У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Ковбасюк О.О.

за участю:

секретаря судового засідання Білоус А.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду під час розгляду за правилами спрощеного позовного провадження цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбузустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

У проваджені суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 просить вирішити питання про прийняття до розгляду її зустрічної позовної заяви до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, яка була подана нею до суду 13.11.2024.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

За таких обставин суд ухвалив проводити судове засідання за відсутності позивача.

Заслухавши відповідача та вивчивши матеріали зустрічної позовної заяви, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин першої-третьої статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Згідно з ч. 1 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу.

Ознайомившись зі змістом поданої у справі зустрічної позовної заяви, судом встановлено, що вона не відповідає вимогам пунктів 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, згідно з якими позовна заява повинна містити:

- зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них (п. 4);

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п. 5).

Так, однією із вимог позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 є стягнення на її користь з ОСОБА_2 аліментів на її утримання та на утримання їхнього сина в твердій грошовій сумі - 12000,00 гривень щомісячно.

Разом із цим, з позовної заяви є незрозумілими як правові підстави звернення позивача із такими вимогами до суду, так і взагалі зміст таких вимог.

Так, аліменти - це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї іншого. Аліменти нараховуються в добровільному порядку або за рішенням суду.

Право на отримання аліментів мають:

- неповнолітні діти;

- діти, які продовжують навчання, до досягнення ними 23 років;

- дружина під час вагітності та у разі проживання з нею дитини;

- той з подружжя, з ким проживає дитина - інвалід;

- батьки;

- один із подружжя під час шлюбу;

- один із подружжя після розірвання шлюбу;

- жінка/чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою;

Неповнолітні діти (Глава 15 Сімейного кодексу України):

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Якщо батьки не досягли між собою згоди щодо способу утримання дитини, то у такому разі це питання вирішується в судовому порядку. Батьки, які позбавлені батьківських прав відносно дитини також зобов`язані сплачувати аліменти на її утримання.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, а також платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Аліменти на дитину можуть бути присуджені як в твердій грошовій сумі, так і в частці від доходу платника. Мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі щорічно підлягає індексації відповідно до закону.

Окрім цього, батьки повинні приймати участь у додаткових витратах на дитину (це додаткові кошти, котрі потрібні дитині і викликані особливими обставинами). Звернутись з позовом про стягнення коштів на додаткові витрати можна, незалежно від того, чи було звернення до суду про стягнення аліментів.

Діти, які продовжують навчання, до досягнення ними 23 років (стаття 199 Сімейного кодексу України):

Звернутися з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, має право як сама дитина, так і той з батьків, з ким вона проживає. При визначенні розміру аліментів у даному випадку обов`язково враховується майновий стан обох батьків. Після закінчення дитиною навчання виплата аліментів припиняється.

Дружина під час своєї вагітності та у разі проживання з нею дитини (статті 84 - 87 Сімейного кодексу України):

Вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина має право на утримання, незалежно від її матеріального становища та незалежно від того чи вона працює. Як правило, аліменти на утримання дружини присуджуються до досягнення дитиною трирічного віку, тобто на строк перебування жінки у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років.

Аліменти на утримання дружини можуть стягуватись незалежно від того чи розірвано шлюб між подружжям чи ні. Рівнозначні з дружиною права на отримання аліментів має і чоловік у випадку, якщо дитина проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні.

Той з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю (стаття 88 Сімейного кодексу України):

Якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

Батьки (Глава 17 Сімейного кодексу України):

Повнолітні діти зобов`язані утримувати непрацездатних батьків, котрі потребують матеріальної допомоги, а також приймати участь у додаткових витратах на утримання батьків, котрі пов`язані з тяжкою хворобою, немічністю, тощо. Діти можуть бути звільнені від сплати аліментів, якщо доведуть, що батьки ухилялись від виконання своїх батьківських обов`язків.

Аліменти на утримання одного з подружжя (стаття 75 Сімейного кодексу України):

Право на утримання має той із подружжя, котрий є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги. Умовою надання такої допомоги є можливість другого з подружжя її надавати.

Непрацездатним вважається той із подружжя, хто досяг пенсійного віку, а також той з подружжя, хто є особою з інвалідністю І, ІІ, ІІІ групи. Один із подружжя вважається таким, що потребує допомоги, у випадку, якщо його пенсія, заробітна плата інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму.

Аліменти на утримання одного з подружжя після розірвання шлюбу (стаття 76 Сімейного кодексу України):

Право на отримання аліментів у даному випадку має один із подружжя, хто став непрацездатним до розірвання шлюбу або протягом одного року після розірвання шлюбу. Також право на утримання має особа, котра стала непрацездатною після спливу одного року після розірвання шлюбу, але її непрацездатність пов`язана з протиправними діями колишнього чоловіка/дружини щодо неї. Також має право на отримання аліментів та особа, якщо на момент розірвання шлюбу їй залишилося п`ять років до досягнення пенсійного віку, але за умови, що подружжя перебувало у шлюбі не менше ніж 10 років. Крім того, якщо один із подружжя виховував дітей, вів домашнє господарство, піклувався про членів сім`ї і в результаті цього не мав змоги отримати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він також має право на стягнення аліментів.

Право на утримання у цьому випадку триває протягом трьох років від дня розірвання шлюбу.

Жінка/чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою (стаття 91 Сімейного кодексу України):

Жінка/чоловік, котрі тривалий час проживали разом однією сім`єю, але не зареєстрували у встановлено порядку між собою шлюб, мають право на утримання у випадку втрати працездатності в період спільного проживання. Особа, котра бажає стягнути кошти на своє утримання, повинна довести той факт, що він/вона проживала однією сім`єю протягом тривалого часу. Тобто, особа спочатку вимушена буде звернутись до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, а потім звертатись до суду з заявою про стягнення коштів на своє утримання.

Як вбачається зі змісту зазначених вище положень Сімейного кодексу України, кожен вид аліментів стягується по різному.

При цьому одночасне (однією сумою) стягнення аліментів на дитину та на дружину законодавством не передбачено.

Разом із цим, у зустрічній позовній заяві ОСОБА_1 не зазначила, на якій саме правовій підставі (статті Сімейного кодексу України) вона звернулася до суду та який саме вид аліментів вона просить стягнути з відповідача.

Вказані обставини є важливими, оскільки при стягненні різних видів аліментів підлягають встановленню та доказуванню різні обставини.

Зазначене стосується як аліментів на утримання позивачки, так і аліментів на дитину, оскільки наявними у справі документами підтверджується, що син сторін ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на даний час він є повнолітнім, а Сімейний кодекс України передбачає декілька випадків, коли можливе стягнення аліментів на повнолітню дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Із урахуванням наведеного, у зустрічній позовній заяві ОСОБА_1 необхідно конкретизувати, який саме вид аліментів та у якому саме розмірі вона просить стягнути з відповідача як на себе, так і на дитину (щодо кожного окремо).

Згідно із ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведене, встановивши, що подана зустрічна позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статті 175 ЦПК України, наявні підстави для залишення такої заяви без руху.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175-177, 185, 193, 194, 258-261, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВ ИВ:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 10-денний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків зустрічної позовної заяви, зазначених у мотивувальній її частині.

Роз`яснити позивачу за зустрічним позовом, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 15.01.2025.

СуддяО. О. Ковбасюк