Провадження № 2-о/344/82/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді: Домбровської Г.В.

при секретарі c/з: Стефанюк Х.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту батьківства, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт батьківства, а саме, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 ; внести зміни до актового запису №122 від 17.07.2003 року про народження дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , складеного Надвірнянським районним управлінням юстиції, зазначивши у відомостях про батька дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимоги заяви мотивував тим, що біологічним батьком заявника є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . З рідним батьком за життя у них склалися теплі стосунки, батько визнавав заявника рідним сином, однак за свого життя не встиг подати заяву про визнання його батьком заявника.

Заявник також спілкується з бабусею та дідусем з боку біологічного батька ОСОБА_5 , які визнають його своїм рідним внуком.

Заявником подано заяву про розгляд справи без його участі, в якій він просив заяву задовольнити.

Заінтересованими особами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 подано заяви про розгляд справи у їх відсутності, не заперечують щодо задоволення заяви та підтвердили, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним батьком ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.

Згідно Свідоцтва про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 від 17.07.2003 року (а.с.6) батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , записано: батько - ОСОБА_7 , мати - ОСОБА_8 .

Зі змісту Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №6 від 17.09.2024 року (а.с.7-8) вбачається, що відомості про батька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було записано відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за заявою родичів, інших осіб абр уповноваженого представника закладу охорони здоров`я).

Згідно Свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 від 16.09.2020 року (а.с.9) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , змінив ім`я, про що 16.09.2020 року складено відповідний актовий запис №47. Прізвище, власне ім`я, по батькові після державної реєстрації зміни імені: ОСОБА_1 .

Відповідно до Свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 19.04.2023 року (а.с.14) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 39 років.

Як зазначив Заявник у поданій до суду заяві, його рідним біологічним батьком є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 2002 року матір Заявника ОСОБА_8 та ОСОБА_5 перебували у близьких відносинах, в результаті яких у них народився син - Заявник. У шлюбі батьки не перебували. Однак з самого народження ОСОБА_5 визнавав ОСОБА_1 своїм сином. Коли Заявнику виповнилося 13 років, він почав проживати із батьком, бабусею та дідусем у м. Надвірна за однією адресою.

Заявник стверджує, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , піклувався про ОСОБА_1 , як про сина, та брав участь у його вихованні, виконував усі обов`язки батька дитини, передбачені сімейним законодавством.

Однак, за час життя ОСОБА_5 не встиг подати заяву про визнання його батьком Заявника.

До матеріалів справи Заявником долучено Висновок про біологічну спорідненість №MGU1398 від 19.12.2024 року клініки GENECODE diagnostics ( м. Київ, вул. Польова, буд.24, 03056), за змістом якого результати генетичного аналізу свідчать про те, що донор зразка, маркованого « ОСОБА_4 » може бути біологічним дідусем донора зразка, маркованого « ОСОБА_1 ». Комбінований індекс спорідненості: 41.136897. Ймовірність спорідненості: 97,3%.

Заявнику встановлення факту батьківства необхідно для того, щоб був юридично підтверджений факт, що він є сином свого батька, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , для поновлення його особистих, а не тільки майнових прав.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

За змістом положень статті 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК ( 1618-15 ) рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК ( 1618-15 ), згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Відповідно доч.1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як встановлено Судом , в матеріалах справи містяться документи, які підтверджують факт батьківства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки за висновком про біологічну спорідненість №MGU1398 від 19.12.2024 року результати генетичного аналізу свідчать про те, що донор зразка, маркованого « ОСОБА_4 » може бути біологічним дідусем донора зразка, маркованого « ОСОБА_1 ». Комбінований індекс спорідненості: 41.136897. Ймовірність спорідненості: 97,3%.

Крім того, батьки померлого ОСОБА_5 факт батьківства свого померлого сина по відношенню до дитини, ОСОБА_1 , визнали та підтвердили.

Відповідно до ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України, Суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зважаючи на вищевказані обставини, вивчивши матеріали справи, Суд вважає, що заява підлягає до задоволення, оскільки дані факти та відповідні їм правовідносини підтверджуються матеріалами справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 258, 315 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту батьківства, - задовольнити.

Встановити факт батьківства, а саме, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внести зміни до актового запису №122 від 17.07.2003 року про народження дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , складеного Надвірнянським районним управлінням юстиції, зазначивши у відомостях про батька дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 14.01.2025 року.

Суддя Домбровська Г.В.