 1051 (Одна тисяча п`ятдесят одна) гривня 58 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № 21488 від 3 лютого 2022 року.

А всього Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 323 088 (Триста двадцять три тисячі вісімдесят вісім) гривень 04 копійки.

Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ПрАТ "СК "Еталон" згідно полісу ОСЦПВ АР-5461796.

29.11.2021 року позивач звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування № 45229до ПрАТ "СК "Еталон".

20 грудня 2022 року ПрАТ "СК "Еталон" сплатила по нашій заяві страхове відшкодування в розмірі ліміту за шкоду завдану майну передбаченого полісом, тобто 130 000,00 гри.

Тому залишок боргу який повинна сплатити Відповідач становить: 323 088,04 гри. - 130 000,00 гри. = 193 088,04 гри. (Сто дев`яносто три тисячі вісімдесят вісім гривень 04 копійки).

26 грудня 2022 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію № 47134 з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування. Однак останній залишив її без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №426/16825/16-ц зроблено висновок про те, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець.

Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Аналогічний висновок викладено у постанові ВС № 205/5571/15-к (не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки у зв`язку з трудовими відносинами з володільцем цього джерела).

У даній справі встановлено, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом: «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_2 яким володіло на відповідній правовій підставі ПП «Смерека», а саме договір оренди, у зв`язку з виконанням ним своїх трудових (службових) обов`язків, а також не заперечувалося іншими учасниками справи.

Зазначені обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. А саме: копією трудової книжки ОСОБА_1 із зазначенням відомостей про прийняття ОСОБА_1 22.09.2020 року на посаду водія автотранспортних засобів ПП «Смерека» ( Наказ про прийняття на роботу № 37-к від 21.09.2020).

13 жовтня 2022 року Наказом директора ПП «Смерека» № 25-к від 13.10.2022 року ОСОБА_1 був звільнений з роботи відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України.

Копією Посвідчення № 1472 від 16.10.2020 року ПП «Смерека» про те, що ОСОБА_1 пройшов навчання і виявив потрібні знання за програмою «Безпечне виконання робіт машиніста бетононасоса».

Копією договору суборенди будівельної техніки та обладнання № 010419 від 01 квітня 2019 року про передачу ТОВ «промислово будівельна група «Міське будівництво» Приватному підприємству «Смерека» будівельної техніки відповідно до Додатку № 1 до договору.

Актом прийому передачі від 01.04.2029 року ПП «Смерека» отримала в оренду автомобіль «Mercedes- Benz» д.н.з. НОМЕР_2 .

Копією Поліса обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/ 5461796 від 16.03.2021, в якому страхувальником т/з «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_2 зазначено ТОВ «промислово будівельна група «Міське будівництво».

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного та ч.1 ст. 1172 ЦК України обов`язок щодо відшкодування збитків в цьому випадку покладається на ПП «Смерека».

Позивач в позовній заяві наполягав на необхідності покладення відповідальності по відшкодуванню шкоди в порядку суброгації на ОСОБА_1 .

На час розгляду справи позивач не відмовився від заявлених вимог до ОСОБА_1 .

Будь яких клопотань від позивача про залучення ПП «Смерека» до участі у справі в якості відповідача, співвідповідача, або заміну неналежного відповідача на належного до суду не надходило.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 9.4 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Відповідно до ст. 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну майну потерпілого.

Особами, цивільно-правова відповідальність яких застрахована, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду (п. 1.4 ст. 1 Закону № 1961-IV).

Суд вважає що відповідач ОСОБА_1 є неналежним відповідачем.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 705/3876/18.

ВС зазначив, що згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; (пункти 1 і 4 частини другої статті 175 ЦПК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові.

Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (Висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди.

Керуючись ст. ст. 998, 1194, ч. 1 ст. 1172 ЦК України, ст. 4, 12, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Повний текст судового рішення складено 16 січня 2025 року.

Суддя Г.С. Костюченко