Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Борис О.Н., за участі секретаря судового засідання Годунової В.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної втратою працездатності внаслідок професійного захворювання

встановив:

В грудні 2024 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник - адвокат Кадук В.В., звернувся до суду з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» (далі - ПАТ «Суха Балка») про відшкодування моральної шкоди, заподіяної втратою працездатності внаслідок професійного захворювання.

В обґрунтування позову посилався на те, що він працював на підприємстві відповідача період з 21.08.1995 по 25.07.2011 роки підземним гірничим робочим 2 розряду з повним робочим днем у підземних умовах на дільниці №26; підземним електрослюсарем черговим та по ремонту обладнання 3 розряду з повним робочим днем у підземних умовах; підземним електрослюсарем 4 розряду з повним робочим днем у підземних умовах дільниці №26 шахти «Ювілейна» Рудніка «Суха Балка», перейменованого в ВАТ «Суха Балка». Також з 01.11.2014 по 20.08.2021 рік працював механіком підземної дільниці з повним робочим днем в підземних умовах на дільниці № НОМЕР_1 в шахтобудівельному управлінні ПАТ «Євраз Суха Балка», перейменованого в ПАТ «Суха Балка». 19.03.2024 року медичним висновком ЛЕК позивачу було встановлено професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень другої - третьої стадії (пиловий бронхіт другої-третьої стадії, емфізема легень другої-третьої стадії), група Е. Легенева недостатність другого-третього ступеня. Захворювання професійне. Висновком МСЕК від 11.05.2023 року позивачу первинно було встановлено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 30% по ХОЗЛ та третю групу інвалідності з черговим переоглядом. 25.04.2024 року за результатами огляду МСЕК позивачу повторно було встановлено ступінь втрати працездатності у розмірі 50% по ХОЗЛ та третю групу інвалідності безстроково. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, він втратив своє здоров`я, чим йому була завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що позивач відчуває постійні фізичні страждання, наслідком якого є порушення звичного способу життя, потреба додаткових зусиль для організації життя, порушення нормальних життєвих зв`язків, внаслідок неможливості вести активне життя. Розмір завданої моральної шкоди позивач оцінив в 355 000,00 грн без утримання податку з доходів фізичних осіб, який просив стягнути з відповідача на його користь, а також судові витрати з оплати правничої допомоги адвоката у розмірі 6056,00 грн.

Ухвалою суду від 12 грудня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач копію ухвали суду про відкриття провадження у справі отримав в кабінеті користувача ЄСІТС 12.12.2024 року, що є офіційною електронною адресою суду, однак не скористався своїм правом подати до суду відзив на позовну заяву у встановлений в ухвалі строк з викладенням власних доводів та заперечень щодо позовних вимог. Станом на 09.01.2025 року відзив на позовну заяву не поданий.

Клопотання сторін про розгляд справи з повідомленням учасників справи до суду не надходили.

Суд, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на підставі наявних у справі доказів.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював на підприємстві відповідача ПАТ «Суха Балка» на різних посадах, а саме: з 21.08.1995 по 09.01.1996 роки - підземним гірником на дільниці №26 шахти «Ювілейна» з повним робочим днем під землею; з 09.01.1996 по 24.09.2004 роки - підземним електрослюсарем черговим та з ремонту обладнання з повним робочим днем у підземних умовах; з 24.09.2004 по 16.04.2007 роки - підземним електрослюсарем дільниці №26 шахти «Ювілейна» з повним робочим днем в підземних умовах; з 16.04.2007 по 25.07.2011 роки - механіком підземної дільниці №26 на шахті «Ювілейна» з повним робочим днем у підземних умовах; з 01.11.2014 по 20.08.2021 роки - механіком підземної дільниці з повним робочим днем в підземних умовах на дільниці № НОМЕР_1 в шахтобудівельному управлінні ПАТ «Євраз Суха Балка». 20.08.2021 року був звільнений за власним бажанням по виходу на пенсію за віком, на підставі ст. 38 КЗпП України. (а.с. 8-9)

Згідно з копією Акта розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 01.03.2023 року (форма П-4) (далі - Акт), ОСОБА_1 був встановлений діагноз: хронічне обструктивне захворювання легень другої - третьої стадії (пиловий бронхіт другої-третьої стадії, емфізема легень другої-третьої стадії), група Е. Легенева недостатність другого-третього ступеня. (п. 14 Акта). (а.с. 15-16)

Стаж роботи позивача в умовах впливу шкідливих факторів склав 16 років 10 місяців (п. 12 Акта).

Пунктом 17 Акта визначено, що професійне захворювання виникло за таких обставин: Працюючи в шахтобудівельному управлінні механіком підземної дільниці з 21.03.2014 по 20.08.2021 ОСОБА_1 відвідував робочі місця, перевіряв справність машин та обладнання, забезпечував безпечну організацію у зміні. Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування підпадав під вплив підвищених концентрацій аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони. Згідно з медичним висновком лікарсько-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 17.01.2023 №91 підставою для встановлення професійних захворювань, також послужив профмаршрут: - 09.01.1996-16.04.2007 - підземний електрослюсар, електрослюсар (слюсар) черговий та з ремонту устаткування, ш. «Ювілейна», ВАТ «Суха Балка»; - 16.04.2007-25.07.2011 - підземний механік, ш.«Ювілейна», ВАТ «Суха Балка»; - 09.08.2011-21.03.2014 - підземний електрослюсар, ШБУ, ВАТ «Суха Балка».

