Провадження № 2-о/161/46/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого судді - Пушкарчук В.П.

з участю секретаря судового засідання - Швед Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні чоловіка,

В С Т А Н О В И В:

01.11.2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаною заявою на обгрунтування якої зазначила, що з 07.08.1976 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Вказує, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , у той час коли ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначає, що з ОСОБА_2 вони спільно та безперервно проживали за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю. Після смерті чоловіка вона звернулась до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою щодо перерахунку «Перехід на інший вид пенсії (у разі втрати годувальника)». Однак, їй було відмовлено у проведенні зазначеного перерахунку, оскільки нею не був наданий документ про реєстрацію за однією адресою з померлим годувальником ОСОБА_2 . Разом з тим, вказує, що пенсія ОСОБА_2 була постійним та основним джерелом засобів існування, адже її розмір пенсії є незначним. З метою переведення з пенсії по інвалідності на пенсію в разі втрати годувальника, просить суд: встановити факт, що ОСОБА_1 на момент смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала з ним за адресою: АДРЕСА_1 ; встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявниця просила суд задовольнити заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні чоловіка.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось за заявою заявника.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, у тому числі, про перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до ч.1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності.

Відповідно до ч.3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до вимог п. 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року за №22-1 (зі змінами), за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

Положеннями пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У пункті 8 вищевказаної Постанови роз`яснено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні; для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним не менше одного року ; для встановлення факту перебування на утриманні при відшкодуванні шкоди в разі втрати годувальника не має значення чи знаходився непрацездатний утриманець в родинних чи шлюбних відносинах з годувальником.

Таким чином, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого встановлюється судом, зокрема, для призначення пенсії чи відшкодування шкоди за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю була постійним і основним джерелом засобів до існування, навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалась систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання від спадкодавця не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні.

Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц, від 13 січня 2021 року у справі №592/17552/18.

В силу вимог ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасового знаходиться.

Положеннями статей 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Подібні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17 (провадження № 61-44149св18).

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання дружини за місцем проживання заявника не може бути доказом того, що він не проживав з нею, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що заявник не проживав зі своєю дружиною на час її смерті, якщо такі обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником, та оцінені судом.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебували з 07.08.1976 року в зареєстрованому шлюбі (а.с. 5).

Судом також встановлено, що заявниця зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4).

Із матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 21.08.2024 року (а.с. 8).

Згідно з інформаційною довідкою

Відповідно до рішення № 749 від 08.10.2024 року ОСОБА_1 відмовлено у переведенні на пенсію в разі втрати годувальника. Зазначено, що ОСОБА_1 звернулась із заявою від 01.10.2024 року щодо перерахунку «Перехід на інший вид пенсії (у разі втрати годувальника)». Документ про реєстрацію за однією адресою з померлим годувальником ОСОБА_2 на дату його його смерті, визначений діючим законодавством, заявницею не наданий. До заяви долучено довідку, видану Відділенням поліції № 3 (м. Луцьк) від 27.09.2024 року №м 28881-2024, яка не передбачена Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року за №22-1 (а.с. 9).

Разом тим, із повідомлення Відділення поліції № 3 (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 27.09.2024 року №28881-2024 вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав за адресою: АДРЕСА_1 , з 04.07.2022 року по 08.08.2024 року (а.с. 10).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 підтвердив той факт, що померлий ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали разом за однією адресою: АДРЕСА_1 .

Відтак, суд вважає, що у даному випадку є доведеним факт спільного проживання дружини та чоловіка за однією адресою та ведення спільного господарства, а саме: у АДРЕСА_1 .

Як вбачається з довідки про доходи № 6171 1713 7127 2159 від 01.11.2024 року, виданої Головним управлінням ПФУ у Волинській області, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Луцькому об`єднаному управлінні ПФУ у Волинській області та отримує пенсію по інвалідності, розмір якої за період з 01.05.2024 року по 31.10.2024 року складає 23961, 84 грн., по 3993, 64 грн. щомісяця (а.с. 12).

З інформації Головного управління ПФУ у Волинській області від 28.02.2024 року вбачається, що місячний розмір пенсії ОСОБА_2 складає 18192, 66 грн. (а.с. 11).

Відтак, судом достовірно встановлено, що розмір пенсії померлого ОСОБА_2 значно перевищує розмір пенсії заявниці та саме дохід чоловіка практично був основним і постійним джерелом засобів для існування заявниці.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити і встановити факт постійного проживання заявника разом із чоловіком за адресою: АДРЕСА_1 , та встановити факт перебування заявниці на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 10, 12, 27, 77, 81, 263-265, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 15, 16, 29 ЦК України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні чоловіка - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 на момент смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , постійно проживала з ним за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заявник: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, адреса: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Київський майдан, 6, .

Повний текст рішення складений 09 січня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Пушкарчук В.П.