УХВАЛА

10 січня 2025року

м. Київ

справа № 203/7774/23

провадження № 61-17193ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ситнік О. М. розглянув касаційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури - Савенка Олександра Анатолійовича на рішення Кіровського районного суду

м. Дніпропетровська від 08 серпня 2024 року, додаткове рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2024 року, постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2024 року та додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року в справі запозовом Центральної окружної прокуратури м. Дніпра в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної військової адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа - Державнепідприємство «Конструкторське бюро «Південне ім. М.К. Янгеля», про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом її повернення у власність держави з незаконного володіннята

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2024 року заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури - Савенко О. А. надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2024 року, додаткове рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2024 року, постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2024 року та додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вимоги щодо форми, змісту касаційної скарги та додатків до неї передбачено у статті 392 ЦПК України.

У пункті 3 частини четвертої статті 392 ЦПК Українипередбачено, що до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону ставки судового збору за подання юридичною особою до суду позовної заяви майнового характеру становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 8 пункту 1 частини другої статті 4 Закону судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 01 січня 2023 року становив 2 684,00 грн (на момент подання позову).

За змістом касаційної скарги встановлено, що заявником оскаржуються судові рішення, якими відмовлено в задоволенні позову про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом її повернення у власність держави з незаконного володіння, що є майновою вимогою і суперечить зазначенню заявником в касаційній скарзі інформації щодо того, що позов не містить вимог майнового характеру.

У постанові від 25 серпня 2020 року в справі № 910/13737/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Пунктом 3 частини третьої статті 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року в справі

№ 907/9/17).

Заявлена прокурором позовна вимога в цій справі про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом її повернення є матеріально-правовою вимогою, яка має вартісне, грошове вираження, що свідчить про її майновий характер.

Тому, керуючись вимогами підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону розмір судового збору під час звернення із касаційною скаргою має обчислюватися з урахуванням вартості майна (земельної ділянки).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову в позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Особа, яка подала касаційну скаргу, не надала належних та допустимих доказів на підтвердження вартості спірного нерухомого майна, також не повідомила, яка ціна позову, а із наданих до касаційної скарги матеріалів неможливо встановити вартість спірного нерухомого майна, тому заявнику необхідно надати суду належні та допустимі докази на підтвердження вартості спірного нерухомого майна або повідомити ціну позову, і, відповідно, самостійно встановити й обґрунтувати розмір судового збору.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина третя статті 4 Закону).

Особа, яка подала касаційну скаргу, має сплатити за подання касаційної скарги судовий збір за наступною формулою (А ? 1,5 % ? 200 % х 0,8), де А - це вартість спірного майна.

Заявнику необхідно врахувати вже сплачений судовий збір в розмірі 8 588,80 грн.

Судовий збір підлягає перерахуванню або внесенню за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; код класифікації доходів

бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження доплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Касаційну скаргу необхідно залишити без руху та надати заявнику строк для усунення цих недоліків.

Суд роз`яснює, що в разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури - Савенка Олександра Анатолійовича на рішення Кіровського районного суду

м. Дніпропетровська від 08 серпня 2024 року, додаткове рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2024 року, постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2024 року та додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Ситнік