ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/7372/24
Провадження № 2/210/461/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 січня 2025 року м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Вікторович Н.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Кривбасводоканал» про відшкодування моральної шкоди, завданою смертю близького родича внаслідок нещасного випадку на виробництві, -

ВСТАНОВИВ:

25 грудня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Кривбасводоканал» про відшкодування моральної шкоди, завданою смертю близького родича внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 26 грудня 2024 року по справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що він є рідною донькою ОСОБА_2 . ОСОБА_2 перебуваючи на посаді майстра Комунального підприємства «Кривбасводоканал» під час виконання своїх трудових обов`язків, ІНФОРМАЦІЯ_1 о 10 годині 10 хвилин в результаті нещасного випадку на виробництві на території Радушенського водопровідного комплексу КП «Кривбасводоканал» помер внаслідок механічної асфіксії внаслідок закриття дихальних шляхів рідиною при утопленні в каналізаційних водах. Відповідно до п. 7 Акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 18 вересня 2021 року від 15 лютого 2022 року, затвердженого в.о. начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області 18 лютого 2022 року, комісія прийшла до висновку, що нещасний випадок зі смертельним наслідком, який стався з майстром КП «Кривбасводоканал» ОСОБА_2 , є такий, що пов`язаний з виробництвом.

Внаслідок втрати батька Позивачу завдана немайнова (моральна) шкода, яка полягає в наступному,її рідним завдана незгладима моральна шкода на все їх подальше життя, яка полягає в тих стражданнях, які переносить позивач, у зв`язку з втратою близької та дорогої для неї людини. У зв`язку з чим, позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 600 000,00 гривень в порядку відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Представник Відповідача Комунального підприємства «Кивбасводоканал» Ботвінко О. подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що підприємство не погоджується з доводами та вимогами Позивача, оскільки вважає їх безпідставними та необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на те, що прямих протиправних дій, які б знаходились в причинному зв`язку з настанням нещасного випадку зі ОСОБА_2 посадовими особами відповідача не вчинялось, вини підприємства чи її працівників в настанні нещасного випадку не встановлено, з боку роботодавця були вчинені всі дії щодо належного забезпечення умов охорони праці та безпечного виконання ним робіт. Також, представник відповідача зазначив, що вважає необґрунтованим розмір моральної шкоди, оскільки не надано доказів на його підтвердження.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.

При вирішенні питання про спричинення позивачеві моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотних вимушених змін у його життєвих стосунках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_3 , про що 31 березня 1987 року Довгинцівським відділом РАЦС складено відповідний актовий запис №283, батьками дитини зазначені: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 31.03.1987 року.

19 листопада 2011 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, про що Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис №675. Після реєстрації шлюбу, дружина змінила прізвище на ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 19.11.2011 року.

З вказаного слідує, що позивач по справі ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , про що 21 вересня 2021 року Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) складено відповідний актовий запис №1267, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 21.09.2021 року.

Актом спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 18.09.2021 року о 10 год. 00 хв. на КП «Кривбасводоканал» від 15.02.2022 року, який затверджено 18.02.2022 року компетентною комісією встановлено, що нещасний випадок стався за наступних обставин (а.с.30-44).

Відповідно до розпорядження диспетчера Центральної диспетчерської служби КП «Кривбасводоканал» № 1836 від 17.09.2021 року у зв`язку з виробничою необхідністю 18.09.2021 року було залучено до роботи працівників Радушанського водопровідного комплексу КП «Кривбасводоканал» у вихідний день. Даними працівниками являлись ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Виробнича необхідність полягала в тому, що 18.09.2021 року на територію Радушанського водопровідного комплексу КП «Кривбасводоканал» повинна була прибути цистерна з коагулянтом і його потрібно злити у ємність. Згідно з посадовими обов`язками злив коагулянту мали виконати працівники КП «Кривбасводоканал» ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 ; ОСОБА_11 - повинна була взяти аналіз вхідного контролю коагулянту. ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 повинні були виконати спускання мулу з горизонтального відстійника.

