Справа № 357/38/25
Провадження № 2-о/357/88/25
У Х В А Л А

10.01.2025 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Рижко Г. О. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей,

В С Т А Н О В И В:

07.01.2025 р через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява, подана представником заявників адвокатом Коломієць Тетяною Олександрівною, в якій просить розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 09 жовтня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області, свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 , актовий запис від 09.10.1999 року за № 1144.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було розподілено головуючому судді Рижко Г.О. та передано канцелярією суду - 08.01.2025 року.

Перевіривши матеріали заяви та долучені до неї документи, судом встановлено такі недоліки.

Відповідно до частини першої, третьої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Згідно із частиною третьою статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

За змістом частини дев`ятої статті 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Частиною третьою статті 175 ЦПК України встановлено загальні вимоги до форми та змісту позовної заяви.

Так, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Однак, в порушення вказаних вище вимог, заява не містить інформації щодо місця проживання чи перебування заявника 2.

Таким чином, на виконання вимог ухвали про залишення заяви без руху заявникові слід подати заяву у новій редакції з дотриманням вимог законодавства щодо її форми та змісту.

Відповідно до статті 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

В пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (стаття 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу.

З наведеного вбачається, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей. Відповідна заява має бути подана подружжям спільно та відповідати загальним вимогам до форми та змісту заяв по суті справи.

Отже, спільна заява про розірвання шлюбу подається до суду разом з письмовим договором про те, з ким буде проживати дитина, яку участь у забезпеченні умов її життя братимуть заявники, з зазначенням умов здійснення права на особисте виховання дитини, а також договір між подружжям про розмір аліментів на дитину, який має бути нотаріально посвідчений. Тобто, ці договори повинні бути подані до суду одночасно зі спільною заявою про розірвання шлюбу.

Таким чином, судом встановлено, що всупереч вимогам статті 109 СК України, до заяви не долучено договору про те, з ким буде проживати спільна дитина сторін - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку участь у забезпеченні умов його життя братиме кожен з подружжя, з зазначенням умов здійснення права на особисте виховання дитини, а також договору між подружжям про розмір аліментів на дитину.

Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України заява підлягає залишенню без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 4, 10, 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 109 Сімейного Кодексу України,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей залишити без руху.

Встановити заявникам строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - сім днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити заявникам, що у разі невиконання вимог ухвали, спільна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. О. Рижко