ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/907/25 Справа № 205/5091/24 Суддя у 1-й інстанції - Остапенко Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Халаджи О. В.

суддів: Гапонова А.В., Космачевської Т.В.,

секретар Піменова М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 09 вересня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, (суддя першої інстанції Остапенко Н.Г.),

В С Т А Н О В И В:

6 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, які були вжиті ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2024 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2024 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також без належного дослідження обставин справи.

Скарга мотивована тим, що адвокат ОСОБА_3 Макушева С.В., не підтвердила свої повноваження на підписання позову та заяви про забезпечення позову, ордер не був нею підписаний.

Також вказує, що вартість заставного автомобіля який виступає забезпечення договору позики майже повністю покриває ціну позову.

ОСОБА_1 просив ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2024 року скасувати та задовольнити його заву про скасування заходів забезпечення позову. У судовому засіданні доводи своєї апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Інші учасники справи до судового засідання не з`явились.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2024 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Предметом позову є стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики в розмірі 668 815,30 грн.

Ухвалою суду від 06.06.2024 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено частково, накладено заборону на відчуження нерухомого майна - нежиле приміщення площею 38,5 кв.м, розташоване на першому поверсі житлового будинку літ. Б-2 приміщення № 8 поз. 1-4, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 06.08.2024 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики залишено без руху у зв`язку з відсутністю на ордері підпису адвоката та дати його підписання.

Ухвалою судді від 12.08.2024 року продовжено розгляд справи у зв`язку з усуненням недоліків представником позивача.

Представниками сторін надано копію договору застави транспортного засобу, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 05.03.2021 року, відповідно до умов якого забезпечено заставою договір позики грошей № Д050321-01 від 05.03.2021 року на суму 154 231,20 грн. Предметом застави є автомобіль Mitsubishi Pajero Wagon, 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , який оцінений сторонами в 446 400 грн.

21.03.2024 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на вищевказаний транспортний засіб з метою задоволення вимог ОСОБА_3 в сумі 394 191,75 грн.

Відмовляючи в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що дана цивільна справа не розглянута, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, а тому підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала (ч.4 ст. 158 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 7-10 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

За змістом даних норм скасування заходів забезпечення позову пов`язане не із правомірністю їх вжиття, а із результатами розгляду справи і вирішення спору по суті чи залишенням позову без розгляду, або закриття провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору між учасниками справи є стягнення боргу за договором позики у розмірі 668815,30 грн., яка складається з основного боргу 456 847 грн. та неустойка за договором позики 211968,30 грн.

Також матеріалами справи встановлено, що 05 березня 2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір безпроцентної позики №Д050321-01. Відповідно до п.1 Договору, Позикодавець передав у власність, а Позичальник прийняв у власність від Позикодавця грошові кошти в сумі 154 231,20 грн., що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ( 1 долар США = 27,90 грн.) на день укладання договору еквівалентно 5 528,00 доларів США. В свою чергу Позичальник зобов`язався повернути позику у визначеним договором строк.

Згідно п.13 вказаного договору забезпеченням виконання позичальником зобов`язань за цим договором є передача в заставу рухомого майна : автомобіль MITSUBISHI, модель PAJERO/VAGON, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 2012 року випуску, тип - ЛЕГКОВИЙ - ЗАГАЛЬНИЙ / CAR - GENERAL УНІВЕРСАЛ-В, колір - СіРИЙ, державний номер НОМЕР_3 , та належить «Позичальнику» на підставі свідоцтва про ресстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого 29.12,2020 ТСЦ 1242.

Автомобіль Mitsubishi Pajero Wagon, 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , який оцінений сторонами в 446 400 грн.

