Справа № 278/2976/24
У Х В А Л А

Іменем України

15 січня 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Мокрецького В.І., розглянув позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі та гідності,

встановив:

Двадцять четвертого травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.05.2024 головуючим суддею у цій справі визначено суддю Житомирського районного суду Житомирської області Татуйка Є.О.

Рішенням Вищої ради правосуддя №2948/0/15-24 від 08.10.2024 задоволена заява судді Татуйка Є.О. про відставку, у зв`язку з цим, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддям від 16.10.2024 матеріали справи передані судді Житомирського районного суду Житомирської області Мокрецькому В.І.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України за ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. З урахуванням положень вказаної статті, суд не вбачає підстав для виклику сторін судового процесу та вирішує заяву про самовідвід без повідомлення учасників по справі.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Оглянувши матеріали справи, головуючий суддя вважає за необхідне заявити самовідвід із огляду на таке.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Приписами ч. 1 ст. 39 ЦПК України визначено, що з підстав, зазначених у ст.ст. 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Положення ч. 1 та ч. 2 ст. 40 ЦПК України вказують на те, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до п. 2.5 Бенгалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення заяви про відвід (самовідвід), якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Такі висновки покладені в основу рішення Європейського суду з прав людини, постановленого 24 травня 1989 року у справі за заявою Гаусшильдта (Hauschildt Case), відповідно до змісту якого, при зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості.

Європейський суд з прав людини в п. п. 24-30 рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» розтлумачив поняття безсторонності суду в тому аспекті, що правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно також бути видно, що воно чиниться, зокрема, в демократичному суспільстві суд повинен викликати довіру у громадськості.

У рішенні в справі «Ветштайн проти Швейцарії» від 28 жовтня 1998 року Європейський суд з прав людини зазначив, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри в недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Разом з тим, позивач ОСОБА_1 під псевдонімом Віктор Свобода на сайті svoboda-zhitomir.narod.ru здійснював публікації статей, які містять неправдиву інформацію відносно судді Мокрецького В.І. та висловлювався щодо його професійної діяльності.

У зв`язку з цим ухвалою від 08.08.2014 у справі №296/8418/13-ц, яка не оскаржена у встановленому порядку, було задоволено заяву про самовідвід судді Мокрецького В.І.

Своєю черго, вказані вище обставини та приписи цивільного процесуального законодавства України дають достатні підстави для заявлення та задоволення заяви головуючого судді Мокрецького В.І. про самовідвід у цій справі з метою виключення обставин, які можуть викликати у будь-кого сумніви в об`єктивності та неупередженості судді щодо вирішення цього цивільного спору.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України,

постановив:

Заяву судді Мокрецького В.І. про самовідвід задовольнити.

Справу передати до загального відділу Житомирського районного суду Житомирської області для виконання вимог процесуального закону.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя: Мокрецький В.І.