Справа № 517/1347/24
Провадження № 2/517/26/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року с-ще Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тростенюка В.А.,

секретаря судових засідань Грабової І.Г.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Захарівка Одеської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість у сумі 47 148, 40 грн., судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08.10.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА») та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено електронний договір № 7148151 про надання споживчого кредиту, сума кредиту складала 13 000,00 грн. Кредитний Договір укладено відповідно до Правил надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту, затверджених наказом №205-ОД від 10 лютого 2022 року, розміщених на їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Строк кредиту складає 360 днів. Позивач за умовами договору свої зобов`язання виконав, в повному обсязі, шляхом перерахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача.

Укладаючи Кредитний договір, сторони передбачали нарахування процентів на наступних умовах: 1.5.1 Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору.

18.10.2023 року відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту.

Позивачем проценти за 60 календарних днів (27.05.2024 25.07.2024) в межах строку договору відповідно до наступного: 13 000 грн.*1,99% = 258,7 грн.* 60 календарних днів = 15 522 грн.

27.05.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА » та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу № 27-05/24-ф, у відповідності до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступив право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за Договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомила відповідача шляхом направлення на його електронну адресу про відступлення права вимоги.

Неналежне виконання відповідачем договору призвело до його заборгованості перед фінансовою установою.

На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості, яка становить 47 148,40 грн., з яких: 13 000,00 грн. тіло кредиту, 18 626,40 грн. нараховані проценти, 15 522,00 грн. нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів, судові витрати пов`язані з розглядом справи, документально підтверджені, в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Ухвалою суду від 22.10.2024 провадження у справі № 517/1347/24 відкрито в порядку загального позовного провадження та витребувано докази від АТ «ПУМБ».

14 листопада 2024 року від ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву у якому він просить в задоволенні позову відмовити, судові витрати покласти на позивача.

Відзив на позовну заяву мотивований тим, що кредитний договір від 08.10.2023 року № 7148151 укладений між ОСОБА_1 (його електронним підписом) шляхом відтворення одноразового ідентифікатора та ТОВ «Авентус Україна» відповідач не укладав та не підписував. За змістом ст.ст. 6, 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». Отже, електронний документ, на підставі якого між сторонами виникають права та обов`язки, має відповідати положенням Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». На підтвердження даної обставини позивач надає паперову копію вказаного кредитного договору без його підпису як позичальника.

Вказує, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що наявний в матеріалах справи договір про надання позики (у вигляді паперової копії) було створено у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та що він підписувався електронним підписом уповноваженою на те особою (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа.

Отже, наявні в матеріалах справи копія спірного кредитного договору не може вважатись електронним документом, оскільки не відповідає вимогам Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», та не є належними доказами укладення договору між відповідачем та кредитором.

Крім цього, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази часу та способу генерування одноразового ідентифікатора, його направлення їй, підтвердження ним пропозиції щодо укладення договору, зокрема, довідка про ідентифікацію клієнта, хронологія вчинення дій щодо укладення кредитного договору у формі електронного правочину тощо.

Щодо нарахованих відсотків, вказує, що заявлена позивачем до стягнення заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 18 626, 40 грн не є співрозмірною тілу кредиту у сумі 13 000 грн, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором. Тому при ухваленні рішення просить зменшити розмір відсотків, щонайменше до розміру заборгованості за кредитом.

Щодо процентів, які нараховані позивачем за 60 календарних днів 15 522, 00 грн., вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 УК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Вважає, що відсутні правові підстави для стягнення нарахованих позивачем процентів у сумі 15 522, 00 грн.

Щодо відсутності доказів отримання новим кредитором прав вимоги, зазначає, що Верховний Суд у постанові від 03 листопада 2021 року (справа № 301/2368/14-ц) вказав, що вирішуючи питання про перехід до нового кредитора права грошової вимоги слід звернути увагу на наявність доказів на підтвердження обставин здійснення повної оплати договором відступлення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором.

Однак, позивачем до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів на підтвердження сплати позивачем як новим кредитором грошових коштів первісному кредитору за передачу права грошової вимоги, та зарахування їх на рахунок первісного кредитора.

Щодо відсутності доказів перерахування коштів (тіла кредиту), вказує, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є виключно первинні документи, оформлені відповідно до ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). В свою чергу належними доказами щодо заборгованості за тілом кредиту можуть бути виписки по рахункам або касовий документ, в разі якщо останні відповідають вимогам первинних документів.

Інформаційна довідка не може бути належним підтвердженням здійснення переказу, оскільки повністю перебуває в залежності від сторони позивача. Фактично позивач отримати від контрагента довідку будь-якого змісту, що нівелює значення такого документа.

