Справа №173/2561/24
Провадження №2/173/219/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2025 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бурхана С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт Капітал"

представник позивача Павленко Сергій Валерійович

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт Капітал" (далі - позивач) звернулось до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що 24 грудня 2019 року між Публічним акціонерним товариством "Ідея Банк", правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт Капітал" та відповідачем укладено договір кредиту та страхування № Р07.23746.006133191. Відповідно до умов договору відповідачу було надано кредит в сумі 24 500 грн. терміном користування до 24.12.2023 року. Позичальник зобов?язався повернути отримані кредитні кошти, в порядку, в строки та на умовах, передбачених договором.

Відповідач належним чином не виконав свої зобов?язання за договором, тим самим допустив порушення умов кредитного договору.

19.12.2023 року між АТ "Ідея Банк" та ТОВ "Оптіма Факторинг" укладено договір факторингу №19/12-2023. Відповідно до умов договору ТОВ "Оптіма Факторинг" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників АТ " Ідея Банк ", в тому числі і до відповідача за кредитним договором № Р07.23746.006133191 від 24.12.2019 року.

Далі, 22.12.2023 року ТОВ "Оптіма Факторинг " та ТОВ "Фінансова компанія "Профіт Капітал" уклали договір факторингу 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ "Оптіма Факторинг " відступило, а ТОВ "Фінансова компанія "Профіт Капітал" прийняв право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № Р07.23746.006133191від 24.12.2019 року.

Станом на 19.12.2023 року відповідно до довідки розрахунку заборгованості складають сума заборгованості відповідача за кредитним договором № Р07.23746.006133191 від 24.12.2019 року перед новим кредитором - ТОВ "Фінансова компанія "Профіт Капітал" становить 63 312 грн. 76 коп., з яких:

-24 334 грн. 10 коп. - заборгованість за основним боргом;

-12 047 грн. 99 коп. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками;

-26 930 грн.67 коп. - заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачу було встановлено строк для подання до суду відзиву, оформленого відповідно до вимог статті 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), на позовну заяву та всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий. Про дату час і місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином. Задля недопущення порушення права відповідача на захист, через повернення поштового відправлення повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 ЦПК України.

Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина 4 статті 268 ЦПК України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

24.12.2019 року між Публічним акціонерним товариством "Ідея Банк" (Банк) та відповідачем (Позичальник) було укладено договір кредиту та страхування № Р07.23746.006133191 (далі - Договір), згідно з п. 1.2 якого Банк надає Позичальникові кредит в сумі 24 500, 00 грн., терміном на 46 місяці, до 24.12.2023 року, а Позичальник зобов?язується повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісію, нараховані проценти за користування кредитом та інші платежі, в строк та на умовах, передбачені Договором.

Умовами Договору визначено процентну ставку та тип % річних - 15 % (змінювана). Змінювана процентна ставка визначається як змінна частина ставки в розмірі 9,5 збільшена на маржу Банку в розмірі 5,5%.

Відповідно до умов Договору Позичальник доручає Банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 3911,76 грн.

Судом встановлено, що Банк належним чином виконав взяті на себе зобов`язання згідно з Договором та надав відповідачу кредит в сумі 24 500, 00 грн., що підтверджується випискою з рахунку.

Відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту та договір кредиту та страхування власноруч.

Додатком № 1 до Договору кредиту та страхування є Графік погашення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів та обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за Кредитним договором.

Відповідно до Графіку погашення кредиту дата повернення кредиту - 24.12.2023 року.

За цей період Відповідач, крім тіла кредиту - 24 500 грн. мав ще також сплатити проценти за користування кредитом у сумі 9764 грн. 46 коп. та комісії за обслуговування кредиту у сумі 31 675 грн. 44 коп. Всього сума платежів за кредитом протягом дії Договору мала скласти 65 939 грн. 90 коп.

Факт видачі АТ «Ідея Банк» та отримання Відповідачем коштів за договором підтверджується випискою за особовим рахунком.

Проте відповідачем не були виконанні зобов`язання за кредитним договором належним чином у зв`язку із чим утворилася заборгованість.

