Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Пустовіт О.Г. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди завданої професійним захворюванням,-

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2024 року позивач ОСОБА_1 ( далі Позивач), звернувся до суду з позовом до відповідача АТ «Криворізький залізорудний комбінат» (далі-АТ «Кривбасзалізрудком») про відшкодування моральної шкоди завданої професійним захворюванням в сумі 248 500,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він працював в шкідливих умовах праці на підприємстві відповідача у такі періоди: з 21.03.1985 року по 31.03.1987 року підземним стовбуровим-дозаторником у шахті «Центральна» Рудоуправління ім. Дзержинського ВО «Кривбасруда»; з 31.03.1987 року по 29.04.1987 року підземним гірничим робітником у шахті «Саксагань» Рудоуправління ім. Дзержинського ВО «Кривбасруда»; з 29.04.1987 року по 28.11.1989 року підземним кріпильником у шахті «Саксагань» Рудоуправління ім. Дзержинського ВО «Кривбасруда»; з 15.10.1990 року по 08.08.1994 року підземним кріпильником шахті «Саксагань» ВО «Кривбасруда»; з 09.06.1995 року по 22.11.1996 року підземним електрогазозварювальником у Тресті «Кривбасшахтострой» ( «Кривбасшахтобуд») ВО «Кривбасруда».

Позивач також вказує, що Криворізький гірничорудний трест «Кривбасруда» був створений в лютому 1944 році та підпорядковувався Наркомату гірничодобувної промисловості УРСР та з 1951 року Трест «Кривбасруда» був розділений на два трести «Дзержинськруда» та «Ленінруда». Криворізький трест Дзержинськруда з 1951 року підпорядковувався Міністерству металургійної промисловості СРСР та у 1973 році реорганізований в Промислове Об`єднання з видобутку руд підземним способом «Кривбасруда». З 1975 року до складу Виробничого Об`єднання по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» входило 11 Рудоуправлінь на правах структурних одиниць, у тому числі шахта «Центральна» та «Саксагань». Станом на 01 січня 1978 року до складу ВО «Кривбасруда» входило 10 Рудоуправлінь, на правах структурних одиниць. 01.10.1989 року Рудоуправління імені Кірова та ХХ партз`їзду виділилися із складу Об`єднання в самостійні підприємства з наданням їм юридичного статусу. Інші Рудоуправління, згідно з наказом Мінметалургії СРСР від 07 вересня 1989 року за № 170 та наказом по Об`єднанню від 20 вересня 1989 року за № 349 були ліквідовані, а на їх базі створено на правах структурних одиниць 10 шахт: «Першотравнева-1», «Першотравнева-2», «ім. Леніна», «ім. Орджонікідзе», «Гвардійська», «Октябрська», «Родіна», «Саксагань», «Гігант», «ім. Валявка». 01 серпня 1995 року наказом Мінпромполітики України від 27 липня 1995 року за № 148 зі складу об`єднання виділена шахта «Саксагань» у самостійне державне підприємство. Наказом Міністерства промислової політики України від 29 липня 1998 року № 263 Виробниче Об`єднання по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» було перейменовано на Державне підприємство «Криворізький державний залізорудний комбінат». Відповідно до пункту 1 наказу Міністерства промислової політики України від 12 липня 1999 року № 248 та пункту 1 наказу Державної акціонерної компанії «Укррудпром» від 31 грудня 1999 року № 347 Державне підприємство Криворізький державний залізорудний комбінат, шляхом реорганізації було перетворено на дочірнє підприємство Криворізький державний залізорудний комбінат ДАК «Укррудпром» і згідно п.п.1 та 3.2 Наказу ДАК «Укррудпром» вказане дочірнє підприємство, шляхом реорганізації було перетворено у Відкрите акціонерне товариство Криворізький залізорудний комбінат, яке 04 квітня 2011 року змінило найменування на ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат».

Вказана робота у шкідливих умовах праці, що підтверджується інформаційною довідкою про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання ( отруєння) від 20.08.2009 року № 2/2-11-3-2102, впродовж 9 років і 11 місяців спричинила значну шкоду здоров`ю позивача ОСОБА_1 у зв`язку з чи йому було встановлено професійне захворювання хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст., пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легень першої-другої ст.) ЛН другого ст. Випискою з акту огляду МСЕК від 06.10.2010 року позивачу було встановлено 25% втрати професійної працездатності безстроково. Внаслідок набутого професійного захворювання, як вказує позивач, у нього наявна задишка при незначному фізичному навантаженні, періодичний сухий приступоподібний кашель, іноді з виділенням сл.харкотиння, важкість та біль у грудній клітці, загальна слабкість, підвищена пітливість. У зв`язку з професійним захворювання позивач ОСОБА_1 вимушений постійно лікуватись та приймати ліки, тому змінився його образ і якість життя, що в результаті спричиняє йому моральні страждання. Позивач вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача, позивачу має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства щодо створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у позивача хронічних професійних захворювань. Ухвалою судді від 10 грудня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

31 грудня 2024 року на адресу суду від представника відповідача Штефан Тетяни Миколаївни надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає, просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву зазначено, що щодо роботи Позивача на ш. «Центральна» -ним не надано доказів віднесення цієї шахти до Відповідача. У Відповідача такі відомості відсутні, період роботи на цій шахті (2 роки) не може бути враховано при вирішенні питання стягнення з Відповідача моральної шкоди, оскільки відсутній бідь-який зв`язок між завданою Позивачеві шкодою і діями Відповідача. Вважає також, що Позивач не довів належними та допустими доказами, що АТ «Кривбасзалізрудком» має відношення до шахти «Саксагань» РУ ім. Дзержинського та не обґрунтував чому відповідач має нести відповідальність за негативні наслідки шкідливих умов праці на позивача. Вважаємо, що відповідач не є правонаступником прав та обов`язків шахти «Саксагань» РУ ім. Дзержинського. Даний факт не є загальновідомим, а тому підлягає доведенню позивачем на загальних підставах. Наголошують, що всупереч зазначеному даний факт позивачем не доведений. ДП «ш. Саксагань» набуло статусу самостійної юридичної особи та до нього перейшли за розподільчим балансом у відповідних частинах майнові права і обов`язки реорганізованого структурного підрозділу шахти «Саксагань» ДВО «Кривбасруда». Згідно Наказу Мінпромполітики України № 04 від 20.01.1997 року ДП «ш. Саксагань» було ліквідовано та призначено ліквідаційну комісію. Майно, що залишилося після задоволення вимог кредиторів і членів трудового колективу передано до ДП «Кривбасреструктуризація». Наказом Мінпромполітики України від 28.01.2005р. № 38 ДП «Кривбасреструктуризація» також було ліквідовано без правонаступників, а майно на підставі передавального акту передано на баланс ДП «Кривбасшахтозакриття». Крім того, Позивач жодним документом і аргументом не доводить, що АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» є правонаступником ш. «Гігант» ВО «Кривбасруда».

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлені такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач працював з 21.03.1985 року по 31.03.1987 року підземним стовбуровим-дозаторником у шахті «Центральна» Рудоуправління ім. Дзержинського ВО «Кривбасруда»; з 31.03.1987 року по 29.04.1987 року підземним гірничим робітником у шахті «Саксагань» Рудоуправління ім. Дзержинського ВО «Кривбасруда»; з 29.04.1987 року по 28.11.1989 року підземним кріпильником у шахті «Саксагань» Рудоуправління ім. Дзержинського ВО «Кривбасруда»; з 15.10.1990 року по 08.08.1994 року підземним кріпильником шахті «Саксагань» ВО «Кривбасруда»; з 09.06.1995 року по 22.11.1996 року підземним електрогазозварювальником у Тресті «Кривбасшахтострой» ( «Кривбасшахтобуд») ВО «Кривбасруда», що підтверджуються копією трудової книжки НОМЕР_1 .

Згідно Інформаційної довідки про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння) від 20.08.2009 року № 2/2-11-3-2102, ОСОБА_1 працював на посадах підземного кріпильника, підземного гірничого робітника, підземного газозварювальника. Відповідно до п. 12 Інформаційної довідки умови праці роботи працівника відповідно до гігієнічної класифікації праці наступні: по концентрації пилу переважно фіброгенної дії умови праці на робочому місці підземного кріпильника на шахті «Саксагань» РУ ім. Дзержинського ВО «Кривбасруда» відносяться до 3 класу 3 ступеня шкідливості. Умови праці на робочому місці підземного кріпильника на шахті «Саксагань» РУ ім. Дзержинського ВО «Кривбасруда» відносяться до 3 класу 3 ступеня шкідливості. По концентрації пилу переважно фіброгенної дії умови праці на робочому місці підземного газоелектрозварювальника в Тресті «Кривбасшахтобуд» ВО «Кривбасруда» відносяться до 3 класу 2 ступеня шкідливості. Умови праці на робочому місці підземного газоелектрозварювальника в Тресті «Кривбасшахтобуд» ВО «Кривбасруда» відносяться до 3 класу 3 ступеня шкідливості. По концентрації пилу переважно фіброгенної дії умови праці на робочому місці підземного гірничого робітника на шахті «Саксагань» РУ ім. Дзержинського ВО «Кривбасруда» відносяться до 3 класу 3 ступеня шкідливості. Умови праці на робочому місці підземного гірничого робітника на шахті «Саксагань» РУ ім. Дзержинського ВО «Кривбасруда» відносяться до 3 класу 3 ступеня шкідливості. По концентрації пилу переважно фіброгенної дії умови праці на робочому місці підземного стовбурового-дозаторника на шахті «Центральна» РУ ім. Дзержинського ВО «Кривбасруда» відносяться до 3 класу 2 ступеня шкідливості. Умови праці на робочому місці підземного стовбурового-дозаторника на шахті «Центральна» РУ ім. Дзержинського ВО «Кривбасруда» відносяться до 3 класу 2 ступеня шкідливості.

Актом розслідування хронічного професійного захворювання № 15 за формою П-4 від 12 серпня 2010 року, пунктом 16 встановлено обставини виникнення професійного захворювання позивача, а саме: працюючи раніше на шахті «Центральна» РУ ім. Дзержинського ВО «Кривбасруда» з 21.03.1985 року по 31.03.1987 року підземним стовбуровим-дозаторником, на шахті «Саксагань» РУ ім. Дзержинського ВО «Кривбасруда» з 31.03.1987 року по 29.04.1987 року підземним гірничим робітником , з 29.04.1987 року по 28.11.1989 року підземним кріпильником на шахті «Саксагань» РУ ім. Дзержинського ВО «Кривбасруда», з 15.10.1990 року по 08.08.1994 року підземним кріпильником на шахті «Гігант-Дренажна» ГУ «Кривбасгідрозахист» та ДП «Кривбасреструктуризація» з 20.03.2002 року по 08.04.2005 рік підземним кріпильником, ОСОБА_1 згідно інформаційної довідки також виконував роботи, які характеризувались впливом пилу, концентрація якого перевищувала гранично-допустиму.

Пунктом 17 Акту розслідування хронічного професійного захворювання визначено, що причиною виникнення професійного захворювання є робота на протязі 19 років 9 місяців в умовах пилу, параметри якого перевищують гранично допустимі: пил з вмістом вільного кремнія діоксиду кристалічного від 10% до 70% в концентрації від 4,2 мг/м3 до 18,4 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3.

Згідно виписки із акта огляду МСЕК від 06.10.2010 року до довідки серії 10 ААА позивачу первинно встановлено 25 % втрати працездатності з 04.10.2010 року до 01.11.2011 року.

Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги серії 10 ААА № 072217 від 06.10.2011 року, ОСОБА_1 повторно встановлено 25% втрати працездатності з 01.11.2011 року безстроково.

У зв`язку з отриманими професійними захворюваннями позивач неодноразово звертався до закладу медичного лікування, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками із медичних карток стаціонарного, амбулаторного хворого.

Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 статті 43 та частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону праці» відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Під моральною втратою потерпілого розуміються страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що спричинило погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Відшкодування моральної шкоди можливе без втрати потерпілим працездатності. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.

Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

Судом встановлено, що у зв`язку з отриманням професійного захворювання та встановленням стійкої втрати працездатності безстроково у розмірі 25 %, позивачу заподіяно моральну шкоду.

Посилання представника відповідача на те, що АТ «Кривбасзалізрудком» є неналежним відповідачем по справі, оскільки не є правонаступником ліквідованих підприємства шахт «Саксагань» та «Гігант», де працював позивач, суд вважає необґрунтованими виходячи з наступного.

Криворізький гірничорудний трест «Кривбасруда» був створений після визволення міста від окупації в лютому 1944 році для відбудови підприємств гірничорудної промисловості Кривбасу, який підпорядковувався Наркомату гірничодобувної промисловості УРСР та з 1951 року трест «Кривбасруда» був розділений на два трести «Дзержинськруда» та «Ленінруда».

Криворізький трест «Дзержинськруда» з 1951 року підпорядковувся Міністерству металургійної промисловості СРСР та у 1973 році реорганізований в промислове об`єднання видобутку руд підземним способом «Кривбасруда».

Наказом ВО по видобутку руди підземним способом «Кривбасруда» від 20 вересня 1989 року за № 349 створено у складі об`єднання структурні одиниці: «Першотравнева-1», «Першотравнева-2», «ім. Леніна», «ім. Орджонікідзе», «Гвардійська», «Октябрська», «Родіна», «Саксагань», «Гігант», «ім. Валявка».

Наказом Міністерства промислової політики України № 148 від 27липня 1995 року створено державне підприємство шахта «Саксагань» (надалі ДП ш. «Саксагань») шляхом виділення структурного підрозділу шахти «Саксагань» із державного виробничого об`єднання по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» (ДВО «Кривбасруда») в самостійну юридичну особу.

Наказом Міністерства промислової України від 20 січня 1997 року № 4, ліквідовано ДП шахта «Саксагань».

Наказом виробничого об`єднання по видобутку руд підземним способом Кривбасруда від 06 жовтня 1997 року № 120 було ліквідовано з 07.10.1997 структурні одиниці об`єднання шахти «Гігант» та «Родіна» та створено на їх базі структурну одиницю шахтоуправління «Родіна».

Відповідно до пункту 1 наказу виробничого об`єднання по видобутку руд підземним способом Кривбасруда від 20 січня 1998 року № 12 було створено в складі об`єднання на правах структурної одиниці з фінансуванням з державного бюджету на базі шахти «Гігант» шахтоуправління «Родіна» шахту «Гігант-Дренажна», працюючу в спеціальному режимі гідрозахисту.

Згідно з наказом Міністерства промислової політики України від 29 липня 1998 року № 262 створено державне підприємство «Криворізьке державне гірничорудне управління гідрозахисту (Кривбасгідрозахист)» на базі державного майна шахт «Гігант-Дренажна» та «Першотравнева-Дренажна» - структурних підрозділів виробничого об`єднання «Кривбасруда», шляхом їх відокремлення. Призначено правонаступником всіх майнових прав та обов`язків реорганізованого виробничого об`єднання «Кривбасруда» управління «Кривбасгідрозахист» у відповідній частині майнових прав та обов`язків, означених розподільчим балансом.

Згідно розподільчого балансу станом на 01 липня 1998 року до державного підприємства «Кривбасгідрозахист» перейшла менша частина основних засобів та інших позаоборотних активів шахт рудоуправління Першотравневе, а також шахт «Першотравнева-1», «Першотравнева-2», «Першотравнева», «Першотравнева-Дренажна» виробничого об`єднання «Кривбасруда». Більша частина цих активів залишилася на балансі виробничого об`єднання «Кривбасруда» (зокрема, залишкова вартість активів, що залишилась виробничому об`єднанню «Кривбасруда» за рядком 010 розподільчого балансу становить 537 396 крб, тоді як до управління «Кривбасгідрозахист» відійшло активів із залишковою вартістю лише 233 696 крб), що підтверджується актами приймання-передачі основних фондів та майна станом на 01 липня 1998 року.

Наказом від 11 вересня 1998 року № 139 виключено зі складу структурних одиниць виробничого об`єднання «Кривбасруда» шахти «Гігант-Дренажна» та «Першотравнева-Дренажна» та створено на їх базі нове підприємство - державне підприємство «Кривбасгідрозахист».

Наказом Міністерства промислової політики України № 203 від 25 квітня 2002 року здійснено реорганізацію державного підприємства «Дирекція по реструктуризації гірничорудних підприємств Кривбасу шляхом перетворення у державне підприємство «Кривбасреструктуризація». На новостворене підприємство покладалась функція з із забезпечення виконання визначених проектами з реструктуризації шахти Гігант заходів з ліквідації об`єктів гірничорудних підприємств, післяліквідаційного моніторингу та усунення негативних екологічних наслідків їх діяльності, з фінансуванням витрати, пов`язаних з виконанням цих функцій.

У частині першій статті 37 Цивільного кодексу УРСР (який був чинним на момент перейменування виробничого об`єднання по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда») було передбачено, що юридична особа припиняється шляхом ліквідації або реорганізації (злиття, поділу або приєднання).

Відповідно до частини другої статті 5 Закону України «Про підприємства в Україні» (у редакції, що була чинною на час перейменування виробничого об`єднання по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда») підприємство може бути створено в результаті виділення зі складу діючого підприємства, організації одного або кількох структурних підрозділів, а також на базі структурної одиниці діючих об`єднань за рішенням їх трудових колективів, якщо на це є згода власника чи уповноваженого ним органу.

Створення підприємств шляхом виділення здійснюється зі збереженням за новими підприємствами взаємних зобов`язань та укладених договорів з іншими підприємствами.

Згідно із частинами першою та шостою статті 34 Закону України «Про підприємства в Україні» ліквідація і реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) підприємства провадяться з дотриманням вимог антимонопольного законодавства за рішенням власника, а у випадках, передбачених цим Законом, за рішенням власника та за участю трудового колективу або органу, уповноваженого створювати такі підприємства, чи за рішенням суду або арбітражного суду.

При виділенні з підприємства одного або кількох нових підприємств до кожного з них переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частинах майнові права і обов`язки реорганізованого підприємства.

У пунктах 2.1 та 4.1 Положення про порядок поділу підприємств і об`єднань та відокремлення від них структурних підрозділів і одиниць, затвердженого наказом Міністерства економіки України, Міністерства статистики України, Антимонопольного комітету України від 20 квітня 1994 року № 43/79/5 (яке втратило чинність 25 серпня 2015 року), було закріплено, що відокремлення - це виділення зі складу підприємства (об`єднання) структурного підрозділу (одиниці) і створення на його базі самостійного підприємства або вихід підприємства із складу об`єднань, зазначених у підпункті «б» пункту 3.1 цього Положення. Об`єктами відокремлення є структурні підрозділи та структурні одиниці відповідно до пункту 2.1 цього Положення, а також підприємства, що входять до складу об`єднань.

Розподільчий баланс є документом, у якому, зокрема, визначено обсяг майнових прав та обов`язків, які перейшли до створеної шляхом виділу (виділення, відокремлення) юридичної особи.