Також невідомо, кому належать карткові рахунки, на які переказано дані кошти, оскільки дані про отримувачів у довідці не зазначено. Лист від контрагента позивача не містить ідентифікуючих даних про відповідача. Із фрагментів номеру картки, що відображені в даному повідомленні, неможливо встановити належність картки (рахунку) саме відповідача.

Щодо розподілу судових витрат, вказує, що обсяг виконаних робіт адвокатом не співмірний фактичним витратам, необхідним для розгляду даної справи, оскільки всі документи адвоката по цій справі мають шаблонний (типовий) характер, заповнення яких не вимагає ні значних трудовитрат, ні часу, ні інтелектуального навантаження з боку адвоката. Тому відомості про те, що адвокат витратив на складання позову 5 годин не відповідають дійсності та здоровому глузду. Відтак, вартість послуг адвоката у сумі 13000 грн, не є співмірною із необхідним часом, які міг витратив би адвокат на виконання відповідних робіт (надання послуг) у спірних правовідносинах, та є явно завищеною.

13 грудня 2024 року від представника ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» до суду надійшла відповідь на відзив якій просить позов ТОВ «ФК «Фінтраст України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити у повному обсязі.

Відповідь на відзив мотивована тим, що 08 жовтня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 7148151 про надання споживчого кредиту.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронним повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документу.

Отже, електронна форма договору прирівнюється до письмової, проте з певними особливостями щодо укладення таких договорів. Сторони вільні обрати форму правочину, в т.ч. електронну. Тож електронний договір не може бути визнаний недійсним виключно через те, що він має електронну форму.

На підтвердження укладання Договору про надання споживчого кредиту (далі - Кредитний договір) з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», Позивачем було надано електронний доказ в паперовій формі (додаток до позовної заяви №4), який було підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора «С3287»,який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений Відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що Відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі Кредитний договір.

Зазначає, що не має жодних сумнівів в тому, що 08.10.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно- телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було досягнуто згоди щодо всіх суттєвих вимог та укладено електронний Договір № 7148151 про надання споживчого кредиту не виникає.

Щодо досудового врегулювання спорів, вказує, що обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов`язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист.

З урахуванням викладеного положення частини другої статті 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб`єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Щодо перерахування коштів та розрахунків, вказує, що Переказ коштів, виданих в рамках Кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 , яку Відповідачем вказано особисто в заяві на отримання Кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера.

Платіжна банківська картка містить захищені та притаманні лише конкретній особі обов`язкові реквізити, які дають змогу ідентифікувати платіжну систему та емітента. Надання Кредитору відомостей щодо захищеного номера банківської карти для здійснення переказу грошових коштів, які відомі лише Відповідачу, свідчить що попередньо (до зарахування коштів), сторонами були узгоджені всі істотні умови договору, в тому числі і спосіб здійснення перерахування кредитних коштів відповідно до умов кредитного договору.

Отже, кредитні кошти Відповідачу перераховувалися за допомогою платіжного провайдера, що має відповідну ліцензію та у спосіб обумовлений умовами кредитного договору на банківську картку № НОМЕР_1 , оскільки ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» не є банківською установою, то, відповідно, позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і, як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може.

Так, укладаючи Кредитний договір, сторони, передбачили нарахування процентів на наступних умовах:

1.5.1.Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору.

18.10.2023 Відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту.

Позивачем нараховано проценти за 60 календарних днів (27.05.2024 - 25.07.2024) в межах строку договору відповідно до наступного (Розрахунок заборгованості ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» міститься в матеріалах справи) :

13000 грн * 1,99% = 258,7 грн*60 календарних днів = 15522 грн.

Наданий Позивачем до суду першої інстанції поденний розрахунок заборгованості (картка обліку) є належним та допустимим доказом заборгованості.

Сторонами правовідносин погоджено у належній формі строк кредитування, а нарахування здійснено відповідно до погодженого строку, нараховані відсотки не носять штрафного характеру, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором.

Нарахування процентів за користування кредитним коштами, виданими в рамках Кредитного договору, здійснювалося в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов Кредитного договору.

Також вказав, що на виконання вимог чинного законодавства ані первісним кредитором, ані Позивачем не здійснювалось нарахування неустойки та пені за невиконання умов Кредитного договору.

Таким чином, сторонами правовідносин погоджено у належній формі строк кредитування, а нарахування здійснено відповідно до погодженого строку, нараховані відсотки не носять штрафного характеру, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором.

Щодо правомірності факторингу та повідомлення про відступлення права вимоги, вказує, що враховуючи невиконання Відповідачем своїх боргових зобов`язань перед Кредитором 27 травня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та Позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф (далі Договір Факторингу) (Копія додається), згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором.

Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило Відповідача шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення (Копія повідомлення про відступлення прав вимоги додається).

Щодо реєстру боржників зазначає, що Позивачем додано до позовної заяви належним чином оформлений витяг з даного реєстру, скільки сам реєстр боржників містить персональні дані інших осіб, розголошення яких суперечить положенням ЗУ Про захист персональних даних.

