Провадження № 2-о/127/774/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2025 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Вінницька міська рада, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої дії представник адвокат Борусевич С.Й., звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з заявою про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Свої вимоги мотивує тим, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 є рідними батьком та сином, що підтверджується свідоцтвом про народження заявника, серія НОМЕР_2 . Заявник ОСОБА_1 постійно проживав і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїми батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , де вони разом вели спільне господарство, мали спільний побут, взаємні права та обов`язки як члени сім`ї. Після смерті батька відкрилася спадщина на належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_2 , за якою спадкодавець був зареєстрований, але більше двадцяти років не проживав у ній. 10 09.2024 року ОСОБА_1 звернувся Другої Вінницької державної нотаріальної контори із заявою на видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 16.10.2024 року державний нотаріус Другої Вінницької державної нотаріальної контори прийняв постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_2 . Вказана постанова обґрунтована, тим, що спадкоємець не подав протягом 6 місяців, з часу відкриття спадщини, до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та на день смерті не проживав разом із спадкодавцем, адже спадкодавець на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , в той час, як спадкоємець був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник вказує на те, що, з липня 1998 року і по день своєї смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) ОСОБА_2 постійно проживав зі своїм сином ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , незважаючи на те, що був зареєстрований за іншою адресою.

Встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має для нього юридичне значення. Це надасть їй змогу реалізувати своє право на оформлення спадщини після смерті батька ОСОБА_2 у встановленому законом порядку.

Заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Борусевич С.Й. в ході судового розгляду підтримали заяву, в подальшому від представника заявника надійшла заява про розгляд заяви у їх відсутності, вимоги, викладені в заяві, підтримали, посилаючись на вищезазначені обставини, просили заяву задоволити.

Представник заінтересованої особи Вінницької міської ради Мельник С.С. надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та при розгляді даної справи покладається на розсуд суду.

Також судом в ході розгляду справи було допитано свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які у своїх з показах фактично підтвердили той факт, що заявник постійно проживав із своїм покійним батьком по день його смерті за адресою: АДРЕСА_1 , не зважаючи на те, що спадкодавець був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Суд, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази, в їх сукупності, покази свідків, вважає, що заяву слід задоволити, виходячи з наступного:

Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод чи інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Для заявника встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини , має юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати його право на прийняття спадщини у встановленому законом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України,спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Копія свідоцтва про смерть серії Серія НОМЕР_3 від 22.08.2022 року, підтверджує, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина за законом.

Заявник ОСОБА_1 як рідний син спадкодавця у першу чергу має право на спадкування за законом і є єдиним спадкоємцем, що також підтверджується витребуваною у Другої вінницької державної нотаріальної контори копію спадкової справи №492/2024, заведеної після до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 .

Родинні відносини між померлим ОСОБА_2 та заявником ОСОБА_1 підтверджується: копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 , де в графі батько записаний ОСОБА_2 (а.с.10).

Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина до складу якої увійшла однокімнатна квартира під номером АДРЕСА_2 та належала спадкодавцю на праві особистої приватної власності, що підтверджується договором дарування, від 10.07.1998 року (а.с.14).

10.09.2024 року ОСОБА_1 звернувся Другої Вінницької державної нотаріальної контори із заявою на видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 16 жовтня 2024 року державний нотаріус Другої Вінницької державної нотаріальної контори прийняв постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_2 . Вказана постанова обґрунтована, тим, що спадкоємець не подав протягом 6 місяців, з часу відкриття спадщини, до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та на день смерті не проживав разом із спадкодавцем, адже спадкодавець на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , в той час, як спадкоємець був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с 12).

Згідно акум, від 03.07.2024 року, складеним за участі мешканців будинку АДРЕСА_5 (а.с. 13) спадкодавець ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , однак за вказаною адресою він не проживав більш ніж двадцять років.

Згідно вказаного акту вбачається, що за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з липня 1998 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 не проживав.

Натомість, згідно акту опиту сусідів за № 450 від 04 липня 2024 року, вбачається, що ОСОБА_2 проживав з дружиною (нині покійною) і сином ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 з липня 1998 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після смерті дружини ОСОБА_2 проживав з сином і вів з ним спільне господарство, не будучи зареєстрованим за даною адресою, так як мав реєстрацію за адресою: АДРЕСА_3 , яка належала йому за договором дарування.

Отже, з липня 1998 року і по день своєї смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) ОСОБА_2 постійно проживав зі своїм сином ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , незважаючи на те, що був зареєстрований за іншою адресою.

Додатковим підтвердженням проживання спадкодавця та спадкоємця за однією адресою та не проживання спадкодавця за місцем реєстрації, було підтверджено показами свідків, які проживають у будинку АДРЕСА_6 та в будинку АДРЕСА_5 .

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013).

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

У п. 23 вищевказаної Постанови вказано, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

У ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

За змістом пунктів 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року№296/5, в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з місцем реєстрації спадкодавця, а відповідно до ст. 1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання останнього, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку.

При цьому, відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч.3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.02.2018 у справі № 633/344/16-ц.

З огляду на викладене, виходячи з інтересів осіб щодо захисту їх права на спадкування, зважаючи на те, що заявник не має іншої можливості, окрім в судовому порядку, встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимога її законна, обґрунтована та доказово підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

Встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини після смерті останнього, надасть змогу заявнику реалізувати своє право на оформлення спадщини після смерті батька ОСОБА_2 у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 29, 1216-1218, 1221 ЦК України, ст.ст. 258, 259, 263-265, 315, 319, 352-355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Вінницька міська рада, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасники справи:

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Заінтересована особа Вінницька міська рада, місцезнаходження: вул. Соборна, 59, м. Вінниця.

Суддя: