Справа № 1313/1446/2012 Головуючий у 1 інстанції: Дем`яновський Ю. Г.
Провадження № 22-ц/811/3114/24 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Цяцяк Р.П.,

судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,

за участю: секретаря Ковальчука Ю.П.;

Гринихи Х.А. - представника Львівської міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника Львівської міської ради, на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 10 травня 2012 року,

В С Т А Н О В И В:

10 травня 2012 року оскаржуваною ухвалою визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 , Товариством з обмеженою відповідальністю (ТзОВ) «ВТБ і Ко» та ОСОБА_3 по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 і ТзОВ "ВТБ і Ко" до ОСОБА_3 про розірвання договору та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 і ТзОВ "ВТБ і Ко" про визнання права власності на нежитлове приміщення, згідно якої:

1. ОСОБА_2 та ТзОВ " ВТБ і Ко" звернулися з позовом до ОСОБА_3 про розірвання договору простого товариства про спільну діяльність від 15.12.2011року.

2. ОСОБА_3 звернулася до Миколаївського районного суду Львівської області з зустрічним позовом про визнання права власності на нежитлове приміщення.

3.Сторони даної мирової угоди дійшли згоди про розірвання договору простого товариства про спільну діяльність , що укладений 15.12.2011року між ОСОБА_2 ТзОВ " ВТБ і Ко" та ОСОБА_3 .

4. ОСОБА_2 та ТзОВ " ВТБ і Ко" відмовляються від будь-яких майнових претензій до ОСОБА_3 .

5. ОСОБА_3 відмовляється від будь-яких майнових претензій до ОСОБА_2 та ТзОВ " ВТБ і Ко".

6.Визнати за ОСОБА_2 право власності на нежитлові приміщення під літ. " Б-1" загальною площею 81,5 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати за ТзОВ " ВТБ і Ко" право власності на будівлю під літ. " Г-1" загальною площею 55,2 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

7.Зобов`язати Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки здійснити державну реєстрацію права власності нерухомого майна за ОСОБА_2 на нежитлові приміщення під літ. " Б-1" загальною площею 81,5 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

8.Зобов`язати Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки здійснити державну реєстрацію права власності нерухомого майна ТзОВ " ВТБ і Ко" на будівлю під літ. " Г-1" загальною площею 55,2 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

9.До укладання цієї Мирової угоди Сторони ознайомлені із наслідками укладання мирової угоди.

10.Дана Мирова угода укладена Сторонами у чотирьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один - для передачі до Миколаївського районного суду Львівської області

Цією ж ухвалою закрито провадження у даній цивільній справі (том 1, а.с. 26).

10 листопада 2012 року до Миколаївського районного суду Львівської області поступила заява відповідачки ОСОБА_3 про скасування мирової угоди від 10.05.2012 року: з посиланням на те, що згадана заявниця жодної мирової угоди не укладала (том 1, а.с. 27).

12 листопада 2012 року ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області вищезгадану заяву відповідачки ОСОБА_3 було задоволено: мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 , ТзОВ «ВТБ і Ко» та ОСОБА_3 скасовано, а провадження у справі закрито (том 1, а.с. 28).

26 грудня 2023 року до Львівського апеляційного суду на вищезгадану ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 12 листопада 2012 року поступила апеляційна скарга ОСОБА_4 , у якій згаданий апелянт просив ухвалу суду від 12 листопада 2012 року скасувати і відмовити ОСОБА_3 у задоволенні заяви про скасування ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 10 травня 2012 року, якою було визнано мирову угоду (том 1, а.с. 45-53).

04 червня 2024 року ухвалою Львівського апеляційного суду до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, було залучено Львівську міську раду (том 1, а.с. 227-228).

20 серпня 2024 року ухвалою Львівського апеляційного суду вищезгадану апеляційну скаргу ОСОБА_4 було частково задоволено: ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 12 листопада 2012 року скасовано і справу направлено до згаданого суду першої інстанції для вирішення питання щодо прийняття заяви ОСОБА_3 про скасування мирової угоди (том 1, а.с. 250-253).

07 жовтня 2024 року ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області (з урахуванням ухвали згаданого суду від 22 жовтня 2024 року про виправлення описки) повернуто ОСОБА_3 заяву про скасування мирової угоди від 10.05.2012 року.

14 жовтня 2024 року до Львівського апеляційного суду на вищезгадану ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 10 травня 2012 року про визнання мирової угоди поступила апеляційна скарга Львівської міської ради, яка до участі у справі не залучалася, і була залученою до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, лише ухвалою Львівського апеляційного суду від 04 червня 2024 року.

Апелянт просить оскаржувану ухвалу скасувати і направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм процесуального і матеріального права.

Стверджує, що оскаржувана ухвала від 10.05.2012 року порушує права Львівської міської ради, як власника земельних ділянок, внаслідок визнання права власності на тимчасові споруди, як на об`єкти нерухомого майна.

Вважає, що оскільки Львівська міська рада, як власник земельної ділянки на якій змонтовано спірні нежитлові приміщення, не залучалася до участі у розгляді даної справи, то оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду (том 2, а.с. 2-16).

В день апеляційного розгляду справи (13.01.2025 року) до Львівського апеляційного суду від ОСОБА_4 поступило Клопотання про залучення його (з посиланням на положення частини 1 статті 55 ЦПК України) до участі у справі в якості правонаступника позивачки за первісним позовом ОСОБА_2 , оскільки остання «вже давно померла», у зв`язку з чим заявник ОСОБА_4 «судове засідання, призначене на «13» січня 2025 року» просить відкласти (том 2, а.с. 130-131).

Матеріалами справи стверджується наступне.

Як вже зазначалося вище, 26 грудня 2023 року ОСОБА_4 вже звертався до Львівського апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 12 листопада 2012 року у даній справі, яку 20 серпня 2024 року ухвалою Львівського апеляційного було частково задоволено: ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 12 листопада 2012 року скасовано і справу направлено до згаданого суду першої інстанції для вирішення питання щодо прийняття заяви ОСОБА_3 про скасування мирової угоди (том 1, а.с. 250-253).

У вищезгаданій апеляційній скарзі ОСОБА_4 адресою свого місця проживання зазначає ту ж квартиру, яка є зазначеною у позовній заяві ОСОБА_2 , як місце її проживання (том 1, а.с. 2, 45).

Згідно свідоцтва про смерть, копія якого є долученою ОСОБА_4 до поданого ним 13.01.2025 року до Львівського апеляційного суду Клопотання про залучення його до участі у справі, позивачка ОСОБА_2 померла ще ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, достовірно знаючи про смерть ОСОБА_2 ще ІНФОРМАЦІЯ_1 , апелянт ОСОБА_4 про це у поданій до суду 26 грудня 2023 року апеляційній скарзі на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 12 листопада 2012 року не зазначає (том 1, а.с. 45-53).

За змістом положень, передбачених частиною 3 статті 352 ЦПК України, після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Відтак, оскільки за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 12 листопада 2012 року було відкрито апеляційне провадження (і у подальшому частково задоволено цю апеляційну скаргу), то згаданий апелянт набув процесуальних прав учасника даної справи.

Однак, достовірно знаючи про апеляційний розгляд справи 13.01.2025 року, ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився.

Як вбачається зі змісту доводів апеляційної скарги Львівської міської ради, в ході апеляційного розгляду справи підлягає дослідженню та з`ясуванню наступне питання: чи мав право суд визнавати оскаржуваною ухвалою право власності на об`єкт нерухомого майна і чи згадане судове рішення стосується прав та інтересів Львівської міської ради (апелянта), тобто: з`ясуванню підлягають процесуальні питання, які регламентовані ЦПК України і не потребують особистих пояснень учасників справи чи їхніх представників.

За вищенаведених обставин в їх сукупності колегія суддів вважає можливим апеляційний розгляд справи за відсутності учасників справи, які не з`явилися в судове засідання на підставі наявних у справі даних та доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Визнаючи мирову угоду та закриваючи провадження в справі, суд першої інстанції виходив з того, що мирова угода «не суперечить законодавству і не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб … відповідає вимогам Цивільного процесуального кодексу» (а.с. 26).

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 5 частини 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Статтею 207 ЦПК України встановлено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Як убачається зі змісту мирової угоди та оскаржуваної ухвали, за її умовами судом визнано за позивачами право власності на об`єкти нерухомості, а саме: за ОСОБА_2 - право власності на нежитлові приміщення під літ. " Б-1" загальною площею 81,5 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , а за ТзОВ " ВТБ і Ко" - право власності на будівлю під літ. " Г-1" загальною площею 55,2 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

В той же час, у матеріалах справи будь-які правовстановлюючі документи на вищезгадані об`єкти нерухомості відсутні.

За змістом частини 1 статті 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відтак, Миколаївський районний суд Львівської області не вправі був розглядати спір стосовно нерухомого (по версії сторін даного спору) майна, місцезнаходженням якого є місто Львів.

Як вбачається з доводів апеляційної скарги, спірний об`єкт на АДРЕСА_1 є тимчасовою спорудою, яка є встановленою на земельній ділянці, яка належить до комунальної власності територіальної громади міста Львова і розпорядником якої є Львівська міська рада дане твердження апелянта жодними доказами (поясненнями, запереченнями тощо) не спростовано.

З урахуванням всіх вищенаведених обставин в їх сукупності Миколаївський районний суд Львівської області не вправі був визнавати право власності на спірні об`єкти, розташовані у місті Львові, шляхом визнання мирової угоди.

Таким чином, безспірним є те, що умови мирової угоди суперечать закону, а також порушують права та інтереси апелянта Львівської міської ради, як власника земельної ділянки на якій споруджено спірні споруди, однак остання до участі в справі не залучалася, а відтак суд не вправі був визнавати умови такої мирової угоди.

З урахуванням вищенаведеного оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленям справи для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.6, 379 п.п. 3, 4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника Львівської міської ради, задовольнити.

Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 10 травня 2012 року скасувати і направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 14 січня 2025 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.