Вирішуючи питання про покладення відповідальності за завдану позивачу моральну шкоду на АТ «Кривбасзалізрудком», суд виходить з того, що професійне захворювання виникло у позивача саме під час його перебування у трудових відносинах з виробничим об`єднанням по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда», на якого законодавством було покладено обов`язок із забезпечення безпечних та нешкідливих умов праці. Виробниче об`єднання по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» було перейменовано на державне підприємство «Криворізький державний залізорудний комбінат», перетворене на дочірнє підприємство «Криворізький державний залізорудний комбінат» ДАК Укррудпром та у подальшому перетворене у відкрите акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат».

Структурні одиниці виробничого об`єднання по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда», у тому числі новостворені з 20 січня 1998 року шахти «Першотравнева-Дренажна» та «Гігант-Дренажна» не мали статусу юридичних осіб. Створення на базі окремих структурних підрозділів виробничого об`єднання «Кривбасруда» - шахт «Першторавнева-Дренажна» та «Гігант-Дренажна» - державного підприємства «Кривбасгідрозахист» відбулось вже після припинення трудових відносин позивача з виробничим об`єднанням «Кривбасруда», а розподільчим балансом від 01 липня 1998 року не було прямо передбачено переходу до ДП «Кривбасгідрозахист» обов`язку з відшкодування шкоди, завданої працівнику ушкодженням здоров`я під час перебування у трудових відносинах з ВО «Кривбасруда».

Зазначені правові висновки висловила Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 15 червня 2020 року у справі № 212/3137/17-ц.

Суд вважає, що правонаступником усіх прав та обов`язків Державного Виробничого Об`єднання по видобутку руд підземним способом Кривбасруда у структурних одиницях якого на шахтах «Саксагань» та «Гігант» працював позивач - є ПАТ «Кривбасзалізрудком», правонаступником якого є АТ «Кривбасзалізрудком», оскільки, шахта «Саксагань» була виділена у самостійне державне підприємство, відповідно до наказу Мінпромполітики України від 27 липня 1995 року за №148, з 01 серпня 1995 року; наказом Міністерства промисловості України від 20 січня 1997 року №4 ліквідовано державне підприємство шахта «Саксагань». Також, шахта «Гігант», як структурна одиниця не була виділена зі складу ДВО «Кривбасруда» у нову юридичну особу, а була ліквідована. Враховуючи викладене, АТ «Кривбасзалізрудком», як правонаступник ДВО «Кривбасруда» повинен нести перед позивачем, який працював у ліквідованій структурній одиниці ДВО «Кривбасруда», відповідальність за спричинену внаслідок ушкодження його здоров`я моральну шкоду.

Аналогічний правовий висновок викладено в Постанові Верхового Суду від 15 червня 2020 року у справі №212/3137/17-ц та 14 липня 2020 року у справі №212/6988/17-ц.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

При цьому, суд враховує період роботи позивача на підприємстві відповідача протягом 09 років 11 місяців в шкідливих умовах, характер та тривалість отриманого професійного захворювання, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках, що позивачу безстроково встановлено 25% втрати професійної працездатності в зв`язку з професійним захворюванням, і, виходячи з цих обставин, суд, вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди 100 000,00 гривень, задовольнивши позовні вимоги частково.

Позивач у порядку п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 частини 2 статті 141 ЦПК України визначено, що у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що позовні вимоги задоволено частково, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору на користь держави у сумі 1000,00 гривень.

Керуючись ст. ст.153, 237-1 КЗпП України, Законом України «Про охорону праці», ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89,133, 141,258-259, 263, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат про відшкодування моральної шкоди завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 100 000,00 (сто тисяч) гривень без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 1 000,00 грн (дві тисячі шістсот гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», , юридична адреса: Дніпропетровська область м. Кривий Ріг вул. Симбірцева, 1А.

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України повний текст рішення складено 09 грудня 2024 року та підписано без проголошення.

Суддя: О. Г. Пустовіт