Щодо подання доказів, вказує, що представником Позивача, було подано позовну заяву, до якої долучено належні та допустимі докази, які засвідчені ним відповідно до ЗУ Про адвокатуру та адвокатську діяльність та відповідно до вимог, встановлених законодавством.

Щодо розрахунку судових витрат, вказує, якщо стороною документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення.

У судове засідання представник позивача не з`явився, до матеріалів справи додав клопотання, в якому вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без його участі. Зазначив, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, до матеріалів справи додав відзив, в якому вказав, що позовні вимоги не визнає, свої заперечення виклав у ньому.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 08.10.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА») та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено електронний договір № 7148151 про надання споживчого кредиту, сума кредиту складала 13 000,00 грн. відповідно до п. 1.3. Договору. Кредитний Договір укладено відповідно до Правил надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту, затверджених наказом № 205-ОД від 10 лютого 2022 року, розміщених на їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Строк кредиту складає 360 днів відповідно до п. 1.4. Договору. Позивач за умовами договору свої зобов`язання виконав, в повному обсязі, шляхом перерахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Відповідно до п.1.5.1 Договору стандартна процентна ставка становить 1,99% в день.

Підписуючи цей договір, споживач підтвердив, що з укладенням цього договору йому в чіткій та зрозумілій формі надана інформація вказана відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» розміщена на Веб-сайті. Позичальник ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», що розміщені на Веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

Згідно п.9.6 договору цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами копіювання, в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що відтворений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону, повідомлений останнім в ІТС Товариства, зазначений в цьому договорі. Введення споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору (а.с.17).

Договір підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «С3287» (а.с.13-18).

Суд відзначає ту обставину, що Паспорт споживчого кредиту/Інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), які містили в собі, серед іншого, умови про суму кредиту 13000 грн, строк кредитування 360 днів з можливістю пролонгації та автопролонгації відповідно до умов договору, розмір стандартної процентної ставки 1,99% в день, розмір зниженої процентної ставки 1,493% в день, також були підписані ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором «С3287» 08.10.2023 року о 15:02:33 (а.с.21-22).

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконав, надавши 08 жовтня 2023 року кредит в сумі 13 000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» № 7/4984 від 29.05.2024 (а.с. 67).

Відповідно до договору №087/20-П про надання послуг з переказу платежів від 08.07.2020, ТОВ «Авентус Україна» за цим договором доручає ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» за відповідну плату здійснювати платежі з використанням реєстру виплат на користь отримувачів відповідно до правил МПС для сервісів VisaDirect/MasterCardMoneySend (а.с.69-72).

З витребуваної судом інформації від АТ «ПУМБ» вбачається, по банківському рахунку № НОМЕР_2 (UAH), до якого емітовано банківську платіжну картку № НОМЕР_3 відкрито на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), в установі АТ «ПУМБ», відповідачу 08.10.2023 року було зараховано грошові кошти у сумі 13 000 грн. через сервіс іншого банку (а.с. 89-90).

27 травня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК« ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором, було укладено Договір факторингу № 27.05/2024, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором (а.с.73-77).

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 р. ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 7148151, в загальному розмірі 31 626, 40 грн, з яких: 13 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 18 626,00 грн. - заборгованість за відсотками.

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту відповідача зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення (а.с.23).

18.10.2023 року відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту. Позивачем було нараховано проценти за 60 календарних днів в межах строку договору, що підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за договором № 7148151 про надання споживчого кредиту від 08.10.2023 року де позичальником є ОСОБА_1 за 60 календарних днів з 27.05.2024 року по 25.07.2024 року складає 15 552, 00 грн. (13 000 грн.*1,99% = 258,7 грн*60 календарних днів = 15 522, 00 грн.) (а.с. 31).

Відповідно до п.1.5.1 Договору, стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. Договору.

Згідно п. 3.1. Договору, проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».

Позичальник свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів належним чином не виконав, загальна заборгованість позичальника, яку просить стягнути ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» становить 47 148,40 грн, що складається із суми кредиту 13 000,00 грн, суми процентів за користування кредитом 18 626, 40 грн., а також нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів 15 522 грн. що підтверджується розрахунками заборгованості (а.с.24-29, 31).

Щодо вирішення питання наявності у позивача права грошової вимоги за кредитним договором до відповідача, суд приходить до наступного.

За приписами ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст.1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

З наведеного вище договору факторингу слід прийти до однозначного висновку про те, що до ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» перейшли всі права кредитора за договором № 7148151 про надання споживчого кредиту від 08.10.2023 року

Щодо наявності підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором суд зазначає про таке.

За змістом статей626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положення ч. 1ст. 205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини першої ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ч. 3ст. 207 ЦК України).

