Справа № 372/180/25
Провадження 2-з-1/25
ухвала

Іменем України

09 січня 2025 року v/J,e[sd

Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Зінченко О.М.

при секретарі Григор`євій К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ю-Бейс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Косенко Оксана Олександрівна, Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Ляпін Дмитро Валентинович про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

08.01.2025 р. до Обухівського районного суду надійшла заява ТОВ «ФК «Ю-Бейс» про забезпечення позову, в якій вказано, що позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати недійсним договір дарування земельної ділянки №2368 від 27.12.2013 р. укладений між ОСОБА_1 (боржник) та ОСОБА_2 (син боржника) та відновити становище, яке існувало до порушення шляхом повернення права власності на земельну ділянку загальною площею 0,1661 га кадастровий номер :05:013:0073, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта - 31 ОСОБА_1 . В обґрунтування заяви вказано, що 19.04.2013 р. між АТ «Златобанк» та ТОВ «Лотуре-Агро» був укладений Кредитний договір №113/1/13-КL, згідно якого банк надав позичальнику кредит з максимальним лімітом заборгованості в розмірі 60 000 000,00 грн. строком на 27.12.2013 р. зі сплатою 23% річних. Пізніше ліміт було зміно на 65 000 000,00 грн. та змінено строк повернення кредиту до 26.12.2014 р. 19.04.2013 р. між ПАТ «Златобанк» та ОСОБА_1 був підписаний Договір поруки №113/1/13-КL. 12.06.2013 р. та 27.12.2013 р. між сторонами були підписані Додаткові угоди до Договору поруки №113/1/13-КL від 19.04.2013 р. за якими було змінено розмір боргових зобов`язань, забезпечених порукою, що становить 65 000 000,00 грн. та 62 500 000,00 грн. та змінено строк повернення основної суми кредиту не пізніше 26.121.2014 р. Крім того 29.03.2013 р. між АТ «Златобанк» та ТОВ «Лотуре-Агро» був укладений кредитний договір №83/1/13-КL. За умовами якого банк надав позичальнику кредит з максимальним лімітом заборгованості в розмірі 15 000 000,00 грн. строком до 28.03.2014 р. зі сплатою 26% річних. 29.03.2013 р. між АТ «Златобанк» та ОСОБА_1 був підписаний Договір поруки №83/1/13-КL/P-1. Станом на 17.12.2013 р. заборгованість ТОВ «Лотуре-Агро» за кредитними договорами від 29.03.2013 р. та від 19.04.2013 р. перед ПАТ «Златобанк» складала 82 800 000,00 грн. 14.01.2015 р. рішенням Шевченківського районного суду м.Києва у справі №761/10121/14 позовні вимоги ПАТ «Златобанк» до ОСОБА_1 , Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ла Лана», третя особа ТОВ «Лотуре-Агро» про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення за заставлене майно - задововолено. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Златобанк» про визнання договору поруки недійсним - відхилено. Дане рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва. На виконання вказаного рішення було видано наказ №761/10121/14-ц від 22.10.2015 р. 09.11.2015 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ Сивокозовим О.М. відкрито виконавче провадження НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа №2/761/186/2015 виданого 22.10.2015 р. Крім того державним виконавцем 10.11.2015 р. було винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 19.05.2017 р. державним виконавцем було винесено постанову про повернення вказаного виконавчого листа, оскільки у ОСОБА_1 відсутнє майно на яке можна було звернути стягнення. 15.11.2018 р. державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №761/10121/14-ц. 12.02.2024 р. державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу та зроблено запис про стягнення з боржника коштів у сумі 70918,57 грн. 03.04.2024 р. приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Ляпіним Д.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №74638905 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Златобанк» заборгованість за вказаним рішенням суду. 06.06.2024 р. за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом №GFD001-UA-848 від 21.05.2024 р. між ПАТ «Златобанк» та ТОВ «ФК «Ю-Бейс» (новий кредитор) укладено договір про відступлення прав вимоги, реєстровий №965. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 16.07.2024 р. замінено стягувача ПАТ «Златобанк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Ю-Бейс» з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 14.01.2015 р. у справі №761/10121/14. 12.09.2024 р. приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Ляпіним Д.В., при примусовому виконанні виконавчого листа №761/10121/14-ц виданого 22.10.2015 р. в рамках виконавчого провадження №74638905 винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження та здійснено заміну стягувача з ПАТ «Златобанк» на правонаступника ТОВ «ФК «Ю-Бейс». Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 належала земельна ділянка загальною площею 0,1661 га кадастровий номер :05:013:0073, що розташована за адресою АДРЕСА_1 . 27.12.2013 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір дарування вказаної земельної ділянки. В подальшому 26.04.2018 р. ОСОБА_2 продав вказану земельну ділянку ОСОБА_3 . 16.08.2019 р. ОСОБА_3 продала вказану земельну ділянку ОСОБА_2 . У зв`язку з неодноразовим відчуженням земельної ділянки боржником та його сином, з метою виконання рішення суду у майбутньому позивач просить суд накласти арешт на земельну ділянку загальною площею 0,1661 га кадастровий номер :05:013:0073, що розташована за адресою АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 (реєстраційний номер об`єкта - НОМЕР_1 ). Невжиття таких заходів може спричинити подальше відчуження нерухомого майна, що потягне за собою неможливість позивача виконати у майбутньому рішення суду та задовольнити свої вимоги в ході виконання рішення суду щодо ОСОБА_1 .

Розгляд заяви проводився у порядку ч.1 ст.153 ЦПК України без виклику сторін.

Дослідивши заяву та додані до неї докази, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст.149 ЦПК України - суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

В порядку ст.150 ЦПК України, видами забезпечення позову, зокрема може бути накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, частина 3 цієї ж статті передбачає, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на захист матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують реальне виконання судового рішення. Він застосовується лише до позовів про визнання і про присудження. Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У заяві позивач посилається на те, що він звернувся до суду з позовною заявою в якій просить визнати недійсним договір дарування земельної ділянки №2368 від 27.12.2013 р. укладений між ОСОБА_1 (боржник) та ОСОБА_2 (син боржника) та відновити становище, яке існувало до порушення шляхом повернення права власності на земельну ділянку загальною площею 0,1661 га кадастровий номер :05:013:0073, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта - 31 ОСОБА_1 .

Позивач вважає, що може бути подальше відчуження земельної ділянки, що потягне за собою неможливість позивача виконати у майбутньому рішення суду та задовольнити свої вимоги в ході виконання рішення суду щодо ОСОБА_1 .

В зв`язку з цим позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку загальною площею 0,1661 га кадастровий номер :05:013:0073, що розташована за адресою АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 (реєстраційний номер об`єкта - 31).

Суд вважає, що заявником не доведено того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також, що такі заходи забезпечення позову, як накладення арешту на земельну ділянку у судовому порядку є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог заяви, неспівмірність запропонованих заходів забезпечення позову, тому у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153, 157 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя О.М. Зінченко