Судом також встановлено, що 19.12.2023 року між АТ "Ідея Банк" та ТОВ "Оптіма Факторинг" укладено договір факторингу №19/12-2023. Відповідно до умов договору ТОВ "Оптіма Факторинг" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників АТ " Ідея Банк ", в тому числі і до відповідача за кредитним договором № Р07.23746.006133191 від 24.12.2019 року, де згідно з реєстром боржників розмір заборгованості за основним боргом 24 334 грн. 10 коп., заборгованість за відсотками 12 047, 99 грн., заборгованість за комісіями 26 930,67 грн., загальна сума заборгованості 63 312 грн. 76 коп.

Пізніше 22.12.2023 року ТОВ "Оптіма Факторинг" та ТОВ "Фінансова компанія "Профіт Капітал" уклали договір факторингу 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ "Оптіма Факторинг " відступило, а ТОВ "Фінансова компанія "Профіт Капітал" прийняв право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № Р07.23746.006133191 від 24.12.2019 року, де згідно з реєстром боржників розмір заборгованості за основним боргом 24 334 грн. 10 коп., заборгованість за відсотками 12 047, 99 грн., заборгованість за комісіями 26 930,67 грн., загальна сума заборгованості 63 312 грн. 76 коп.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, крім іншого, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1,2 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, ТОВ "Фінансова компанія "Профіт Капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до Боржника, яким є ОСОБА_1 за договором кредиту та страхування № Р07.23746.006133191 від 24.12.2019 року.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно положень ст. 630 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1ст. 530 ЦК України).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (абз. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

На підтвердження наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором позивачем надано виписку по особовому рахунку відповідача. При цьому в матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості.

Суд зазначає, що відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частина 7 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України).

При цьому, за приписами частини 4 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З урахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення із відповідача:24 334 грн. 10 коп. - розмір заборгованості за основним боргом, 12 047, 99 грн. - заборгованість за відсотками, є такими, що ґрунтуються на вимогах закону.

Щодо вимог про стягнення із відповідача заборгованості по комісії за обслуговування кредиту суд зазначає наступне.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».

Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.5 договору кредиту та страхування та п.5 Додатку №1 до договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (інші послуги банку) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

При цьому у кредитному договорі та паспорті споживчого кредиту не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту.

Враховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні договору, положення пункту про установлення комісії за обслуговування кредиту в розмірі 2,80% є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення.

Виходячи із принципів справедливості та добросовісності, на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги заборонено нормативно-правовими актами.

Враховуючи вище зазначене, вимога позивача про стягнення 11 873 грн. 03 коп. заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту є безпідставною, а тому задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (1704 грн. 01 коп.)

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, представник позивача згідно з розрахунком, який наведено у позовній заяві, просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу, пов`язані з розглядом даної справи, в сумі 7000 грн.

Представником позивача було надано договір №28092021-1 від 28 вересня 2021 року про надання правової допомоги, укладений з адвокатським об`єднанням «ПРАВОВИЙ ДІАЛОГ». Актом прийому-передачі правової допомоги та додатковою угодою № 11 до Договору про надання правової допомоги №28092021-1 підтверджується обсяг та характер наданої правової допомоги та визначено вартість робіт (послуг) 7000 грн.

На думку суду, всі вказані у акті роботи входять до обсягу правової допомоги по цій справі та були виправданими з точку зору їх необхідності.

Об`єднана Палата Верховного Суду у своїй постанові у справі № 922/445/19 серед іншого наголосила, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Отже, за відсутності відповідного клопотання з боку відповідача суд не може вирішувати питання про зменшення судових на професійну правничу допомогу, а тому понесені позивачем витрати підлягають стягненню з відповідача.

Оскільки позов задоволено частково, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу підлягають стягненню пропорційно до заявлених позовних вимог, а саме в сумі 4 022 грн. 49 коп.

Керуючись статтями 76, 81, 141, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт Капітал" (04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 8, ) заборгованість за кредитним договором № Р07.23746.006133191 від 24.12.2019 року в сумі 36 382 (тридцять шість тисяч триста вісімдесят дві) грн. 09 коп., з яких:

-24 334 грн. 10 коп. - заборгованість за тілом кредиту;

-12 047 грн. 99 коп. - заборгованість за відсотками;

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт Капітал" (04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 8, ) понесені судові витрати в частині судового збору в сумі 1704 (одна тисяча сімсот чотири) грн. 01 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 022 (чотири тисячі двадцять дві) грн. 49 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Бурхан