Справа № 185/8517/24
Провадження № 2/185/822/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 січня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.

з участю секретаря судового засідання Бублик А.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження в місті Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Виконавчий комітет Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

13 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Позивачка посилається на те, що ОСОБА_3 є матір`ю її малолітніх онуків ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відомості про батька дітей записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України.

Позинаючи з січня 2022 року онуки фактично проживають з позивачкою, мати не піклується про дітей, не приймає ніякої участі у їх вихованні та утриманні.

До позовної заяви додано висновки органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області про можливість позивачки виконувати обов`язки опікуна та про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Позивачка просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , призначити її опікуном дітей.

У судовому засіданні брали участь позивачка ОСОБА_1 , представник органу опіки та піклування Горбатенко О.О.

Відповідачка ОСОБА_2 яка не має зареєстрованого Електронного кабінету у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, викликалась у судове засідання шляхом направлення судового виклику за адресою реєстрації згідно ЄДДР: АДРЕСА_1 .

Крім того судовий виклик направлявся ОСОБА_2 за адресою її фактичного проживання, повідомленою іншими учасниками справи: АДРЕСА_2 .

Поштові відправлення повернуті без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з положеннями пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, відповідачка вважається належно повідомленою про розгляд справи. Відзиву на позов не подано, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, пояснила, що її дочка ОСОБА_2 не виконує належним чином батьківські обов`язки, її старша дитина ОСОБА_6 (13 років) має інвалідність, потребує постійного лікування, але мати цим не займалася, 04 березня 2024 року привезла ОСОБА_6 до позивачки та залишила, сказавши: «що хочеш, те і роби з нею». На теперішній час ОСОБА_6 постійно проживає з позивачкою, навчається, приймає ліки, мати її не відвідує і взагалі нею не цікавиться. Фактично мати відмовилася від ОСОБА_6 , переклала всі обов`язки щодо її виховання та утримання на позивачку. Молодша дитина ОСОБА_2 ОСОБА_7 (10 років) весною 2024 року деякий час проживала з позивачкою, а потім втекла до мами і проживає з нею, тому що там їй більше свободи, мама не примушує до навчання і можна цілими днями гратися в телефоні. Наразі позивачка не знає, що з ОСОБА_7 , в яких умовах вона живе і чи ходить до школи. На свій день народження ОСОБА_8 приїздила в гості на декілька днів, потім повернулася до мами, сказала, що їй там краще. На теперішній час молодша онучка постійно проживає з мамою, але позивачка вважає, що спосіб життя ОСОБА_2 та її ставлення до виховання дитини можуть зашкодити ОСОБА_9 .

Представник третьої особи - органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області у судовому засіданні пояснив, що будинок у селі Вербки, в якому зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 , для проживання непридатний і на теперішній час в ньому ніхто не живе. Відповідачка переїхала до міста Павлограда, разом з чоловіком та молодшою дитиною ОСОБА_7 , старшу дочку ОСОБА_6 привезла до бабусі і залишила. Коли відповідачка ще проживала у селі, з нею проводилася певна робота службою у справах дітей, однак на зауваження відповідачка не реагувала, критику сприймала агресивно.

Згідно з положеннями пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

З матеріалів справи, пояснень позивачки та представника органу опіки та піклування судом установлено, що ОСОБА_2 є матір`ю двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти народжені поза шлюбом, відомості про батька записані зі слів матері відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України.

Місце проживання ОСОБА_2 зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 , однак фактично відповідачка проживає за адресою АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 є дитиною з інвалідністю, з березня 2024 року фактично проживає з бабусею ОСОБА_1 , яка повністю опікується нею, займається її лікуванням та навчанням, створила для онучки належні умови. Мати фактично відмовилася від ОСОБА_6 , залишила її бабусі, не приймає ніякої участі у вихованні та утриманні дитини, не цікавиться її життям.

ОСОБА_5 фактично проживає з матір`ю ОСОБА_2 , з бабусею проживала лише деякий час, потім повернулась до матері. Зі слів позивачки молодша онучка любить маму і у них гарні стосунки, проте відповідачка не виховує дитину належним чином.

Рішенням виконавчого комітету Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області № 115 від 24 липня 2024 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Згідно цього висновку ОСОБА_2 , за час проживання у селі Вербки характеризувалася негативно, не вела домашнє господарство, не працювала, неодноразово надходили скарги від сусідів з приводу постійних сварок між подружжям ОСОБА_10 . Діти не завжди були присутні на уроках у Вербківському ліцеї ВСР, під час проведення онлайн-уроків мікрофон був вимкнений. Мати не відповідала на дзвінки класного керівника, до навчання дітей ставилась безвідповідально. З березня по травень 2024 року діти проживала з бабусею ОСОБА_1 . Під час обстеження будинку по АДРЕСА_1 встановлено, що умови проживання не задовільні, в будинку антисанітарні умови, відсутнє електропостачання та водовідведення. Будинок потребує ремонту. Під час спілкування з працівниками служби у справах дітей ОСОБА_2 заперечувала факт зловживання алкоголем, на зауваження реагувала агресивно. При цьому ОСОБА_2 не заперечувала проти проживання ОСОБА_6 разом з бабусею. У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 має інвалідність та потребує постійного догляду та контролю за прийомом ліків за заявою бабусі ОСОБА_6 тимчасово влаштовано в родину ОСОБА_1 . (а.с.3-35)

