Справа № 349/1777/24
Провадження № 2/349/49/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 січня 2025 року м.Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Гаврилюк О.О.

з участю секретаря судового засідання Гошко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку заочного розгляду цивільну справу №349/1777/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сканфорд Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

У жовтні 2024 року ТОВ «Сканфорд Капітал», інтереси якого представляє адвокат Маслюженко М.П., пред`явило позов до ОСОБА_1 про стягнення 143 009, 77 грн. заборгованості за кредитним договором №С-102-0 від 20 квітня 2018 року.

В обгрунтування позову зазначено, що 20 квітня 2018 року між ПАТ "Ідея Банк" і ОСОБА_1 було укладено угоду №С-102-0 про відкриття кредитної лінії і обслуговування кредитної картки. За умовами угоди відповідачу було надано можливість користуватися кредитними коштами в розмірі 30 000 грн., в межах кредитного ліміту, який було встановлено у розмірі 200 000 грн., процентна ставка за користування коштами кредитної лінії - 24,00% річних, строк користування лімітом кредитної лінії - 365 днів з моменту отримання клієнтом права використання коштів кредитної лінії з можливістю її пролонгації. Банк свої зобов`язання виконав. Відповідач свої зобов`язання виконав частково, сплатив позивачу в рахунок погашення основного боргу і сплати процентів 45 962,00 грн. Останній платіж здійснено 18 серпня 2019 року. Сума заборгованості за кредитом становить 113 674,73 грн. з яких заборгованість за основним боргом - 38 704,54 грн., заборгованість за нарахованими і несплаченими відсотками - 74 970,19 грн.

16 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сонаті" було укладено договір факторингу № 16/11-23, за умовами якого фактору відступлено право грошової вимоги за цим кредитним договором.

29 грудня 2023 року ТОВ "Фінансова компанія "Сонаті" відступило право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №С-102-0 від 20 квітня 2018 року ТОВ "Санфорд капітал" на підставі договору факторингу №29/12-23.

На 16 листопада 2023 року згідно довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за цим кредитним договором, сформованої первісним кредитором АТ «Ідея Банк», заборгованість відповідача становить 113 674,73 грн., з яких 38 704, 54 грн. - заборгованість за основним боргом, 74 970,19 грн. - заборгованість за нарахованими і несплаченими відсотками.

Усі нарахування були проведені первісним кредитором АТ "Ідея Банк" на день відступлення права вимоги 16 листопада 2023 року.

Крім того, зазначає, що додатково до суми боргу та процентів, що були нараховані протягом строку дії кредитного договору, відповідач має також сплатити інфляційні втрати в сумі 21327,98 грн., які нараховано за період з 21 жовтня 2019 року до 23 лютого 2022 року і три проценти річних в сумі 8007,06 грн. за період з 21 жовтня 2019 року до 23 лютого 2022 року.

На підставі наведеного, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у сумі 143 009,77 грн., з яких 38 704,54 грн. - заборгованість за основним боргом; 74 970,19 грн.- заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, інфляційні втрати - 21 327,98 грн., три проценти річних- 8007,06 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., оплати послуг поштового зв`язку та витрати пов`язані з оплатою на правничу допомогу в розмірі 5200 грн.

Відповідач ОСОБА_1 не подав відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та справу призначено до підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 12 грудня 2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 14 січня 2025 року.

Представник позивача адвокат Маслюженко М.П. у судове засідання не з`явився, просив справу розглядати у його відсутності, про що 18 листопада 2024 року на електронну адресу суду направив письмове клопотання, також зазначив, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином та у встновленому законом порядку. Заяви про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило, тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280,281 ЦПК України.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини справи.

20 квітня 2018 року ОСОБА_1 уклав з ПАТ «Ідея Банк» угоду С-102-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, за умовами якої сторони погодили, що ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, - 30 000 грн (п. 3.2), процентна ставка за користування коштами кредитної лінії 24 % річних (п. 3.3), банк відкриває клієнту поточний рахунок НОМЕР_1 у валюті - гривня, що підтверджується власноручним підписом ОСОБА_1 в угоді.

За довідкою-розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором С-102-0 від 20 квітня 2018 року, на 16 листопада 2023 року загальна сума заборгованості становить 113 674,73 грн., з яких - 38 704, 54 грн. - заборгованість за основним боргом, 74 970,19 грн. - заборгованість за нарахованими і несплаченими відсотками.

16 листопада 2023 року АТ «Ідея Банк» уклав з ТОВ «ФК «Сонаті» договір факторингу № 16/11-23, на підставі якого до нього перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором С-102-0 від 20 квітня 2018 року, на 16 листопада 2023 року загальна сума заборгованості становить 113 674,73 грн.- з яких 38 704, 54 грн. - заборгованість за основним боргом, 74 970,19 грн. - заборгованість за нарахованими і несплаченими відсотками, що підтверджується копією договору факторингу, реєстром боржників № 1 від 16 листопада 2023 року та платіжною інструкцією.

29 грудня 2023 року ТОВ "ФК "Сонаті" і ТОВ "Санфорд Капітал" уклали договір факторингу № 29/12-23, за умовами якого від ТОВ "ФК "Сонаті" до ТОВ "Санфорд Капітал" перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором С-102-0 від 20 квітня 2018 року на загальну суму 113 674,73 грн., з яких - 38 704, 54 грн. - заборгованість за основним боргом, 74 970,19 грн. - заборгованість за нарахованими і несплаченими відсотками, що підтверджується копією договору факторингу, витягом з реєстру боржників № 1 від 29 грудня 2023 року та платіжними інструкціями.

З врахуванням того, що ОСОБА_1 прострочив узгоджені строки кредитування за кредитним договором та порушив взяті на себе зобов`язання, він повинен сплатити вказану вище суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми за період з 21 жовтня 2019 року до 23 лютого 2022 року, а саме інфляційні втрати в сумі 21327,98 грн. і 3% річних у сумі 8007,06

Таким чином, між сторонами виник спір щодо виконання умов кредитного договору, право вимоги за яким перейшло до ТОВ "Санфорд Капітал".

За ч.1, 3 ст 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

З урахуванням положень ч.1 ст.1048 ЦК України, за якою позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо іншого не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержавння процентів встановлюються договором, банк нараховував позичальнику відсотки, що передбачені умовами кредитного договору, з розміром яких відповідач погодився під час підписання кредитного договору.

Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього виниклая заборгованість за вказаним кредитним договором. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту, процентів відповідач суду не надав, не подав будь-яких доказів на спростування користування ним наданими йому банком кредитними коштами, а також не долучив будь-яких доказів на спростування наданого ПАТ «Ідея Банк» розрахунку заборгованості.

За ст.1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Договір, укладений між відповідачем та первісним кредитором, договори факторингу, укладені між первісним кредитором та ТОВ «ФК «Сонаті», між ТОВ ФК «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень ст. 204 ЦК України, діє презумпція правомірності цих правочинів.

Таким чином, позивач належним чином підтвердив право вимоги до відповідача за кредитним договором. Після отримання права вимоги до ОСОБА_1 , позивач не здійснював будь-яких інших нарахувань, до стягнення заявлені суми заборгованості в частині тіла кредиту та процентів, які були нараховані первісним кредитором на час відступлення права вимоги, в межах строку кредтитування.

Враховуючи, що ПАТ «Ідея Банк», як первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором перед відповідачем виконало у повному обсязі, перехід прав вимоги належним чином підтверджено, тому, враховуючи правомірність набуття прав вимоги ТОВ «Санфорд Капітал», суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог до відповідача на суму 113 674,73 грн. з яких заборгованість за основним боргом - 38 704,54 грн.

За ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанняним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, за змістом ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним отриманими грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Зміст норми щодо нарахування процентів та застосування індексу інфляції свідчить про компенсаційний, а не штрафний характер визначених ст. 625 ЦК трьох процентів річних, а тому не є подвійною відповідальністю боржника.

Враховуючи, що умови договорів факторингу не містять обмеження (застереження) щодо обсягу прав нового кредитора в частині нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами та інфляційних втрат на суму основного боргу за період після передачі права вимоги, що узгоджується з приписами статті 514 ЦК України, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування до цих правовідносин ст. 625 ЦК України і стягнення на користь позивача визначених цією нормою законодавства сум, як відповідальність за прострочення грошового зобов`язання.

Враховуючи, що відповідач порушив умови угоди №С-102-0 від 20 квітня 2018 року у встановленому порядку та строки не погашав кредит та проценти за користування кредитом, позивач набув права вимоги за цим зобов`язанням на підставі договору факторингу, суд дійшов висновку, що позовна заява ТОВ «Санфорд Капітал» в частині стягнення 3% річних і інфляційних витрат є обґрунтованою, а тому підлягає до задоволення.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено повністю відповідача слід стягнути витрати по оплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

За ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Позивач на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 5200,00 гривень надав: договір про надання правничої допомоги № 1/04 від 01 квітня 2024 року, який укладений між АО «Альянс ДЛС» і ТОВ «Санфорд Капітал», в якому визначено порядок оплати послуг адвокатського об`єднання та обчислення гонорару, який складається з гонорару за надання послуг і гонорару за фактичне стягнення заборгованості. Сума гонорару визначається, виходячи з фактично наданого обсягу послуг та вартості послуг, зазначеного в Додатку № 2 до договору та визначається в акті приймання-передачі наданих послуг; реєстр боржників; ордер та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

За правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц, визначаючи суми судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд має виходити з критерію їх реальності (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21).

З урахуванням необхідності дотримання принципу співмірності розміру витрат на правничу допомогу зі складністю справи та виконаної адвокатом роботи, суд визначає їх в сумі 3 000,00.

Щодо стягнення витрат на оплату послуг поштового зв`язку позивач не зазначив їх розміру та підстав стягнення, а тому у цій частині вимог позивача слід відмовити.

Керуючись ст. 263-265, 280-284 ЦПК України,

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Санфорд Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Санфорд Капітал" заборгованість за угодою №С-102-0 про відкриття кредитної лінії і обслуговування кредитної картки на суму 113 674,73 грн. з яких заборгованість за основним боргом - 38 704,54 грн., заборгованість за нарахованими і несплаченими відсотками - 74 970,19 грн

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Санфорд Капітал" судові витрати на суму 5422, 40 грн. з яких витрати по оплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн., витрати, понесені на професійну правничу допомогу, в розмірі 3000,00 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Рогатинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Санфорд Капітал" місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21, 5-й поверх, приміщення 68, 69, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровне місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карткии платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 14 січня 2025 року

Суддя О.О.Гаврилюк