Справа № 372/2045/24
Провадження № 2-п-1/25
У Х В А Л А

14 січня 2025 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Висоцька Г.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 06 серпня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В :

03.10.2024 року до суду надійшла вказана позовна заява.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 04.10.2024 року позовна заяву залишено без руху та заявнику надано строк для усунення недоліків не більше 10 днів з дня отримання даної ухвали.

Дана ухвала була двічі направлена заявнику ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку.

У строк встановлений судом заявником не усунуто недоліки, зазначені в ухвалі суду.

Таким чином суд, приходить до висновку, що заявником не усунуто недоліки, встановлені ухвалою суду від 04.10.2024 року.

Так, Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв`язку з наведеним, повернення заяви, недоліки якої не усунуті належним чином після залишення заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Наведене свідчить про наявність підстав для повернення заяви заявнику у зв`язку з невиконанням ухвали суду про залишення заяви без руху.

Керуючись ст.ст.185, 258-261, 353 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 06 серпня 2024 року - вважати такою, що не подана, та повернути заявнику.

Ухвала набирає законної чинності з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Г.В. Висоцька