Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/15/25
Провадження № 2/499/136/25
У Х В А Л А

Іменем України

"10" січня 2025 р. селище Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Погорєлов І. В., розглянувши позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплаченої житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, -

ВСТАНОВИВ:

До Іванівського районного суду Одеської області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплаченої житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг.

Дослідивши подану позовну заяву та долучені документи, прихожу до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. ст. 175,177 ЦПК України.

Відповідно до положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання юридичною особою до суду позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше 3028 грн та не більше 1059800 грн.

Згідно з ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2025 році з 01 січня встановлений у розмірі 3028,00 гривень.

Позивач звертаючись до суду зазначає, що ціна даного позову складає 7332,73 грн., а тому 1,5 відсоток ціни позову є меншим ніж 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на викладене, беручи до уваги, що у разі звернення особи з позовною заявою до суду, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, то позивач повинен був при зверненні до суду з відповідною заявою сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру в розмірі 2422,40 грн. (3028,00 грн. х 0,8).

Частиною 1статті 9 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

За таких обставин позивачу необхідно на виконання вимог ст.175 ЦПК України надати платіжний документ про сплату судового збору за подання до суду позову майнового характеру в розмірі 2422,40 грн або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Крім того, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. Натомість матеріали позовної заяви не містять таких доказів.

Таким чином, позивачу необхідно на виконання вимог ст.175ЦПК України надати докази надсилання відповідачу листом з описом вкладення на адресу його реєстрації або через систему «Електронний суд», у разі наявності реєстрації відповідача у вказаній системі, копії позовної заяви з додатками.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п.36).

На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (п. 132).

Поряд із цим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

Таким чином, слід зазначити, що саме звернення особи до суду з заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання заявником умов реалізації права на звернення до цього суду з заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позовна заява не може вважатися такою, що відповідає вимогам чинного цивільно-процесуального законодавства.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст.175,177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175,177, 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплаченої житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг залишити без руху для усунення недоліків.

Надати позивачу строк, який становить десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Роз`яснити позивачу, що позовна заява буде вважатися неподаною та повернута, якщо недоліки не будуть усунуті.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

СуддяІ. В. Погорєлов