РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року Рівненський міський суд

Рівненської області

в особі судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Білецькій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального Міністерства юстиції про встановлення факту смерті,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд Рівненської області надійшла заява ОСОБА_1 , зацікавлена особа Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального Міністерства юстиції про встановлення факту смерті.

В судовому засіданні заявник заяву повністю підтримала, просить суд її задоволити з підстав, викладених у заяві та встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті своєї бабусі - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Нова Каховка Каховського району Херсонської області.

В судове засідання представник зацікавленої особи Рівненського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального Міністерства юстиції не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення судового засідання не подавав.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що заявник по справі ОСОБА_1 являється онукою ОСОБА_2 .

Дана обставина підтверджується дослідженими в судовому засіданні наступними письмовими доказами, а саме:

кс.копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданим 21 вересня 1992 року відділом ЗАГС м.Нова Каховка Херсонської області з якого вбачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Нова Каховка Херсонської області Україна, про що зроблено запис за №595. Батьками записані ОСОБА_3 , українець та ОСОБА_4 , українка (свідоцтво заповнене російською мовою);

витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 сімейного кодексу України № витягу: 8; дата формування: 21 лютого 2024 року; витяг надав: Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, з якого вбачається наступне: 2 червня 2021 року 16:30:54 за №3 зареєстровано в Реєстрі реєстратором Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Бериславського районного управління юстиції Херсонської області відомості про актовий запис: номер актового запису: 76; дата складання: 01 червня 1967 р.; орган державної реєстрації актів цивільного стану, що склав актовий запис: Виконавчий комітет Козацької селищної ради Бериславського району Херсонської області; актовий запис поновлено: ні. Відомості про дитину: ОСОБА_3 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ; місце народження: Україна, Херсонська обл., Бериславський р., смт.Козацьке. Відомості про батька: ОСОБА_5 ; національність: українець. Відомості про матір: ОСОБА_2 ; національність: білоруска.

З дослідженої в судовому засіданні кс.копії лікарського свідоцтва про смерть №446 від 16 січня 2023 року виданого Центром первинної медико-санітарної допомоги міста Нова Каховка Новокаховської міської ради Херсонської області вбачається, що ОСОБА_2 , дата народження: рік ІНФОРМАЦІЯ_8. Дата смерті: рік ІНФОРМАЦІЯ_9. Місце проживання померлого: АДРЕСА_1 . Місце смерті: Україна, Херсонська область Каховський район місто Нова Каховка, смерть настала вдома - АДРЕСА_1 .

З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть (ЗАПИС ПОНОВЛЕНО) серії НОМЕР_3 виданого Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 23 березня 2024 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження Україна Херсонська область Бериславський район селище міського типу Козацьке помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 55 років, про що 23 березня 2024 року складено відповідний актовий запис №4. Місце смерті: Україна Херсонська область Каховський район місто Нова Каховка.

З дослідженої в судовому засіданні відмови у проведенні державної реєстрації смерті від 07 березня 2024 року №1065-/34.12-06-21 Рівненського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , громадянки України ІНФОРМАЦІЯ_1 у Республіка Білорусь Мінська область Коплянський район, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Нова Каховка Херсонської області Україна на підставі пред`явлених документів відмовлено.

З дослідженого в судовому засіданні повідомлення Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України №6.5-15165/6-24 від 30.12.2024 року, наданого відповідно до ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 05 грудня 2024 року про витребування доказів за клопотанням заявниці, вбачається, що за інформацією Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області, на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , оформлено паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий 26.10.1998 Новокаховським МВ УМВС України в Херсонській області, у зв`язку із загальним обміном, на підставі паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_5 , виданого 02.01.1978 Новокаховським МВВС Херсонської області. Одночасно інформовано, що відповідно до вимог законодавства України про громадянство, не передбачено подання ОСОБА_2 заяви про встановлення належності до громадянства України (форма 1), затвердженої наказом МВС України від 16.08.2012 №715 (в тому числі, затвердженої МВС України від 20.07.2006 №716).

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Статтею 317 ЦПК України передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхнім представником до суду за межами такої території. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Форма лікарського свідоцтва про смерть, що видається закладами охорони здоров`я або судово-медичною установою та вимоги і підстави його заповнення встановлені Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545.

Зокрема, Інструкцією серед іншого встановлено, що: лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину (пункт 2.2.); у разі, якщо смерть настала внаслідок дії зовнішніх факторів (травми, асфіксії, дії крайніх температур, електричного струму, отруєнь тощо), після штучного аборту, проведеного поза межами медичного закладу, смерті на виробництві, при раптовій смерті дітей першого року життя та інших осіб, які не перебували під медичним наглядом, померлих, особа яких не встановлена, а також у тих випадках, коли є підозра на насильницьку смерть, лікарське свідоцтво про смерть видається судово-медичним експертом після розтину (пункт 2.3.); забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. У виняткових випадках свідоцтво про смерть може бути видано лікарем, який встановив смерть тільки на підставі огляду трупа (при відсутності ознак або підозри на насильницьку смерть) та даних медичної документації про наявність у померлого при житті хвороб, які в своєму перебігу могли призвести до настання смерті (пункт 2.4.).

Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду.

Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даному випадку є рішення суду про встановлення факту смерті.

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

В силу положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин.

Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (Закон України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України").

Відповідно ст.9 вказаного Закону, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно з висновками ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого "намібійського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі від 15 квітня 2016 року, за змістом якої документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до п.п.13, 18 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають відповідні органи, а є лише підставою для їх одержання.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами та таким, що підлягають до повного задоволення, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення даного факту і заявником надано достатньо доказів для підтвердження такого факту та доведено мету його встановлення - реєстрації факту смерті померлої в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть.

Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,12,263,264,265,268,273,293,

315,317,354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального Міністерства юстиції про встановлення факту смерті - задоволити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Коплянського району Мінської області Республіки Білорусь, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Нова Каховка Каховського району Херсонської області Україна.

Допустити негайне виконання судового рішення. Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Копію рішення невідкладно направити Рівненському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - для виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання/перебування АДРЕСА_3 (згідно довідки від 26.07.2022 №5612- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи)

Зацікавлена особа: Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, м.Рівне, пр.Миру, 14

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов