РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Лященка О.В.,

за участю секретаряі Баранюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Володимирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та про визнання прав на завершення приватизації земельних ділянок в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2024 року представник позивача ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та про визнання прав на завершення приватизації земельної ділянки та реєстрації права власності в порядку спадкування за заповітом.

Позовні вимоги обґрунтувує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_4 в селі Хворостів Володимирського (бувшого Володимир-Волинського) району Волинської області, заповіту на належний йому житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , на належну йому земельну ділянку, загальною площею 0.60 гектарів, в тому числі земельну ділянку, площею 0.25 гектарів, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, в тому числі земельну ділянку, площею 0.35 гектарів, для ведення особистого селянського (бувшого підсобного) господарства, які згідно із рішенням сесії Березовичівської сільської ради Володимир - Волинського району Волинської області від 11.09.1992 року № 14/12, були безкоштовно передані йому у приватну власність, він не залишив, а тому після його смерті відкрилася спадщина за законом, на належне йому майно.

Після смерті ОСОБА_4 , відповідно до ст. ст. 529, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), спадщину останнього за законом прийняла, однак не оформила на себе його дружина ОСОБА_5 .

04 травня 1998 року ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений секретарем Березовичівської сільської ради Володимирського (бувшого Володимир - Волинського) району Волинської області, за реєстровим номером № 15, і на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: що все належне їй майно, з чого б воно не складалось, і де б воно не знаходилось, яке буде їй належати на день її смерті, і на яке вона за законом матиме право, заповідає - ОСОБА_1 . Даний заповіт змінено і відмінено не було.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 в селі Хворостів Володимирського (бувшого Володимир-Волинського) району Волинської області, після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом на належне їй майно, на успадкування якого за заповітом має право - ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_5 , відповідно до ст. ст. 524, 525, 526, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), ОСОБА_1 вважається таким що прийняв вказану вище спадщину, так як на момент смерті спадкодавиці ОСОБА_5 постійно проживав разом із нею, всі правовстановлюючі документи належні останній зберігав у себе, а тому вважається таким, що вступив в управління спадковим майном.

Спадкоємців, які би відповідно до ст. 535 ЦК України (в редакції 1963 року), мали би право на обов`язкову частку в даній спадщині, немає, але відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), є спадкоємиця першої черги за законом, це дочка покійної ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , однак остання на вказану вище спадщину не претендує.

В даний час виникла необхідність оформити ОСОБА_1 право власності на спадщину за заповітом ОСОБА_5 , однак у Володимирській державній нотаріальній конторі Волинської області, йому роз`яснили те, що буде відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на вказане вище спадкове майно і він не зможе реалізувати свого права, так як ОСОБА_5 , за свого життя не виготовила правовстановлюючі документи на зазначені вище житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, вказані вище земельні ділянки, а тому потрібне судове рішення, про визнання права власності на спадкове майно, в порядку спадкування за заповітом, про визнання права на майно, в порядку спадкування за заповітом за - ОСОБА_1 .

Просить визнати за ним, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , який він успадкував за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на завершення приватизації та реєстрації права власності відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", на земельну ділянку, загальною площею 0.60 гектарів, в тому числі земельну ділянку, площею 0.25 гектарів, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, в тому числі на земельну ділянку, площею 0.35 гектарів, для ведення особистого селянського (бувшого підсобного) господарства, які згідно із рішенням сесії Березовичівської сільської ради Володимир - Волинського району Волинської області від 11.09.1992 року № 14/12, були безкоштовно передані у приватну власність ОСОБА_4 , спадкоємицею якого за законом була ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 23 грудня 2024 року у справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з?явився, в позовній заяві його представник просив слухати справу у його відсутності та відсутності позивача.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, подала письмову заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила суд розгляд справи проводити у її відсутність.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь, у справі не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, з урахуванням безумовного визнання позову, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю.

На момент відкриття спадщини діяв Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року, оскільки часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, тому при вирішенні даного позову слід застосовувати норми даного Кодексу.

Статтею 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, визнається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

В силу ч. 1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті спадщину фактично прийняла його дружина - ОСОБА_5 , однак не оформила своїх спадкових прав так як померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

Відповідно до витягу з по господарської книги №7 за 2001 рік Березовичівської сільської ради Володимирського району Волинської області, згідно із записом в по господарській книзі, будинок з надвірними будівлями і спорудами належить ОСОБА_5 і знаходиться по АДРЕСА_1 . Рік побудови 1948.

Відповідно до Довідки №331 від 05 листопада 2024 року, виданої старостою Березовичівського старостинського округу Зимнівської сільської ради Володимирського району Волинської області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з; житлового будинку з надвірними будівлями, земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, які розташовані в АДРЕСА_1 . Заповіт від імені ОСОБА_4 не посвідчувався. Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла його дружина ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заповіт від імені ОСОБА_5 посвідчувався 04 травня 1998 року Березовичівською (Зимнівською) сільською радою за реєстраційним номером 15. Заповіт не змінено і не відмінено. У фактичне володіння спадковим майном з дня смерті ОСОБА_5 вступив її онук ОСОБА_1 , який на день її смерті проживав та був зареєстрований разом з нею.

До спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_5 належить її дочка, відповідач ОСОБА_2 , однак вона на вказану спадщину не претендує.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За положеннями статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки за життя покійна ОСОБА_5 за свого життя не виготовила правовстановлюючі документи на зазначені вище житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, вказані вище земельні ділянки, що є перешкодою позивачці в нотаріальному оформленні спадщини.

На даний час позивачем надано суду постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, висновок про вартість об?єкта оцінки, копію технічного паспорту, витяг з по господарської книги, інші документи, оскільки визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та про визнання прав на завершення приватизації земельних ділянок в порядку спадкування за заповітом підлягає до повного задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 133, 141, 189, 206, 246, 247, 258, 259 ЦПК України, ст.ст. 524,527,529, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.ст. 1216, 1223, 1258, 1261, 1270, 1273 ЦК України,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та про визнання прав на завершення приватизації земельних ділянок в порядку спадкування за заповітом задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , який він успадкував за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на завершення приватизації та реєстрації права власності відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", на земельну ділянку, загальною площею 0.60 гектарів, в тому числі земельну ділянку, площею 0.25 гектарів, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, в тому числі на земельну ділянку, площею 0.35 гектарів, для ведення особистого селянського (бувшого підсобного) господарства, які згідно із рішенням сесії Березовичівської сільської ради Володимир - Волинського району Волинської області від 11.09.1992 року № 14/12, були безкоштовно передані у приватну власність ОСОБА_4 , спадкоємицею якого за законом була ОСОБА_5 .

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Головуючий Олександр ЛЯЩЕНКО