Справа № 487/5518/24
Провадження № 2/487/318/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття підготовчого провадження та призначення

справи до судового розгляду по суті

13 січня 2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Марченко Л.В., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Коханенко Ольги Григорівни, про визнання договору дарування недійсним та зобов`язання скасувати рішення про державну реєстрацію,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 01 липня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Коханенко Ольги Григорівни, про визнання договору дарування недійсним та зобов`язання скасувати рішення про державну реєстрацію.

19 липня 2024 року надійшов відзив ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якому відповідачі просять залишити позовну заяву без руху, застосувати строки позовної давності, відмовити в задоволенні позову.

22 липня 2024 року надійшов відзив ОСОБА_3 , в якому відповідач просить залишити позовну заяву без руху, застосувати строки позовної давності, відмовити в задоволенні позову.

21 серпня 2024 року надійшла відповідь приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області.

29 жовтня 2024 року надійшли відповіді на відзив, у яких представник позивача просить задовольнити позов, повернути відзиви без розгляду через недотримання вимог щодо змісту відзиву, не надання доказів надіслання відзиву іншим учасникам справи, не надання доказів до відзиву від 19.07.2024, невідповідність вимогам закону ордеру адвоката та пропуск строків для подання відзиву і відсутність клопотання про поновлення цього строку.

Ухвалою суду від 29 жовтня 2024 року відмовити у задоволенні заяви представника відповідачів про залишення без руху позовної заяви.

10 січня 2025 року надійшла заява представника відповідачів про відкладення судового засідання через його перебування на стаціонарному лікуванні.

13 січня 2025 року надійшло клопотання представника позивача в якому вона просить провести підготовче засідання за відсутності представника позивача та позивача, вирішити питання про повернення відповідачам відзивів з підстав, викладених у відповіді на відзив.

Враховуючи тривалий строк підготовчого провадження, подання учасниками відзивів та відповіді на відзив, відсутність клопотань, які мають бути вирішені за участю сторін, суд вважає можливим провести підготовче засідання за відсутності сторін.

Вирішуючи клопотання представника позивача про повернення відзивів відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого.

Відповідно до ч. 1-4 статті 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд може зобов`язати державний орган чи орган місцевого самоврядування подати відповідну заяву по суті справи (крім позовної заяви).

Відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Ухвалою суду від 01 липня 2024 року встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали, протягом якого він має право: подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; подати відзив, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову (ст. 83 ЦПК України).

Згідно з довідкою про доставку електронного документу ухвала про відкриття провадження від 01.07.2024 доставлена до електронного кабінету ОСОБА_3 03.07.2024 о 18:11 год.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Відповідно до ст. 272 ЦПК України, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже вказана ухвала вважається врученою 04.07.2024 і з цього дня починається обчислення строку для подання відзиву.

Відповідно до ст. 123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (ст. 124 ЦПК України).

Враховуючи наведене, строк для подання відзиву відповідачем ОСОБА_3 був встановлений до 18.07.2024.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (Том 1 а.с. 155) відповідач ОСОБА_2 не отримав ухвалу суду від 01.07.2024, а у відзиві зазначає, що про ухвалу про відкриття провадження дізнався 04.07.2024. Тобто для нього строк для подання відзиву встановлений також до 18.07.2024.

Відзив ОСОБА_2 подано 19.07.2024, а Шуфрич І.Ю. підписано електронним підписом 19.07.2024 о 17:41 год., надіслано електронною поштою і зареєстровано в суді 22.07.2024.

Отже, відповідачами пропущено строк для подання відзиву та у заяві його представником не порушено питання про продовження цього строку.

Згідно з ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Разом з цим, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (ч. 2 ст. 127 ЦПК України).

Враховуючи незначний пропуск строку для подання відзиву суд вважає можливим продовжити строк для подання відзиву до дати його подання з метою забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи.

Приймаючи таке рішення, суд також враховує, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони, а також те, що суд сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, та право сторін користуватися правничою допомогою.

Щодо інших доводів представника позивача суд зазначає, що дійсно у відзиві ОСОБА_2 не зазначено про наявність чи відсутність електронного кабінету, а відзиві ОСОБА_3 зазначено лише про наявність у неї електронного кабінету. Також слушними є доводи представника позивача щодо відсутності належних доказів надіслання відзиву учасникам справи. Проте цей недолік не перешкодило сторонам реалізувати свої права та виконати обов`язки, окрім цього відзив ОСОБА_3 було надіслано на вказану у позові електронну пошту учасників справи.

Доводи про те, що ордер видано на двох відповідачів, а договір укладено з одним відповідачем, суд відхиляє, оскільки згідно з договором про надання правничої допомоги №Ю13 від 19.07.2024 (Том 1 а.с. 163) він укладений з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Суд враховує, що подання відзиву на позов це допомога суду досягнути визначеного ч.1 ст.2 ЦПК України завдання цивільного судочинства: справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

ЄСПЛ, висновки якого належить застосовувати судам, вказав, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, параграфи 53, 55, від 06 грудня 2007 року).

Згідно з статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Суть принципу пропорційності у цивільному судочинстві полягає в тому, аби забезпечити реалізацію найбільш доцільних прав та обов`язків під час розгляду цивільної справи.

Суд вважає, що у даному випадку через наявні у відзивах недоліки пропорційність не буде порушеною, враховуючи, що представником позивача отримано вказані відзиви та подано відповідь на відзив.

Натомість, повернення відзивів на позовну заяву відповідачам при викладених обставинах може бути розцінено як надмірний формалізм, зокрема, з урахуванням того, що подання відзиву на позов є правом відповідача та може привести до неповного врахування всіх обставин справи.

Враховуючи викладене, суд залишає без задоволення клопотання представника позивача про повернення відзивів відповідачів без розгляду.

Далі, з матеріалів справи встановлено, що в підготовчому засіданні виконані вимоги ч.2 ст.197 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

На підставі викладеного, суд вважає підготовчі дії завершеними, тому підготовче провадження підлягає закриттю, а справа призначенню до судового розгляду по суті.

Керуючись ст. ст. 120-127, 174, 178, 197, 198, 200, 260, 272,ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача про повернення відповідачам відзивів на позовну заяву без розгляду залишити без задоволення.

Закрити підготовче провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Коханенко Ольги Григорівни, про визнання договору дарування недійсним та зобов`язання скасувати рішення про державну реєстрацію.

Призначити справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 06 березня 2025 року о 09:30 год., в приміщенні Заводського районного суду міста Миколаєва, за адресою: м. Миколаїв, вул. Радісна, 3, каб. №19, зал. №2, про що повідомити учасників справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 13 січня 2025 року.

Суддя З.М.Сухаревич