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України).

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Частиною першою статті 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ІТС).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону).

Положення ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Так, відповідно до п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Встановивши підписання електронним підписом договору № 7148151 про надання споживчого кредиту від 08.10.2023 року, яким визначено порядок та умови надання кредиту, ОСОБА_1 погодився та підтвердив, що ознайомлений і приймає умови кредитного договору (оферти), яка акцептована ним 08.10.2023 року одноразовим ідентифікатором «С3287». Договір № 7148151 про надання споживчого кредиту від 08.10.2023 містить персональні дані відповідача, зокрема, його номер картки платника податків, паспортні дані, дані про зареєстроване місце проживання, номер мобільного телефону. Також до договору № 7148151 про надання споживчого кредиту від 08.10.2023 року додано паспорт споживчого кредиту, який містить розмір суми кредиту, процентну ставку за кожен день та річну, строк кредитування, відповідальність за порушення умов договору, який також підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «С3287».

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що спірний договір укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, який надісланий первісним кредитором на номер телефону, зазначений відповідачем при реєстрації на сайті кредитодавця, на підтвердження чого в ідентифікаційній частині договору містяться код ідентифікатор відповідача, що і є його безпосереднім підписом, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений між сторонами.

Наведене свідчить, що при укладенні цього договору сторони договору досягли згоди щодо всіх його істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору.

Стосовно заперечень відповідача щодо позовних вимог, то суд вважає їх необгрутованими та зазначає, що відповідачем, незважаючи на вимоги ст. 81 ЦПК України про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не надано доказів на спростування обставин укладення між сторонами договору № 7148151 про надання споживчого кредиту від 08.10.2023, не отримання за вказаним договором коштів, або визнання вказаного договору або окремих його положень недійсними. Відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статями 526, 530, 610, 612 ч.1 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Звертаючись до суду з позовом, ТОВ ФК «Фінтраст Україна» надало належні докази, які підтверджують право вимоги позивача за кредитним договором, а також наявність у відповідача грошового зобов`язання та заборгованості за ним перед позивачем.

Розмір заборгованості за кредитним договором відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано. Інших підстав, що б свідчили про припинення між сторонами грошового зобов`язання, судом також не встановлено.

Ураховуючи те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти разом із нарахованими процентами за користування кредитом вчасно не повернув, внаслідок чого виникла спірна заборгованість, суд приходить до висновку про задоволення позову щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками з відповідача на користь ТОВ ФК «Фінтраст Україна».

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд вказує, що у відповідності до положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

При зверненні до суду з позовом, який сформовано в системі «Електронний суд», позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2 422, 40 грн.

Враховуючи вимоги п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача, ОСОБА_1 на користь позивача, ТОВ ФК «Фінтраст Україна» витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 422, 40 грн.

Частинами 2, 3 ст.137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірниміз: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторонни або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст.137 ЦПК України).

Встановлено, що представництво інтересів позивача здійснював адвокат Городніщева Є.О. на підставі ордера про надання правничої (правової) допомоги серія АІ № 1716049. Даний ордер про надання правничої (правової) допомоги складений на підставі договору про надання правової допомоги №26/08-2024 від 26.08.2024 р., укладеного між адвокатом Городніщевою Є.О. та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна».

Зі звіту про надання правової допомоги згідно Договору №26/08-2024 від 26.08.2024, а також копії рахунку на оплату по замовленню № 4993-07/10-2024 від 07.10.2024 р. вбачається, що загальна вартість витрат на правничу допомогу, які поніс ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» становить 10 000 грн.

Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 року у справі №201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу, взявши до уваги, що справа належить до категорії незначної складності, судова практика у цій категорії справ є усталеною, умови договору про надання правової допомоги, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, підтверджених належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у сумі 10 000,00 грн є завищеним, витрати у зазначеній сумі не можна визнати належно обґрунтованими та необхідними в контексті обставин цієї справи.

Враховуючи викладені обставини, дослідивши докази на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу, проаналізувавши заперечення відповідача, а також з метою дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 6 000 грн.

Керуючись статтями 205, 207, 526, 530, 625, 626, 628, 629,1048-1050, 1054, 1077 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», ст.ст.12, 13, 76, 77, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 280-284, 354, 355 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (код , місцезнаходження: вул. Загородня, 15, офіс 118/2, м. Київ, 03150) заборгованість за договором № 7148151 від 08.10.2023 року у сумі 47 148 (сорок сім тисяч сто сорок вісім) грн. 40 коп., з яких: сума кредиту- 13 000, 00 грн., сума процентів за користування кредитом - 18 626, 40 грн., нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів 15 522, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (, місцезнаходження: вул. Загородня, 15, офіс 118/2, м. Київ, 03150) судовий збір в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 6 000 (шість тисяч) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Фрунзівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: