КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/2468/2025 Головуючий суддя: Олійник В.І.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

16 січня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії судів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Музичко С.Г., Сушко Л.П.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 20 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Голосіївського УП ГУНП України у місті Києві, Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок вчинення злочину, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 20 квітня 2023 року провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Голосіївського УП ГУНП України у місті Києві, АТ «Укрзалізниця» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок вчинення злочину закрито.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 27 червня 2024 року через Голосіївський районний суд міста Києва подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

02 вересня 2024 року матеріали цивільної справи надійшли на адресу Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 вересня 2024 року матеріали вказаної цивільної справи повернуто до Голосіївського районного суду міста Києва для належного оформлення.

28 жовтня 2024 року цивільну справу №752/20332/18 було повернуто до Київського апеляційного суду та передано головуючому судді Олійнику В.І. відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28 жовтня 2024 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 листопада 2024 року матеріали вказаної цивільної справи повторно повернуто до Голосіївського районного суду міста Києва для належного оформлення.

23 грудня 2024 року цивільну справу №752/20332/18 було повернуто до Київського апеляційного суду та передано головуючому судді Олійнику В.І. відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23 грудня 2024 року.

Дослідивши матеріали справи, апеляційним судом було встановлено, що апеляційну скаргу було подано з пропуском строку на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк та зазначає, що 11червня 2024 року він отримав повний текст ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 20квітня 2023 року у цивільній справі №752/20332/18 провадження №2/752/6206/18, так як на протязі тривалого часу позивач був впевнений в тому, що судове засідання по справі перенесено на невизначений термін, як це неодноразово робилось на протязі всього розгляду справи. Зазначає, що втому, що розгляд справи перенесено на невизначений термін, позивача запевняли співробітники/посадові особи Голосіївського районного суду м. Києва та представник відповідача, до яких віннеодноразово звертався на протязі більше ніж рік. Про те що провадження у цивільній справі №752/20332/18 закрито позивач дізнався випадково. 11червня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ім?я голови Київського апеляційного суду, через Голосіївський районний суд м. Києва.

Вказує, що ухвалоюКиївського апеляційного суду від20 червня 2024 року повернуто апеляційну скаргу апелянту.

Так, 27червня 2024 року він отримав ухвалу Київського апеляційного суду про повернення апеляційної скарги апелянтута 27червня 2024 року подав апеляційну скаргу а ім?я голови Київського апеляційного суду, через Голосіївський районний суд м. Києва у новій редакції.

Перевіривши матеріали справи разом з апеляційною скаргою, колегія суддів вважає, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва постановлено 20 квітня 2023 року, тоді як апеляційну скаргу подано до суду апеляційної інстанції 27 червня 2024 року.

Таким чином, апеляційні скарги подані з пропуском строку понад 1 рік з моменту постановлення оскаржуваної ухвали.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Тобто, за правилами ч. 2 ст. 358 ЦПК України розгляд апеляційної скарги, поданої після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення можливий, якщо особа, яка подала скаргу не була повідомленою про розгляд справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був повідомлений про судове засідання, призначене на 20квітня2023року, що підтверджується розпискою (том 3 а.с.105).

Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 оскаржує ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду його позовної заяви, тобто, ОСОБА_1 було відомо про те, що в провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває дана цивільна справа. Тому, з урахуванням положень ч. 1. ст. 44 ЦПК України, скаржник мав добросовісно користуватися процесуальними правами.

Разом з тим, відповідно до протоколу судового засідання ОСОБА_1. брав участь в судовому засіданні 20 квітня 2023 року (а.с.137-141).

Таким чином, апелянт про розгляд даної справи в суді першої інстанції повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Окрім того, згідно даних ЄДРСР 08 травня 2023 року забезпечено надання загального доступу ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 20 квітня 2023 року.

Тому, колегія суддів вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 358 ЦПК України, правові підстави для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 20 квітня 2023 року відсутні, оскільки ОСОБА_1 зобов`язаний був з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у справі за власним позовом.

Окрім цього, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права та застосовує засади судочинства, серед яких забезпечення права на апеляційний перегляд справи, розумні строки розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях.

Відтак, в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц, де Об`єднана Палата вказала, що встановлений ч.2 ст.358 ЦПК України річний строк апеляційного оскарження, при відсутності винятків, є присічним і поновленню не підлягає. Виходячи із зазначених критеріїв, ЄСПЛ визнає легітимними встановленні державами обмеження щодо строків оскарження судових рішень (рішення у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року). При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Оскільки апеляційна скарга подана більше ніж через рік після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення за правилами ч. 2 ст. 358 ЦПК України у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 20 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Голосіївського УП ГУНП України у місті Києві, Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок вчинення злочину відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: