Провадження № 2-ві/361/1/25

У Х В А Л А

09 січня 2025 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі головуючої судді Радзівіл А.Г., розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого у справі судді Дутчака Ігоря Михайловича,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.

У грудні 2024 року відповідач ОСОБА_1 подав через канцелярію суду заяву про відвід головуючого у цій справі судді Дутчака І.М., посилаючись на те, що наявні обставини, які викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Дутчака І.М. під час розгляду даної справи, оскільки суддя Дутчак І.М. здійснював розгляд іншої цивільної справи № 361/3030/20 та 17 лютого 2021 року ухвалив у ній рішення, тому у нього (відповідача) наявні сумніви в об`єктивності та неупередженості судді, тому з метою збереження та підвищення авторитету судової системи України, розгляду справи на засадах довіри до суду, з метою нівелювання припущення, що суддя в силу певних чинників не може зберегти безсторонність, просив відвести суддю Дутчака І.М. від розгляду даної цивільної справи.

08 січня 2025 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчака І.М. визнано заявлений відповідачем ОСОБА_1 відвід судді Дутчака Ігоря Михайловича необґрунтованим.

Заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого у справі судді Дутчака Ігоря Михайловича передано на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2025 року, вказана заява для розгляду розподілена судді Радзівіл А.Г.

Відповідно до частини восьмої статті 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши заяву про відвід та надані матеріали цивільної справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 3, 5 ч. 1 статті 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 39 ЦПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно ч.1, 2, 3, 7, 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід . Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді .

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод суд, який розглядає справу, має бути безстороннім і незалежним.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, викладеною в рішеннях у справах Фей протии Австрії, Ветштайн проти Швейцарії, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини Білуха протиУкраїни особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у пунктом 43 рішення у справі Ветштайн протии Швейцарії).

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Крім того, у висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

З аналізу змісту вказаних норм законодавства у взаємозв`язку із наведеними позивачем у заяві від 30 грудня 2024 року підставами для відводу судді Дутчака І.М., обставин для задоволення заяви про відвід не вбачається, будь-яких доказів, які б підтверджували наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді при розгляді даної справи, з матеріалів справи не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого у справі судді Дутчака Ігоря Михайловича, у цивільній справі за № 361/11863/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів - відмовити.

Матеріали справи передати судді Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчаку Ігорю Михайловичу для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Радзівіл А.Г.