У п. 18 Акта зазначено, що причиною виникнення професійного захворювання стали: Концентрація пилу переважно фіброгенної дії з вмістом вільного діоксиду кремнію від 10 до 70% в повітрі робочої зони перевищувала гранично-допустиму в 1,1 рази згідно «Гігієнічних регламентів хімічних речовин у повітрі робочої зони», затверджених наказом Міністерства охорони здоров?я від 14.07.2020 №1596 і складала 2,2 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3.

Довідкою МСЕК серії 12 ААА №127188 від 11.05.2023 року ОСОБА_1 первинно визначено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 30 % по ХОЗЛ з 17.04.2023 року до 01.05.2024 року, з наступним переоглядом 10.04.2024. (а.с. 17)

На підставі довідки МСЕК серії 12 ААВ №130924 від 11.05.2023 року ОСОБА_1 первинно встановлено третю групу інвалідності з 17.04.2023 року з датою чергового переогляду 10.04.2024 року. (а.с. 17)

Довідкою МСЕК серії 12 ААА №144341 від 25.04.2024 року ОСОБА_1 повторно визначено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 50 % по ХОЗЛ з 01.04.2024 року безстроково. (а.с. 18)

На підставі довідки МСЕК серії 12 ААГ №558485 від 25.04.2024 року ОСОБА_1 повторно встановлено третю групу інвалідності безстроково. (а.с. 18)

Також позивачу було видано Індивідуальну програму реабілітації інваліда №294 від 25.04.2024 року. (а.с. 19)

Медичним висновком лікарсько-експертної комісії ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 19.03.2024 №445 ОСОБА_1 був встановлений діагноз: Хронічне обструктивне захворювання легень другої - третьої стадії (пиловий бронхіт другої-третьої стадії, емфізема легень другої-третьої стадії), група Е. Легенева недостатність другого-третього ступеня. Захворювання професійне. (а.с. 23)

Також в матеріалах справи містяться копії Виписок із медичної карти стаціонарного хворого, що свідчить про перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікування внаслідок отриманого професійного захворювання. (а.с. 24-38)

Суд, встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійні захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обов`язків, і наявності у зв`язку з цим підстав, передбачених ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди.

Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Згідно частин 1,3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства роботодавцем відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз`яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

У відповідності зі ст.ст. 23, 1167 ЦК України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання виражається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок отримання ним професійного захворювання.

Суд вважає доведеним факт спричинення позивачу моральної шкоди у зв`язку з втратою останнім працездатності, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності йому спричинена моральна шкода. Окрім того, наявний причинний зв`язок між виникненням професійних захворювань у ОСОБА_1 та діями відповідача.

Вирішуючи питання про покладення відповідальності за завдану позивачу моральну шкоду на відповідача, суд виходить з того, що професійне захворювання виникло у позивача під час його роботи саме на підприємстві відповідача, що підтверджується копією Акта розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 01.03.2023 року (форми П-4), що міститься в матеріалах справи (а.с. 15-16).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 15 червня 2020 року у справі № 212/3137/17-ц зазначив, що невиконання роботодавцем обов`язку по забезпеченню безпечних і здорових умов праці, яке мало наслідком виникнення у позивача професійного захворювання, втрати працездатності й встановлення інвалідності, є підставою для відшкодування роботодавцем (його правонаступником) заподіяної працівнику моральної шкоди.

У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, пов`язаного з виробництвом, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про відшкодування на користь позивача моральної шкоди з відповідача.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з меж позовних вимог та доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності таких наслідків, розміру втрати працездатності, відсутності наявності динаміки покращення стану позивача, постійний характер страждань позивача, який переносить постійний фізичний дискомфорт, обмежений в можливості звичайних повсякденних занять та активному спілкуванні, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, де виходячи із засад розумності та справедливості, з урахуванням ступеню втрати професійної працездатності у розмірі 50% (по ХОЗЛ) безстроково та встановлення третьої групи інвалідності безстроково, періоду роботи на підприємстві відповідача у шкідливих умовах праці, судом встановлені обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності йому спричинена моральна шкода, тому суд вважає необхідним призначити позивачу компенсацію з відповідача в розмірі 300 000,00 грн без врахування податку з доходу фізичних осіб.

Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точного мірила майнового виразу душевного болю. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На виконання вказаних вимог закону представником позивача надано суду копією Договору про надання правничої допомоги, укладеного з адвокатом Кадук В.В.; копію Акта приймання-передачі правничої допомоги до умов Договору від 04.12.2024 року; копію Розрахункової квитанції серії ББАШ №989095 від 04.12.2024 року на суму 6056,00 грн.

Отже, враховуючи співмірність складності справи та виконаних адвокатом робіт, враховуючи пропорційність задоволення позовних вимог позивача, суд приходить до висновку стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги у розмірі 5 117,75 грн.

Також з огляду на те, що позовні вимоги задоволено частково, враховуючи норми ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору на користь держави в сумі 3 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст. ст. 23,1167 ЦК України, Законом України «Про охорону праці», ст. ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89,137-141, 258-259, 263-265, 279, 354, 435 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної втратою працездатності внаслідок професійного захворювання - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, заподіяну втратою працездатності внаслідок професійного захворювання, в розмірі 300 000,00 грн (триста тисяч гривень 00 копійок), без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 5 117,75 грн (п`ять тисяч сто сімнадцять гривень 75 копійок).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь держави судовий збір в розмірі 3 000,00 грн (три тисячі гривень 00 копійок).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Суха Балка», місце знаходження юридичної особи: вул. Конституційна, 5, м. Кривий Ріг, 50029, код ЄРДПОУ 00191329.

Повний текст рішення суду складений та підписаний 09 січня 2025 року.

Суддя: О. Н. Борис