01.11.2023 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №4 до договору позики № Д050321-01. Даною угодою вносились зміни до п. 1,5,6 Договору. В тому числі, змінено графік повернення позики та строк повернення позики до 05.01.2024 року, та суму, а саме 444 479,35 грн., що еквівалентно 11 837,00 доларів США у відповідності до курсу АТ КБ ПРИВАТБАНК на день укладення Договору у сумі за 1 долар США = 37,55 грн.. 01.11.2023 року Відповідач надав розписку, якою підтвердив отримання позики у сумі 444 479,35 грн., що еквівалентно 11 837,00 доларів США у відповідності до курсу АТ КБ ПРИВАТБАНК на день укладення Договору у сумі за 1 долар США = 37,55 грн., та зобов`язався повернути цю суму у строк до 05.01.2024 року Позивачу.

Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд скасовує вжиті заходи забезпечення позову, в тому випадку, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

В даному випадку з матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами судом не вирішено. Ухвала суду про забезпечення позову не оскаржена та є чинною. Обставини наведені у заяві про скасування заходів забезпечення позову, зокрема щодо їх співмірності, ставлять під сумнів законність та обґрунтованість ухвали суду про забезпечення позову (яка не оскаржується), однак не свідчать, що відпала потреба в забезпеченні позову чи зміну обставин, як правову підставу для скасування заходів забезпечення позову, крім того як було правильно вказано судом першої інстанції, що матеріали справи не містять доказів реалізації заставного майна, також такі докази не було надано і до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів вважає, що в розумінні положень статті 158 ЦПК України потреба в забезпеченні позову не відпала, розгляд справи продовжується, не вбачається зміна обставин, які зумовили застосування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2024 року з метою забезпечення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Щодо доводів скарги стосовно не підписаного ордера адвокатом.

З матеріалів справи та з «Електронного суду» вбачається, що представником ОСОБА_3 ОСОБА_4 була подана позовна заява та заява про забезпечення позову до якої було додано ордер

Ордер, що видається адвокатом, який здійснює свою діяльність індивідуально, підписується адвокатом (власноручно або електронним підписом) та посвідчується печаткою адвоката (за її наявності).» підпункт 12.15. Ордер вважається підписаним адвокатом (керівником адвокатського бюро/адвокатського об`єднання), якщо у графі «Адвокат» міститься або власноручний (фізичний) підпис; або ордер засвідчено електронним підписом; або електронним підписом засвідчено документ, додатком до якого є ордер».

Суд підкреслює, що: гарантування кожному права на судовий захист та заборона обмеження в такому праві, в тому числі в умовах інтенсивної діджиталізації суспільства, повномасштабної збройної агресії проти України російської федерації та введення воєнного стану на всій території України, хоча б з точки зору найвищої соціальної цінності життя та здоров`я людини, спонукають до сприяння в забезпеченні плюралізму способів взаємодії між судами та учасниками судового процесу, способів підписання ордеру, а не їх обмеження судами;- ордер має бути підписаний адвокатом;

- ордер вважається таким, що містить підпис адвоката за умови, що: він містить власноручний («фізичний») підпис, він підписаний електронним підписом, він є додатком до документа, який підписано електронним підписом.

Отже, у випадку, якщо ордер додано до документа, що посвідчений електронним підписом, додаткового накладення окремого власноручного («фізичного») чи електронного підпису на ордер не вимагається. Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 06.11.2024 у справі № 483/346/24.

Оскільки, представником позивача було накладено електронний цифровий підпис на ордер та подано відповідні заяви через систему «Електронний суд», наявність власного підпису не вимагається.

Процесуальні дії суду щодо вжиття заходів забезпечення позову і їх скасування врегульовані окремими нормами ЦПК України, є різними за своїм змістом, і за обставинами, які підлягають встановленню. Скасування заходів забезпечення позову пов`язане не із правомірністю їх вжиття, а із результатами розгляду справи.

Отже, доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції про відсутність правових підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновкам суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: О.В. Халаджи

А.В. Гапонов

Т.В. Космачевська

Повний текст судового рішення складено 9 січня 2025 року.

Головуючий- суддя О. В. Халаджи