18 вересня 2021 року близько 08 години 00 хвилин вищевказані особи, крім ОСОБА_10 , прибули на роботу. О 08 годині 12 хвилин ОСОБА_2 зателефонував ОСОБА_9 і повідомив, що прибула автоцистерна з коагулянтом, а також вказав, щоб вона зателефонувала ОСОБА_10 та повідомила останній про необхідність прибуття на роботу здійснювати злив коагулянту.

Разом з ОСОБА_10 на територію водопровідного комплексу прийшов ОСОБА_12 , який привіз ОСОБА_10 на роботу. На територію водопровідного комплексу ОСОБА_12 пропустив охоронець.

Приблизно о 09 годині 10 хвилин майстер ОСОБА_2 , прийнятий на роботу в КП «Кривбасводоканал» згідно наказу № 320 від 13.03.2018 року дав вказівку слюсарю ОСОБА_8 закрити засувку в колодязі горизонтального відстійника № 2 секції 2, яку о 08 годині 10 хвилин відкрив слюсар-ремонтник ОСОБА_6 для звільнення відстійника.

Відкривши люк колодязя горизонтального відстійника № 2 секції № 2, де знаходилась засувка, працівники відчули неприємний запах. ОСОБА_10 почала говорити, що в колодязь не можна спускатись, оскільки ОСОБА_8 може отруїтись, але її не послухали. ОСОБА_8 не погоджувався спускатись у колодязь, але ОСОБА_2 надав йому вказівку спуститись. При цьому ОСОБА_8 умовив ОСОБА_2 почекати доки він одягне захисний костюм, але ОСОБА_2 не погодився, що б ОСОБА_8 вдягнув протигаз з рятувальним поясом і страхувальною мотузкою. Коли ОСОБА_8 спускався в колодязь він почав сильно кашляти і ОСОБА_10 стала кричати, що йому зле, в цей момент ОСОБА_8 втратив свідомість і впав у колодязь. ОСОБА_2 вказав ОСОБА_10 щоб вона принесла рятувальний пояс і страхувальну мотузку щоб витягти ОСОБА_8 з колодязя. ОСОБА_10 побігла по рятувальні пояси і страхувальні мотузки, але не знайшла їх. Тим часом, ОСОБА_12 , який прийшов разом з ОСОБА_10 та знаходився поруч, почав говорити ОСОБА_2 , що треба рятувати ОСОБА_8 , на що ОСОБА_2 йому відповів, що б той ліз і рятував. ОСОБА_12 також без засобів індивідувального захисту, з метою рятування ОСОБА_8 , поліз у колодязь, йому стало зле, він втратив свідомість і впав на дно колодязя. Побачивши, що відбувається з ОСОБА_12 , ОСОБА_2 також спустився в колодязь та втратив свідомість. Близько о 10 годині 21 хвилині на місце нещасного випадку прибули спеціальні рятувальні служби та констатували смерть ОСОБА_12 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 .

За наслідками спеціального розслідування компетентною комісією встановлено, що даний нещасний випадок стався в колодязі горизонтального відстійника № 2 секції 2 Радушанського водопровідного комплексу, який експлуатується КП «КРИВБАСВОДОКАНАЛ», який знаходиться за адресою: Нікопольське шосе, 219, м. Кривий Ріг. Радушанський водопровіднний комплекс розташований на території 25,28 га та складається з «джерела водопостачання», «насосної станції І підйому (НС - 4, НС - 6)», «реагентного господарства (відділення коагулювання, первинного та вторинного хлорування)», «блоку очисних споруд фільтрувальної станції (змішувачі, камери утворення пластівців, горизонтальні відстійники, швидкі фільтри, резервуари чистої води), технологічні насосні станції, насосні станції ІІ підйому.

Зазначений водопровідний комплекс згідно договору оренди індивідувально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності № 12/02-6494-ОД від29.12.2017 року укладеного між регіональним відділенням фонду державного майна України у Дніпропетровській області та КП «Кривбасводоканал» перебуває в строковому платному користуванні строком на 10 років. (а.с.46-54).

Компетентна комісія дійшла висновків, що під час експлуатації колодязя горизонтального відстійника № 3 секції № 2, порушення законодавства з питань охорони праці допустили працівники КП «КРИВБАСВОДОКАНАЛ», а саме:

- порушили вимоги «Типової інструкції щодо організації безпечного проведення газонебезпечних робіт» НПАОП 0.00-5.11- 8, (п.1.11) допущено працівників до виконання газонебезпечних робіт без оформлення наряд-допуску на проведення даних робіт; (п.2.2) не вжито заходи щодо скорочення кількості газонебезпечних робіт; (п.2.8) не забезпечено проведення аналізу повітряного середовища на місці виконання робіт»; (п. 2.10) не перевірено повноту виконання підготовчих заходів, готовність об`єкта проведення робіт, не перевірено наявність та справність засобів індивідуального захисту, не забезпечено режим виконання газонебезпечної роботи, не забезпечено контроль за станом повітряного середовища, не вжито заходів, що виключають допуск на місце роботи осіб, які не зайняті її виконанням;

- порушили вимоги «Правил техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених місць» (04.10.1979) НПАОП 41.0.-1.01-79 (п.1.5.6 розділ Б глави 1) - робота в колодязі виконувалась бригадою менше 3 осіб, попередньо не було визначено загазованість споруд газоаналізаторами та не забезпечено вентиляцію споруд, (п.1.1.4 розділу І глави 1 та п.4.1.2, розділу І глави 4) - відсутня можливість дистанційного управління засувкою, яка розташована на дні колодязя під перекриттям нижнього ярусу, що передбачає створення безпечних умов праці.

Уповноваженою комісією встановлено, що основною причиною нещасного випадку являється недодержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, на які видано відповідний дозвіл.

Супутніми причинами згідно висновку комісії являються:

- незадовільний технічний стан, у тому числі: виробничих об`єктів, будівель споруд, інженерних комунікації;

- порушення трудової та виробничої дисципліни.

Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У відповідності до ст.4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в області охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

Згідно ч.1,3 ст.13 ЗУ «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників в галузі охорони праці.

Стаття 153 Кодексу законів про працю України визначено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров`я або смерть фізичної особи.

Отже, право члена сім`ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю особи, спричиненого нещасним випадком, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності причинного зв`язку між смертю і нещасним випадком, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім`ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст.1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Суд встановив обставини справи, дійшов висновку, що позивачу заподіяна моральна шкода у зв`язку з втратою близької людини - смерть батька, яка настала внаслідок нещасного випадку на підприємстві відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди Позивачу.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнає позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Позивач є донькою ОСОБА_2 , а відтак є особою, яка переносить тяжкі моральні страждання, назавжди позбавлена можливості спілкування з рідною людиною, позбавлений можливості отримувати піклування та допомогу від брата, незворотність втрати завдає йому моральні страждання.

Позивач оцінює моральну шкоду, заподіяну йому в наслідок загибелі її батька, у 600 000,00 грн.

Враховуючи ступінь фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, незворотність втрати, а також з урахуванням конкретних обставин справи, наслідків, що наступили, виходячи, з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що стягненню з Комунального підприємства «Кривбасводоканал» на користь позивача у відшкодування моральної шкоди, завданої загибеллю батька, підлягає 300 000,00 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивач пережив та переносить на теперішній час.

При зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Позивач подала позов про стягнення моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві та визначила її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою.

Такий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року справа № 761/11472/15-ц.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відтак, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», пропорційно до задоволених вимог, суд стягує з відповідача КП «Кривбасводоканал»» в дохід держави судовий збір в сумі 3000,00 грн. (300 000,00 х 1%=3000,00).

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 3, 8, ч.3 ст. 22, 43, 46 Конституції України, ст.13 Закону України "Про охорону праці», ст.ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 23, 1167, 1168 ЦК України, ст.ст. 4, 9, 13, 81, 133, 137, 141, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Кривбасводоканал» про відшкодування моральної шкоди, завданою смертю близького родича внаслідок нещасного випадку на виробництві - задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Кривбасводоканал», , місце знаходження: місто Кривий Ріг, вулиця Дудаєва Джохара, будинок 6а, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві, у розмірі 300 000,00 грн. (триста тисяч гривень 00 коп.) без утримання податку з доходів фізичних осіб.

В іншій частині в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства «Кривбасводоканал», , місце знаходження: місто Кривий Ріг, вулиця Дудаєва Джохара, будинок 6а, на користь держави судовий збір 3000 ( три тисячі) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н. Ю. Вікторович