Рішенням виконавчого комітету Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області № 116 від 24 липня 2024 року затверджено висновок про можливість ОСОБА_1 виконувати обов`язки опікуна малолітніх онучок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . (а.с.37-39)

Службою у справах дітей Павлоградської міської ради надано інформацію про те, що малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ученицею 4 класу Гімназії № 1 з дошкільним відділенням Павлоградської міської ради. Дитина проживає за адресою АДРЕСА_2 , навчається у гімназії з 02 вересня 2024 року, у навчанні виявляє неповні можливості, не привчена до самообслуговування, не завжди має охайний вигляд, іноді приходить у брудному одязі, не завжди має необхідне шкільне приладдя. Мати неналежно ставиться до навчання дитини, батьківські збори не відвідує, не відповідає на телефонні дзвінки. З боку матері відсутній контроль за успішністю дитини, виконанням домашніх завдань. Відвідування на дому родини ОСОБА_10 були безрезультатними, мешканці двері не відчиняли, хоча були вдома. (а.с.83-86)

Як визначено статтею 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Оскільки малолітня ОСОБА_5 не проживає постійно у сім`ї позивачки, а лише іноді буває в гостях, позивачка не призначалася опікуном цієї дитини, ОСОБА_1 не належить до кола осіб, які мають право звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав щодо ОСОБА_5 .

Тому в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітньої ОСОБА_5 позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Натомість стосовно доцільності позбавлення батьківських прав відповідачки щодо старшої дитини ОСОБА_6 висновок органу опіки та піклування є достатньо обґрунтованим і не суперечить іншим зібраним у справі доказам. Згідно з матеріалами справи відповідачка фактично відмовилась від ОСОБА_6 , передала її на виховання бабусі, не цікавиться життям дитини, не надає жодної допомоги. Належне лікування дитини почалося після того, як вона стала постійно проживати з бабусею. Починаючи з березня 2024 року ОСОБА_6 проживає окремо від матері, однак мати не вчиняє жодних дій щодо повернення дитини, не з`являється у судове засідання, що свідчить про її байдужість до старшої дочки та її подальшої долі.

За таких обставин малолітня ОСОБА_4 фактично позбавлена піклування матері, не спілкується з нею, проживає та виховується окремо від матері в сім`ї бабусі ОСОБА_1 . Як видно з матеріалів справи, пояснень представника органу опіки та піклування, свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , коли ОСОБА_6 проживала з матір`ю та вітчимом її ображали, били, вона часто була голодною і не отримувала належного лікування. Наразі бабуся повністю забезпечує всі потреби дитини, належним чином контролює її навчання та вчасний прийом медикаментів. ОСОБА_6 почувається комфортно в сім`ї бабусі.

Європейський суд з прав людини зауважив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Зважаючи на пріоритетність інтересів дитини над інтересами матері, саме мати повинна довести наявність об`єктивних перешкод для належного виконання нею обов`язків по вихованню дитини. Проте суду не надано доказів існування будь-яких поважних причин, які б перешкоджали ОСОБА_2 належним чином виконувати свої обов`язки по вихованню ОСОБА_6 . Зокрема матеріали справи не містять документів, які б підтверджували наявність у відповідачки важкої хвороби, яка перешкоджає належному виконанню батьківських обов`язків.

З метою захисту найкращих інтересів малолітньої ОСОБА_4 , враховуючи злісне невиконання матір`ю обов`язку по вихованню дитини, відповідачка має бути позбавлена батьківських прав.

Відповідно до положень статті 167 Сімейного кодексу України дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, може бути передана родичам за їхньою заявою, у тому числі бабусі.

Згідно з частиною 3 статті 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Малолітня ОСОБА_4 позбавлена батьківського піклування з боку матері, відомості про батька записані згідно з частиною 1 статті 135 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування надав висновок про можливість позивачки бути опікуном, тому необхідно встановити опіку над малолітньою ОСОБА_4 та призначити опікуном ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог частини 3 статті 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Як визначено статтями 181-183 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Виходячи з загальних засад регулювання сімейних відносин, якими є справедливість, добросовісність та розумність, слід стягнути з відповідачки на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини.

Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачка сплатила судовий збір при зверненні до суду у розмірі 4844 грн 80 коп (а.с.2-4) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (1211,20 грн за вимогу немайнового характеру про позбавлення батьківських прав, 1211,20 грн в частині стягнення аліментів) з відповідачки на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп.

Керуючись статтями 264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 .

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити опіку над малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути зі ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 у селі Вербки Павлоградського району Дніпропетровської області, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 13 серпня 2024 року і до повноліття дитини.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- ОСОБА_2 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

-Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, 51453 Дніпропетровська область, Павлоградський район, село Вербки, вулиця Центральна, будинок 20, .

Суддя У.М. Болдирєва