У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

Справа № 609/14/25

2/609/109/2025

10 січня 2025 року суддя Шумського районного суду Тернопільської області Катерняк О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Кременецького районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Хаблюк Тетяна Віталіївна, Шумська державна нотаріальна контора про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Кременецького районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Хаблюк Тетяна Віталіївна, Шумська державна нотаріальна контора про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Проте, вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими позивач звертається до суду для захисту, способам захисту прав та інтересів, передбаченим законом чи договором, або іншому способу захисту, який не суперечить закону, а також дотримання ним вимог, передбачених статтями 175, 176, 177 ЦПК України.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст.ст.175,177 ЦПК України.

Згідно ч.ч.1, 3, ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Стороною позивача, в порушення вищевказаних норм закону в позовній заяві, зокрема, не зазначено ціни позову та не проведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Так, згідно з п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно, ціна позову визначається вартістю майна. У позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості, що відповідає вимога п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України.

Позивачка, окрім іншого, просить визнати за нею право власності на 7/12 частин житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Доказів на підтвердження вартості житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, позивачем не додано, що позбавляє суд можливості визначити ціну позову з урахуванням вартості житлового будинку. Тобто, позивачу слід було би підтвердити дійсну вартості житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Суд зауважує, що дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Датою оцінки є дата, за станом на яку здійснюються процедури оцінки майна та визначається вартість майна.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача.

Вартість майна визначається на момент пред`явлення позову.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі №907/9/17).

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до статті 1 зазначеного Закону, судовим збором є збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Як вбачається із позовної заяви, позивачка просить суд: 1. Визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане завідувачем Шумською державною нотаріальною конторою Килимар О.Д. 26 грудня 2001 року у спадковій справі №471, яке зареєстроване у реєстрі за №2210 на ім`я ОСОБА_3 про спадкування ним жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_1 ; 2. Визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Хаблюк Т.В. 11 серпня 2020 року у спадковій справі №146/2020 на ім`я ОСОБА_2 про спадкування ним житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_1 ; 3. Скасувати рішення приватного нотаріуса Хаблюк Тетяни Віталіївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 53553673 від 11.08.2020 щодо реєстрації житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 ; 4. Визнати за позивачкою ОСОБА_1 право власності на 7/12 частин житлового будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 . Тобто позивач заявляє чотири позовні вимоги, три з яких є немайнові: визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом та скасування рішення про державну реєстрацію прав, а інша майнова: визнання права власності на майно.

Пунктом 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору за подання до суду позовної заяви:

- майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

- немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Законом України «Про Державний бюджет на 2024 рік» з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028,00 грн.

Як вбачається з поданої позовної заяви і визначено самим позивачем, нею заявлено одну вимогу майнового характеру та три вимоги немайнового характеру, а отже мало бути сплачено судовий збір за чотири вимоги: за вимогу майнового характеру, а саме про визнання права власності на майно в сумі, визначеній відповідно до документально підтвердженої вартості спірного майна з урахуванням дійсної вартості нерухомого майна (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб); а також за три вимоги немайнового характеру, а саме за визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом та скасування рішення про державну реєстрацію прав (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб), тобто по 1211,20 грн. за кожну вимогу немайнового характеру, що в сумі складає 3633,60 грн.

А відтак позивачці необхідно сплатити судовий збір за вимоги майнового та немайнового характеру, представивши суду квитанції про сплату судового збору, або ж документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У зв`язку з вищевикладеним, позивачу необхідно привести позовну заяву у відповідність до норм Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 та 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, суд зазначає, що у випадку невиконання вимог суду у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута позивачу.

За таких обставин позовну заяву слід залишити без руху, а позивачам надати строк для усунення недоліків.

При вирішенні питання про залишення позовної заяви без руху враховується практика Європейського суду з прав людини (рішення Суду у справі «De Geouffre de la Pradelle проти Франції», №12964/87, § 28, від 16 грудня 1992 pоку), де зазначено, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Звертається увага сторони позивача і на те, що якісна підготовка справи до розгляду, спрямована в першу чергу на захист інтересів самих учасників справи.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 175-177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Кременецького районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Хаблюк Тетяна Віталіївна, Шумська державна нотаріальна контора про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину - залишити без руху.

Надати стороні позивача строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Оксана КАТЕРНЯК