РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року м.Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої судді Кусік І.В.,

з участю:

секретаря судового засідання Редько В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки.

У позовній заяві покликається на ту обставину, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина за законом. До складу спадкового майна увійшла земельна ділянка площею 1,0 га, яка була їй передана згідно рішення Березовичівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області № 12/5 від 12.12.2003 року у порядку приватизації згідно Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року № 15-92. Однак право власності за життя матір на дану земельну ділянку не оформила.

Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері. Окрім неї, спадкоємцем після смерті матері є ще чоловік покійної, ОСОБА_2 , відповідач у справі, однак він не бажає приймати спадщини.

У даний час у неї виникла необхідність оформити право власності на спадкове майно після смерті матері, однак через те, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно та покійна матір не встигла за життя завершити приватизацію та зареєструвати право власності на земельну ділянку, нотаріусом їй було у цьому відмовлено та роз`яснено, що в разі відсутності у спадкоємців необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючих документів вирішення зазначених питань проводиться в судовому порядку.

Просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на завершення приватизації та реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на земельну ділянку площею 1,0 га, для ведення особистого селянського господарства, яка була безкоштовно надана у приватну власність ОСОБА_3 згідно рішення Березовичівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 12.12.2003 року № 12/5.

У судовому засіданні:

Позивачка ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явився, подав письмову заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд розгляд справи проводити у їх відсутності.

Процесуальні рішення суду:

23 вересня 2024 року судом винесено ухвалу, якою позовну заяву прийнято до розгляду, призначено підготовче судове засідання та витребувано докази.

Судом встановлено:

Як вбачається з архівного витягу з рішення Березовичівської сільської ради Володимир-Волинського району № 12/5 від 12.12.2003 року, Березовичівська сільська рада вирішила надати безоплатно у приватну власність земельні ділянки згідно з додатком, у якому зазначено, що ОСОБА_3 виділено земельну ділянку загальною площею 1,0 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства.

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_3 вбачається, що позивач ОСОБА_1 є донькою померлої ОСОБА_3 .

З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 25.07.2024 року звернулася до Володимирської державної нотаріальної контори Волинської області з заявою про прийняття спадщини.

Згідно довідки Зимнівської сільської ради Володимирського району № 295 від 29 листопада 2023 року, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті проживала та була зареєстрована у АДРЕСА_1 . Разом з нею проживали та були зареєстровані її чоловік ОСОБА_2 та донька ОСОБА_1 .

Згідно роз`яснення нотаріуса Володимирської державної нотаріальної контори Волинської області Билень Н.П. від 29.07.2024 року позивачці ОСОБА_1 було роз`яснено, що в разі відсутності у спадкоємців необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючих документів, вирішення зазначених питань проводиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Згідно положень ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 81 ч.1 п. «г» Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено ст. 152 ч. 3 п. «а» Земельного Кодексу України.

Відповідно до ст. 1225 ч.1 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно положень ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених у п.п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 про те, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

При цьому, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Статтею 126 Земельного Кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Листом Вищого спеціалізованого Суду України від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визначається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що позивач ОСОБА_1 є єдиною особою, що претендує на спадкове майно після померлої ОСОБА_3 , так як ніхто з інших осіб не зверталися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після її смерті, а відтак має право на успадкування всіх прав та обов`язків останньої, тож вимоги про визнання за нею у порядку спадкування за законом після смерті матері права на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельну ділянку є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 133, 141, ,246, 247, 258, 259 ЦПК України, ст.ст. 1216-1218, 1223, 1225, 1268, ЦК України, ст.ст. 81, 125-126, 152 ч. 3 п. «а» Земельного Кодексу України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на завершення приватизації та реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на земельну ділянку площею 1,0 га, для ведення особистого селянського господарства, яка була безкоштовно надана у приватну власність ОСОБА_3 згідно рішення Березовичівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 12.12.2003 року № 12/5.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Головуюча Ірина КУСІК