УХВАЛА

07 січня 2025 року

м. Київ

справа № 175/2306/22

провадження № 61-17581ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Дундар І. О. при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє і в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , яка подана представником ОСОБА_3 , на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє і в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, треті особи: Служба у справах дітей Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права проживання та вселення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 28 грудня 2024 року подала до Верховного Суду касаційну скаргу, через представника ОСОБА_3 , на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року.

На підставі касаційної скарги ОСОБА_1 не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження. Як свідчить аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, вона подана з порушенням пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

У клопотанні, яке додане до у касаційної скарги, ОСОБА_1 просить зменшити або звільнити її від сплати судового збору, мотивуючи тим, що не має можливості сплати судовий збір та це покладе на її сім`ю надмірний тягар і призведе до ускладнення і так тяжкого матеріального становища. Оскільки з 20 серпня 2024 року ОСОБА_1 змушена вийти на роботу із декретної відпустки на неповний робочий день після народження другого сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки її чоловік - ОСОБА_7 , який фактично забезпечував родину - помер, а до цього померла й мати ОСОБА_8 , яка під час її перебування у місцях позбавлення волі була опікуном ОСОБА_9 і потім допомагала із дітьми, а тому весь тягар догляду та утримання двох дітей натепер лежить на плечах позивачки, що свідчить про те , що остання є суб`єктом визначеним пунктом 3 частини другої статті 3 та статті 8 ЗУ «Про судовой збір», яка має право на пільги. На підтвердження вказаних обставин надано копію паспорту і рнкопп ОСОБА_1 , копію свідоцтва про шлюб з ОСОБА_10 , копію свідоцтва про шлюб з ОСОБА_11 , копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 , копію свідоцтва про народження ОСОБА_6 , копію свідоцтва про смерть ОСОБА_10 , копію свідоцтва про смерть ОСОБА_8 , копію витягу з наказу про працевлаштування.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони. Аналіз клопотання про зменшення розміру або звільнення від сплати судового збору свідчить, що вказані обставини, не можуть вважатись достатньою підставою для зменшення розміру або звільнення від сплати судового збору. Оскільки в жодній мірі не характеризують майновий стан ОСОБА_1 та не свідчать про наявність умов, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» є підставою для зменшення розміру або звільнення від сплати судового збору.

За таких обставин, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно сплатити судовий збір.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подання позовної заяви - 2022 рік) за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становила 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 758/5118/21 (провадження № 61-5554сво23) зроблено висновок про те, що: «у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. До позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці. Норми ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» не містять норм, які б дозволяли зробити висновок, що законодавець хоче встановити більш сприятливі наслідки у вигляді сплати судового збору у меншому розмірі для випадків, коли позивач об`єднує вимоги до кількох відповідачів в одному позові».

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду розмір судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

У частині четвертій статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

ОСОБА_1 , яка діє і в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , оскаржує рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду про відмову у задоволені позовних вимог, а саме: визнання права користування квартирою АДРЕСА_1 малолітнім ОСОБА_2 та його матір`ю ОСОБА_1 та вселення їх в квартиру за вказаною адресою.

Таким чином, за подання касаційної скарги судовий збір за вимогами немайнового характеру становить - 3 969,60 грн (992,40 грн * 200 * 2 вимоги немайнового характеру).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або сплачено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДР: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007; ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: Судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 260, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє і в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , яка подана представником ОСОБА_3 , на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Дундар