ЄУН № 337/3871/24
Провадження № 2/337/73/2025
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 січня 2025 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя
у складі: головуючого судді Ширіної С.А.
за участю секретаря Бикової С.Б.
розглянувши цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позовні вимоги мотивовані тим, що 31.03.2021 р. між Акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 , укладено Кредитний договір № СL-306830, відповідно до умов якого Банк зобов`язується надати у власність Позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а Позичальник зобов`язується використовувати кредит на цілі, вказані в цьому Кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі зазначені в цьому Кредитному договорі (п. 1 Договору), :
Відповідно до п. 2.1. Договору, Банк видає Позичальнику Кредит у розмірі 101000 грн.
Відповідно до п. 2.3 Договору, строк кредитування: 48 місяців, терміном до 28 березня 2025 року.
Відповідно до п.2.4 Договору, Позичальник доручає Банкові здійснити переказ кредитних коштів на наступні цілі та за наступними реквізитами:
Відповідно до п. 2.7 кредитного договору, транзитний рахунок для повернення кредитних коштів НОМЕР_1 .
Відповідно до п. 4.1 Договору, за користування кредитом Позичальник сплачує Банку Відсотки, за процентною ставкою 35% річних.
На виконання умов договору Банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредитувиконав повністю.
Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує.
20.05.2024 р. представник АТ «Кредобанк» звернувся із досудовою вимогою про достроко стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором до ОСОБА_1 , однак відповідачка не вжила жодних заходів спрямованих на мирне врегулювання спору.
Ухвалою від 15.07.2024 року було відкрито загальне позовне провадження у даній справі та прийнято рішення про розгляд справи з повідомленням сторін.
Ухвалою від 09.10.2024 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
Відповідачка ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином.
Як вбачається з відповіді Департаменту реєстраційних послуг м. Запоріжжя, щодо реєстрації місця проживання фізичної особи станом на 15.07.2024 року ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Рекомендований лист відповідачем не отриманий та повернутий до суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідачка не скористалась можливістю передбаченою ст. 178 ЦПК України, відзив на позов не надала.
Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача, шляхом постановлення заочного рішення.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Враховуючи вищевказане, суд вважає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин, відзив на позовну заяву суду не надав, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників
справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідно до наданих суду документів, 31.03.2021 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 , укладено Кредитний договір № СL-306830 з наданням кредитних коштів у розмірі 101000 грн. на строк 48 місяців до 28.03.2025 року зі сплатою 35% річних.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у брозмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Суду не надано доказів, що відповідачка ОСОБА_1 , взяті на себе договірні зобов`язання належним чином виконала, отримані кредитні кошти, відсотки за користування кредитом сплатила.
Факт наявності заборгованості підтверджується наданим суду доказами(розрахунком заборгованості) а меморіальними ордерами, випискою по руху коштів, досудовою вимогою в матеріалах справи, які не спростовані відповідачем.
Суд, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що вимоги позивача з приводу стягнення заборгованості з відповідачки ОСОБА_1 , є обґрунтованими, доведені матеріалами справі, та такими, що підлягають задоволенню.
Суд вважає, що відповідачка ОСОБА_1 , фактично отримала та використовувала кредитні кошти, але не повернула їх, а тому наявні підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача фактично отриманої та не повернутої суми кредитних коштів, та відсотків.
Що стосується вимог з приводу стягнення витрат на професійну правову допомогу.
На підтвердження понесених витрат, позивачем надано витяг із Договору про надання правової допомоги від 11.02.2019 року у якому, за його твердженнями, вказано про винагороду Виконавцю - АО «БІЗНЕС І ПРАВО», і що AT «Кредобанк» - його сплачує.
Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню.
Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. 89, 141, 229, 247, 263, 264, 279-289, 354 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги задовольнити.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або

складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги

всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної

сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного

провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: С.А. Ширіна