Справа№592/5281/24
Провадження №2/592/189/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

13 січня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Бичкова І.Г.,

за участю секретаря судового засідання: Алфімової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ісаков Д.Г. звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики і в обґрунтування позовних вимог вказав про те, що 03 січня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики у формі письмової розписки, згідно з умовами якого відповідач отримав грошові кошти в загальній сумі 60 000,00 грн. (шістдесят тисяч гривень 00 коп.), при цьому відповідач зобов`язався повернути кошти разом з процентами до 03.05.2023 року в сумі 67000,00 грн. На день звернення позивача з позовом до суду відповідач отримані за розпискою гроші в сумі 67000,00 грн. не повернув. Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ісаков Д.Г. просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в сумі 67000,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000, 00 грн., судові витрати в розмірі 1211,20 грн.

До початку судового засідання представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ісаков Д.Г. подав до канцелярії суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач у судове засідання не з`явився 17.06.2024 року, 16.09.2024 року, 05.11.2024 року, 11.12.2024 року, 13.01.2025 року, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, відзив не подав.

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 03 січня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики у формі письмової розписки, згідно з умовами якого відповідач отримав грошові кошти в загальній сумі 60 000,00 грн. (шістдесят тисяч гривень 00 коп.), при цьому відповідач зобов`язався повернути кошти разом з процентами до 03.05.2023 року в сумі 67000,00 грн (а.с. 105).

Після 03.05.2023 року ОСОБА_1 неодноразово в усній формі звертався до ОСОБА_2 з вимогою повернення боргу за розпискою. Однак, вказані вимоги, залишені відповідачем без задоволення та фактично ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх зобов`язань, на телефонні дзвінки не відповідає та взагалі ігнорує його.

На час звернення з позовом до суду відповідач позичені кошти в сумі 67000,00 грн. не повернув, таким чином, ухиляється від виконання боргового зобов`язання, що підтверджується наявністю в позивача оригіналу боргової розписки від 03.01.2023 року.

Згідно ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Отже, сторони відповідно до умов укладеного договору позики визначили розмір процентів за користування чужими грошовими коштами, що становить 7000,00 грн.

Згідно ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання, виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернута його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, -незалежно від суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення так і умови договору, а також засвідчує отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом,

Отже, оскільки в добровільному порядку відповідач відмовляється повернути борг позивачу, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача борг в розмірі 67000,00 грн.

Із змісту ст. 141 ЦПК України вбачається, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову, на відповідача.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати, пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Що стосується заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн., суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно договору про надання правничої (правової) допомоги від 12.02.2024 року, клієнт ОСОБА_1 , з однієї сторони, і адвокат Ісаков Д.Г., що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 000530 від 30.11.2018 року, з другої сторони, уклали договір про надання правничої (правової) допомоги (а.с. 13, 14).

З квитанції до прибуткового касового ордера № 18 від 27.03.2024 року вбачається, що Грибуля Роман Ігорович на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги від 12.02.2024 року сплатив адвокату Ісакову Д.Г. 6000,00 грн. (а.с. 16).

З розрахунку від 28.03.2024 року судових витрат (суми гонорару за надану правову допомогу за договором про надання правничої (правової) допомоги від 12.02.2024 року, з акту наданих послуг від 28.03.2024 року вбачається, що клієнт ОСОБА_1 підтверджує факт належного отримання послуг відповідно до положень Договору про надання правничої (правової) допомоги від 12.02.2024 року, а також не має претензій до адвоката стосовно отриманих від нього послуг (а.с. 17, 18).

Згідно ч. 5 ст. 135 ЦПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів ч. 4 ст. 137, ч. 7 ст. 139, ч. 3 ст. 141 ЦПК України, а також їх документального обґрунтування.

Позивач надав усі необхідні докази отримання професійної правничої допомоги по справі, що підтверджують співмірність витрат на професійну правничу допомогу із складністю справи, часом, обсягом та ціною позову.

Отже, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 135, 137, 280-284 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 623, 629,1046, 1049 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягненя боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) борг за договором позики в сумі 67000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 1211,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Головуючий: І.Г. Бичков