Справа № 740/116/25
Провадження № 2-н/740/28/25
У Х В А Л А

Іменем України

13 січня 2025 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Карпусь І.М., розглянувши матеріали заяви товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за електроенергію, що утворилася за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.03.2023 по 30.11.2024 грн, та понесених судових витрат по оплаті судового збору.

До заяви додано: виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань по ТОВ «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ»; копію постанови НКРЕКП про видачу ліцензії ТОВ «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ»; копію бланка публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг; копію комерційної пропозиції №1 (додаток № 3 до вказаного договору); копію підписаної ОСОБА_2 заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за адресою: АДРЕСА_2 , від 05.06.2024; копію розрахунку суми боргу ОСОБА_1 по особовому рахунку НОМЕР_1 ; копію ордеру від 21.06.2013 на службове жиле приміщення, виданого ОСОБА_3 на право зайняття приміщення квартири АДРЕСА_3 ; копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 у формі книжечки, згідно відміток у якому ОСОБА_1 з 06.10.2022 знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , та з цього часу зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Перевіривши заяву та додані до неї матеріали, слід зазначити таке.

Наказне провадження це особливий вид цивільного процесу, спрямований на вирішення безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу.

Згідно із ч. 3 ст.19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 3 ст.163 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 07 липня 2020 року (провадження № 14-448цс19), наказне провадження як особливий спрощений вид провадження у цивільному судочинстві спрямоване на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи шляхом видачі судового наказу, що одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом, без судового засідання та без виклику заявника (стягувача) і боржника. Процес доказування для першого починається з моменту подання заяви про видачу судового наказу та закінчується прийняттям цієї заяви судом, тоді як для боржника цей процес розпочнеться, якщо він вирішить подати заяву про скасування судового наказу після отримання копії останнього. Звернення до суду із заявою про видачу судового наказу є правом, а не обов`язком особи, якій належить право вимоги, а також органів і осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 1 ст.165 ЦПК України передбачені підстави для відмови у видачі судового наказу.

Зокрема, відповідно до п. 8 ч. 1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Перевіривши заяву та додані до неї матеріали, не знаходжу підстав для видачі судового наказу, адже з матеріалів справи не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Так, додані заявником до заяви матеріали, а саме: бланк публічного договору, комерційна пропозиція та розрахунок заборгованості, складені самим заявником і не містять підпису ОСОБА_1 , відсутня заява ОСОБА_1 про приєднання до публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 .

Додана заява ОСОБА_1 про приєднання до публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг стосується надання послуг за адресою: АДРЕСА_2 .

З матеріалів справи вбачається, що з 06.10.2022 місце проживання ОСОБА_1 знято з адреси: АДРЕСА_1 , та з цього часу зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , а відтак ордервід 21.06.2013 на службове жиле приміщення, виданий ОСОБА_3 на право зайняття приміщення квартири АДРЕСА_3 не є безумовним підтвердженням споживання нею електричної енергії за адресою, за якою заявлено вимогу про стягнення боргу - АДРЕСА_1 .

ТОВ «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» не надало суду належних доказів на підтвердження прийняття ОСОБА_1 умов договору про постачання електричної енергії саме за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема, підписаних договору та комерційної пропозиції або згоди на приєднання до публічного договору.

Отже, з матеріалів справи не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, а тому відсутні підстави для видачі судового наказу.

Згідно із ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1,2,8,9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Заявник також не позбавлений права заявити такі вимоги в позовному провадженні.

Керуючись ст. 165, 166 ЦПК України, суддя

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу товариству з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію, що виникла за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.М. Карпусь