Провадження № 2/522/434/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судового засідання - Тетькової В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

02 серпня 2023 року від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів.

Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач просив позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав у відношенні малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також стягнути з неї аліменти на утримання сина у розмірі 4 000 гривні щомісячно, починаючи з моменту подання позову до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 . В обґрунтування позову зазначено, що 05.03.2011 сторони вступили у шлюб, у спільному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 , проте сімейні відносини не склалися, фактичні шлюбні відносини були припинені у липні 2013 року через різні погляди на життя, сторони стали проживати окремо, заочним рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 12.03.2020 по справі № 415/166/20 шлюб між сторонами було розірвано. Від моменту фактичного припинення шлюбних відносин у липні 2013 року син проживати разом із батьком (позивачем), який піклується та повністю утримує дитину. Практично з 07.2013 і по цей час відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей: не проявляє щодо сина жодного батьківського піклування; не сплачує жодних аліментів, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною не те що в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, а взагалі не спілкується; не надає сину доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти, взагалі не цікавиться дитиною ніяким чином. 01.04.2022 позивач із сином виїхав із м. Лисичанськ до м. Одеси у зв`язку із військовою агресією, розв`язаною російською федерацією проти України; зараз проживає разом із сином за вказаною вище адресою у м. Одеса. В свою чергу, відповідач відмовилася виїхати і залишилася в окупованому м. Лисичанськ Луганської області; наскільки відомо позивачу, відповідач притягується до кримінальної відповідальності за ст. 307, 309 КК України. Наразі син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається у Лисичанському ліцеї № 12 Сєверодонецького району Луганської області за дистанційною формою навчання (власне ліцей також виїхав з окупованої території), позитивно характеризується за місцем навчання; позивач працює в ТОВ «ТЕКСТРЕЙД ЛЛС», позитивно характеризується за місцем виконання роботи. Позивач вважає, що наведене ним свідчить про те, що відповідач протягом тривалого часу свідомо та умисно ухиляється від виховання дитини та нехтує своїми обов`язками, тому її належить позбавити батьківських прав стосовно їх сина, а також стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 4 000 грн. щомісячно від моменту звернення до суду до досягнення ОСОБА_4 , повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Чернявській Л.М.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.08.2023 цивільну справу надіслано за підсудністю до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області.

Постановою Одеського апеляційного суду від 05.12.2023 ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07.08.2023 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

За результатами передачі судової справи раніше визначеному складу суду, справа передана для розгляду судді Чернявській Л.М.

Ухвалою суду від 05 лютого 2024 відкрито провадження по справі, встановлено загальний порядок розгляду справи.

03 жовтня 2024 року від Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до суду надійшов Висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 .

Протокольною ухвалою суду від 09 жовтня 2024 року задоволено клопотання представника Позивача про виклик свідків та закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до слухання по суті.

В судовому засіданні 08 січня 2025 року позивач та його представник надали пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з наведених у ньому підстав.

Відповідачка, неодноразово повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала.

Представник третьої особи Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників справи, малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , допитавши свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , суд дійшов наступних висновків.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 25.07.2023 сторони 05.03.2011 вступили у шлюб, зареєстрований відділом ДРАЦС Лисичанського МУЮ у Луганській області, актовий запис № 89.

Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , виданого 19.08.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 , про що 18.08.2011 складено відповідний актовий запис № 616 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області.

Заочним рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 12.03.2020 по справі № 415/166/20 задоволено позов ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу; розірвано шлюб, зареєстрований 05 березня 2011 року відділом ДРАЦС Лисичанського МУЮ у Луганській області, актовий запис № 89 між сторонами; після розірвання шлюбу позивачці залишено шлюбне прізвище. За даними Єдиного державного реєстру судових рішення по справі № 415/166/20 набуло законної сили 07.08.2020 (адреса доступу - https://reyestr.court.gov.ua/Review/88184056), за змістом витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 25.07.2023 відомості про розірвання шлюбу внесені до відповідного Державного реєстру актів цивільного стану громадян саме на підставі рішення суду від 12.03.2020 по справі № 415/166/20.

