Справа № 362/3639/23
Провадження № 2/362/192/25
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2025 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Неділько А.С.,

за участю представника відповідача Лук`яненка В.О.,

провівши в залі суду № 3 у місті Василькові Обухівського району Київської області відкрите підготовче судове засідання по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Клесівський кар`єр нерудних копалин «Технобуд» про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває вказаний позов.

Позивач двічі, повторно, поспіль не з`явився в судові засідання 19 листопада 2024 року і 16 січня 2025 року без поважних причин (т.с. 3, а.с. 219 220, 228 229).

Про місце, день і час судових засідань на 19 листопада 2024 року і 16 січня 2025 року позивач був повідомлений належним чином в порядку визначеному відповідно до частини четвертої статті 130 ЦПК України.

Згідно із нормою частини четвертої статті 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Судові повістки про виклик в підготовче судове засідання на 19 листопада 2024 року і 16 січня 2025 року надіслані позивачу за відомою суду адресою місця його проживання яку зазначено у позові самим позивачем, було повернуто до суду без вручення з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою» (т.с. 3, а.с. 218, 226).

Враховуючи, що обидві судові повістки про виклик в підготовче судове засідання на 19 листопада 2024 року і 16 січня 2025 року, які були надіслані позивачу за відомою суду адресою місця його проживання яку зазначено у позові і самим позивачем, повернуто до суду без вручення з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою», керуючись ч. 4 ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що позивач належним чином повідомлений про дані судові засідання в порядку вручення судових викликів передбаченому статтею 130 ЦПК України.

Одночасно, суд зауважує на причинах невручення судових повісток про виклик, що зазначені листоношею на конверті: «адресат відсутній за вказаною адресою» (т.с. 3, а.с. 218, 226); такі причини є відмінними від: «за закінченням терміну зберігання», а тому відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України слід вважати, що позивач належним чином повідомлений про судові засідання на 19 листопада 2024 року і 16 січня 2025 року в порядку вручення судових викликів передбаченому статтею 130 ЦПК України.

Також, позивач на виконання свого обов`язку визначеного статтею 131 ЦПК України, не повідомив суду про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) та про причини неявки в судове засідання.

При цьому, позивач як учасник процесу не скористався своїм правом заявити клопотання про розгляд справи дистанційно в режимі відео-конференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Крім того, враховуючи, що позивач який належним чином був повідомлений про судові засідання на 19 листопада 2024 року і 16 січня 2025 року в порядку вручення судових викликів передбаченому статтею 130 ЦПК України, не повідомив суду про причини свого неприбуття, а тому, суд визнав неповажними причини неприбуття позивача в дані судові засідання.

Отже, неявка позивача в підготовче судове засідання 16 січня 2025 року є повторною без поважних причин.

До того ж, як зазначено в ст. 10 ЦПК України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, як джерела права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Суд зазначає про такий принцип цивільного судочинства як диспозитивність, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 121 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Зокрема, від позивача не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності.

Одночасно, на переконання суду, нез`явлення позивача за відсутності заяви про проведення підготовчого судового засідання у його відсутності, об`єктивно перешкоджає проведенню підготовчого судового засідання, досягнення і виконання встановлених статтею 189 ЦПК України завдань підготовчого провадження та здійснення процесуальних дій передбачених статтею 197 ЦПК України.

Як наслідок, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 257 261 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Клесівський кар`єр нерудних копалин «Технобуд» про стягнення грошових коштів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Дата складення повного судового рішення 16 січня 2025 року.