Справа № 462/6329/19
УХВАЛА

07 січня 2025 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Боровкова Д.О.

при секретарі Данилович Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

встановив:

23 грудня 2024 року представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить скасувати заходи забезпечення позову, що були накладені ухвалою Залізничного районного суду м. Львова 29 липня 2020 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про забезпечення позову в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання квартири, що передана в іпотеку та звернення стягнення на неї, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 . Свої вимоги мотивує тим, що по даній справі прийняте рішення, що набрало законної сили, а також, враховуючи, що на даний час відсутні обставини, які були підставою застосування арешту, а відтак потреба у ньому відпала, а тому просить заяву задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, проте подала до суду заяву про розгляд заяви у її відсутності, а відтак її неявка не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Суд ухвалив розглядати заяву без участі позивача АТ «Універсал Банк» та відповідача ОСОБА_3 , які будучи належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, до суду не з`явилися, проте матеріалів справи достатньо для розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Вивчивши матеріали клопотання та справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

03 жовтня 2019 року АТ «Універсал Банк» звернулось до суду із позовом, у якому просило визнати нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , такою, що передана в іпотеку, як забезпечення вимог Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», що випливають з Кредитного договору №11-1/600к-07 від 31.08.2007 року та 25.10.2013 року та додаткових угод до нього, укладеним між АТ «Універсал Банк» та гр. ОСОБА_2 , а також звернути стягнення на заставлене майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , для задоволення вимог в сумі 69874,79 дол.США шляхом продажу.

29 липня 2020 року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова в порядку забезпечення позову накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 .

17 лютого 2021 року рішенням Залізничного районного суду м. Львова у позові АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання квартири такої, що передана в іпотеку, та звернення стягнення на неї відмовлено.

16 серпня 2022 року постановою Львівського апеляційного суду рішення Залізничного районного суду м. Львова від 17 лютого 2021 року змінено, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

11 січня 2023 року постановою Верховного Суду рішення Залізничного районного суду м. Львова від 17 лютого 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 серпня 2022 року змінено, виклавши їх мотивувальні частини у редакції цієї постанови; в іншій частині рішення Залізничного районного суду м. Львова від 17 лютого 2021 року та постанова Львівського апеляційного суду від 16 серпня 2022 року залишені без змін.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 102206097 від 01.11.2017 року, квартира АДРЕСА_1 належить власнику ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 09.03.2016 р.

Тобто, на даний час вказаний арешт стосується прав та обов`язків відповідача ОСОБА_3 .

Беручи до уваги, що у позові АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання квартири, що передана в іпотеку та звернення стягнення на неї було відмовлено, рішення суду набрало законної сили, суд приходить до висновку, що заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить відповідачу ОСОБА_3 втратили свою дію в силу вимог Закону, і тому заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст.158 ЦПК України суд,

постановив:

Заяву задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 29 липня 2020 року шляхом скасування арешту, накладеного на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана учасниками справи протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду.

Суддя:

Оригінал ухвали.