За змістом заочного рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 12.03.2020 по справі № 415/166/20 ініціатором розірвання шлюбу була ОСОБА_2 , яка подала позов про розірвання шлюбу, вказала на припинення шлюбних відносин ще у липні 2013 року, тобто через менш ніж два роки після народження сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , також зазначила, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача (тобто інтересам ОСОБА_2 ), вона (позивач) не бажає примиритися і строк для примирення їй не потрібен, не має намір зберігати шлюб з відповідачем ( ОСОБА_1 ); відомості про місце проживання сина відсутні.

Згідно довідки від 26.12.2022 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 ; НОМЕР_2 (місце реєстрації), фактично проживає: АДРЕСА_2 .

Згідно довідки від 26.12.2022 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ; НОМЕР_2 (місце реєстрації), фактично проживає: АДРЕСА_2 ; законний представник - ОСОБА_1 .

Відповідно до договору оренди квартири від 01.05.2023 ОСОБА_1 орендує 3-х кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_3 .

За цивільно-правовою угодою від 03.07.2023 року ОСОБА_1 надає послуги ТОВ «Текстстрейд ЛЛС» з розвантаження, завантаження товару з автомобілю та інші послуги за оплату в розмірі 10 000 грн. на місяць, за характеристикою цього підприємства від 13.07.2023 характеризується позитивно за місцем виконання робіт.

Згідно довідки від 17.07.2023 року Лисичанського ліцею № 12 Сєверодонецького району Луганської області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається у 6-А класі ліцею за дистанційною формою навчання; за характеристикою від 16.07.2023 Лисичанського ліцею № 12 Сєверодонецького району Луганської області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здібна дитина, має досягнення у навчанні, проживає разом із батьком та дідом та бабусею, батько має роботу та проводить вільний час із ОСОБА_8 , цікавиться його успіхами у футболі, мати із дитиною не спілкується, у вихованні участі не бере, на зв`язок із класним керівником у 2022-2023 роках не виходила. Схожі за змістом відомості містять: довідка ТОВ «ТЕКСТРЕЙД ЛЛС від 13.05.2024» про підтвердження місця роботи позивача, довідка Лисичанського ліцею № 12 від 01.05.2024 про навчання ОСОБА_4 , характеристика Лисичанського ліцею № 12 від 01.05.24 на учня ОСОБА_4 .

Відповідно до довідки КНП ООМЦПЗ ООР від 15.05.2024, виписки КНП ЦПМСД № 3 ОМР з медичної карти ОСОБА_4 дитина здорова, за декларацією від 23.05.2024 обліковується у сімейного лікаря, законний представник - ОСОБА_1 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку ст. 171 СК України був вислуханий судом в судовому засіданні щодо вирішення спору про позбавлення батьківських прав матері за позовом його батька. Він пояснив, що зараз проживає у м. Одесі, в орендованій квартирі, куди вони були змушені переїхати у квітні 2022 через бойові дії російської федерації проти України, разом із батьком, дідом та бабою, батько та дід працюють, пиляють дсп, вони живуть на кошти, що заробляє тато та дід, одяг покупає тато, який також дає кошти на відпочинок, кіно, мати зараз нічого не дає, коли жили у Лисичанську мати давала кошти, проте їх не вистачало, а зараз, коли дає кошти тато, то їх вистачає, він займається футболом у спортивному клубі, планує бути футболістом, вже має друзів у м. Одеса, поки що вчиться у 7-му класі дистанційно у ліцею, в якому навчався раніше за часів проживання у м. Лисичанську, пізніше у 8-му та 9-му класі планує піти навчатися вже у школі у м. Одеса, під час виїзду у 2022 телефонував матері, повідомив, що він із батьком виїжджає у м. Одесу, пропонував поїхати з ними, але вона не погодилася, залишилися там у Лисичанську, на дзвінки з квітня 2022 не відповідає, слухавку не бере, сама не телефонує. За часів проживання у м. Лисичанську до початку військових дій, мати проживала окремо від них, тому що вона вела неправильний образ життя, міняла чоловіків, розповсюджувала наркотики, він про це знає, тому що її забрали, усі так казали, із дідом та бабою по лінії матері вже давно не спілкувався, він спочатку ходив сам до матері, але ніколи не ночував у неї вдома та не залишався надовго, оскільки там були сторонні дорослі чоловіки, мати не виявляла цікавості у його приходах та ніколи не запрошувала сама, позов батька підтримує.

Свідок ОСОБА_5 зазначила, що ОСОБА_1 - це її син, ОСОБА_2 - мати її онука ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у шлюбі сторони прожили біля 1 року нормально, потім син уходив на роботу, а вона йшла гуляти із сином, гуляти в сенсі - пити, гуляти з іншими чоловіками, мікрорайон маленький, усі телефонували, вона прибігала та забирала ОСОБА_8 від неї. Потім відповідачка зайнялася наркотиками, її затримали, потім відпустили, до 3 років ОСОБА_9 проживав у матері (відповідачки), після чого вони його забрали, тому що мати почала вести такий образ життя, що там дитині знаходитися було не можна, дитина потім була завжди із ними. Вона із чоловіком проживала недалеко від сина та невістки, водили онука у садочок, потім до школи. На теперішній час вони проживають усі разом в орендованій квартирі у місті Одесі, але відповідачка та її родичі не цікавиться дитиною. Син займається вихованням та утриманням дитини.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона з м. Лисичанська приїхала у березні 2022 року в м. Одеса через військові дії, разом із дочкою, чоловік лишився там, у ОСОБА_10 працювала продавцем у магазині, сім`ю позивача знає добре, проживали поруч, були сусідами, знає сторін давно, мати (відповідачка) вела неправильний образ життя, зловживала алкоголем, мала чоловіків, дитина завжди була з батьком та бабусею. Перед війною бачила відповідачку, вона була в неадекватному стані, зловживала наркотиками, дитиною завжди опікувалися ОСОБА_1 та його батьки.

Висновок органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 24.09.2024 № П-745 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , містить дані про розміщення в газеті «Одеські вісті» оголошення щодо з`ясування думки ОСОБА_2 щодо позбавлення її батьківських прав, проведення обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умови для життя дитини визнані задовільними, батько на обліку у лікаря-нарколога, психіатра не знаходиться, до кримінальної відповідальності не притягувався, у зв`язку з чим орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначені правовідносини регулюються Сімейним кодексом України (СК), згідно ст. 164 ч.1 якого мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. При цьому право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК)

Відповідно до ст. 166 ч.1 СК особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною; особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч.2); при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (ч.3).

Також згідно СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 ч.1), за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст. 181 ч.3). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ст. 184 ч.1, 2 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. При цьому відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З врахуванням викладеного, розглянувши цивільну справу всебічно та з врахуванням наданих доказів, суд дійшов висновку, що відповідні вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки на підставі досліджених судом доказів в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також ухиляється від забезпечення здобуття нею освіти, що відбувається протягом значного періоду часу, щонайменше на протязі останніх 5 років, відсутні підстави для очікування зміни поведінки відповідачки на краще, тоді як позбавлення відповідачки батьківських із одночасним стягненням аліментів на дитину відповідатиме насамперед інтересам ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому суд роз`яснює, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, на чому також наголосив у своїй постанові Верховний Суд від 28.09.2021 по справі № 459/3411/18.

Також, відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України, позбавлення батьківських прав не звільняє від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст.166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України).

Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч.ч.1-3 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

З врахуванням встановлених судом обставин, виходячи з принципу справедливості та розумності (ст. 8 СК України, ст. 3 Цивільного кодексу України), суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити та стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання сина, починаючи з моменту звернення до суду і до повноліття сина, аліменти щомісячно у розмірі 4000 грн.

Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та інтересам дитини, не порушить прав сторін.

Згідно ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 2,12,15,81, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити громадянку України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 батьківських прав відносно її малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Роз`яснити, що мати, позбавлена батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі по 4 000 гривень щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду тобто з 02.08.2023 року і до досягнення дитини повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано та складено 13 січня 2025 року.

Суддя Чернявська Л.М.