Справа № 502/2851/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М. В.

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.

розглянувши цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2 ,

третя особа: Служба у справах дітей

Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області

про

стягнення моральної шкоди та встановлення юридичного факту,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про стягнення моральної шкоди та встановлення юридичного факту.

В обґрунтування первісного позову та уточненого позову від 10.01.2025 року встановлено, що 27.09.2013 року виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області зареєстровано шлюб між сторонами.

Спільне життя з Відповідачем не склалося в зв`язку з несумісністю характерів та різними поглядами на життя.

З жовтня місяця 2023 року (тобто вже майже рік) сторони фактично як подружжя не проживають та спільного господарства не ведуть, проживають в різних місцях. Збереження сім`ї протирічить інтересам позивача.

В період шлюбу сторін народилась дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вказує позивач, з жовтня 2023 року, син проживає разом з ним та перебуває на його одноособовому утриманні, оскільки його вихованням займається лише він, так як відповідач не цікавиться життям сина, не опікується ним, жодної участі у вихованні дитини не приймає, матеріально дитину не забезпечує.

Також позивач вказує, що на протязі 2023-2024 років, позивачем самостійно було витрачено на лікування та матеріальне забезпечення сина загалом на суму 156000, 00 гривень.

Оскільки син знаходиться на його одноособовому утриманні і вихованні, у нього виникла необхідність щодо встановлення даного юридичного факту у зв`язку із необхідністю в подальшому оформлення документів щодо соціальної допомоги на дитину, одноосібно звертатись до державних та інших закладів і установ в інтересах дитини, а також переміщення разом з дитиною без згоди матері, яка з дитиною не проживає.

На протязі 2019- 2024 років позивачем самостійно було витрачено на лікування та матеріальне забезпечення сина 156000 гривень. З яких 1/2 частину він запропонував відповідачу повернути, але вона категорично відмовилась, мотивуючи це тим, що вона ніде не працює і не може сплатити зазначені кошти.

Через протиправну бездіяльність відповідача щодо участі у вихованні дитини, він отримав справжній шок та вже більше року знаходиться у стані далекому від «звичайного». Позивач досі не може повірити в той факт, що колишня дружина, з якою він прожив однією сім`єю більше 10 років буде такою бездуховною та «черствою». Через зазначені обставини він втратив сон, довгий час після фактичного припинення шлюбних відносин не міг думати ні про що інше, боявся зустрічатися з друзями та іншими родичами. Виявилося, що він сам фактично повинен був виховувати дитину, навчався всьому майже з нуля. Дитина відчувала його стан та відповідно також знаходився у пригніченому настрої. Крім того, бездіяльністю відповідача у прийнятті участі у вихованні дитини, йому, з урахуванням вимог розумності і справедливості, йому нанесено моральну шкоду, котру він оцінює в 78000 (сімдесят вісім тисяч) гривень.

В зв`язку з зазначеним позивач просить суд:

- встановити факт, що батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 самостійно виховує та одноособово утримує неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріальну шкоду в сумі 78000 (сімдесят вісім тисяч) гривень;

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 моральну шкоду в сумі 78000 (сімдесят вісім тисяч) гривень;

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір в сумі 5450, 40 гривень.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала частково, не згодна з позовом в частині стягнення моральної та матеріальної шкоди.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його присутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Шлюб ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований 27.09.2013 року Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 27.09.2013 року, актовий запис № 35 від 27.09.2013 року.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 20.07.2023 року Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис № 257.

Згідно договору між батьками про визначення місця проживання дитини та участі у її вихованні від 29.11.2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області за реєстровим № 391, вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 досягли згоди і підписання договору засвідчили своє волевиявлення щодо проживання їх малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком, за адресою: АДРЕСА_1 .

Щодо стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного висновку.

Вирішуючи питання про відмову у задоволенні позову, суд виходить з положень ст. 1167 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, а саме моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Випадки, коли особа має право на відшкодування моральної шкоди, передбачені також статтею 23 ЦК України, а саме - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31. 03. 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди» передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позову в цій частині, позивач посилається на те, що внаслідок бездіяльності відповідача щодо участі у вихованні дитини позивач отримав справжній шок та вже тривалий час знаходиться у стані далекому від «звичайного». Через зазначені обставини він втратив сон, довгий час після окремого проживання не міг думати ні про що інше, боявся зустрічатися з друзями та іншими родичами.

Між тим належних та допустимих доказів спричинення моральних страждань в визначеному розмірі позивачем не надано, та враховуючи, що відповідачем не оспорено факту спричинення шкоди, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення з відповідача суми моральної шкоди в розмірі 1000, 00 гривень.

Щодо стягнення матеріальної шкоди, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В обґрунтування позову в цій частині, позивач зазначив, що на протязі 2023- 2024 років позивачем самостійно було витрачено на лікування та матеріальне забезпечення сина 156000 гривень, між тим належних та допустимих доказів суду не було надано, у зв`язку з чим позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Щодо встановлення факту самостійного виховання та одноособового утримання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до акту про встановлення фактів від 08.01.2025 року, складеного депутатом Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований місцем проживання в АДРЕСА_1 де і фактично з жовтня 2023 року, мешкає разом зі своїм сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати дитини ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає окремо, а саме в АДРЕСА_2 . З жовтня 2023 року і по теперішній час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виховується та утримується самостійно батьком ОСОБА_1 .

Згідно Характеристики ОСОБА_1 , наданої депутатом Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований місцем проживання в АДРЕСА_1 де і фактично з жовтня 2023 року мешкає разом зі своїм сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати дитини ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає окремо, а саме в АДРЕСА_2 . З жовтня 2023 року і по теперішній час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виховується та утримується самостійно батьком ОСОБА_1 . За місцем проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 характеризується тільки з позитивної сторони. Уособлює в собі людину, яка в будь який-момент готова прийти на допомогу. Ввічливий, охайний, вимогливий до себе та оточуючих. За характером спокійний та врівноважений. Користується повагою серед мешканців с. Приморське. Спиртними напоями не зловживає. До адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. ( ч. 2 ст. 3 СК України).

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. ( ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Встановлення даного факту позивачу необхідно у зв`язку із необхідністю в подальшому оформлення документів щодо соціальної допомоги на дитину, одноосібно звертатись до державних та інших закладів і установ в інтересах дитини, а також переміщення разом з дитиною без згоди матері, яка з дитиною не проживає.

Враховуючи те, що іншим шляхом не можливо підтвердити факт самостійного виховання та утримання дитини батьком, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним покласти судові витрати на відповідача, пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1223, 1233, 1261 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 259, 263-265, 280-282, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити частково.

Встановити факт, що батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 самостійно виховує та одноособово утримує неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , моральну шкоду в сумі 1000 (одна тисяча) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 судовий збір в сумі 1249, 95 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан