Справа № 199/6971/24
Провадження № 2/202/1052/2025
07 січня 2025 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,
за участю секретаря - Пеки Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ», про зняття арешту з коштів боржника,-
У вересні 2024 року ОСОБА_1 в особі представника через систему «Електронний суд» звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ», про зняття арешту з коштів боржника, відповідно до якої просила зняти арешти з усіх коштів на банківському рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , в АТ "Райффайзен Банк", накладених на підставі постанов державного виконавця про арешт коштів боржника у ВП № 61811804 від 08.12.2020 р., від 12.10.2021 р., від 20.10.2023 р., від 18 липня 2024 року.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилаючись на те, що на примусовому виконанні в Амур-Нижньодніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження № 61811804 з виконання виконавчого листа №0438/2983/2012, який виданий 10.03.2015 р. Солонянським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АНСУ» заборгованості за кредитним договором № 5791701 від 12 грудня 2007 року в сумі 1 577 112,90 грн., за процентами - в сумі 462 818,04 грн, а всього 2 039 930,94 грн., а також штраф в загальній сумі 94 302,61 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 219,00 грн. В межах цього виконавчого провадження 08.12.2020р., 12.10.2021р., 20.10.2023р., 18.07.2024р. державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) були винесені постанови про арешт коштів боржника. В результаті чого було арештовано рахунок на ім`я ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , в АТ "Райффайзен Банк", який відкритий для зарахування аліментів на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У зв`язку з чим, позивачка позбавлена можливості отримувати аліменти для забезпечення потреб дитини. З метою захисту прав неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , позивачка звернулась до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою про зняття арешту з банківського рахунку, який відкритий для зарахування аліментів на утримання неповнолітньої дитини, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку за період з 22.02.2023 р. по 30.07.2024 р. Листом від 15.08.2024 року начальник відділу Сергій Шевченко повідомив, що 09.11.2023 року визначено поточний рахунок фізичної особи-боржника для здійснення видаткових операцій, тому станом на теперішній час у виконавця відсутні підстави для скасування арешту.
У зв`язку з чим, вимушена звернутися до суду з позовною заявою про зняття арешту з рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк», який відкритий для зарахування аліментів на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2024 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Руденко В.В.
Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2024 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з коштів боржника передано на розгляд до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.
В ухвалі зазначено, що судом встановлено, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) є: м. Дніпро, Індустріальний район, пр. Слобожанский, буд. 42.
За результатами отриманої інформації судом надіслано справу за підсудністю.
Справа надійшла до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 02 жовтня 2024 року.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2024 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П.
16 жовтня 2024 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська від Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська на запит отримано додатки до позовної заяви по цивільній справі № 199/6971/24.
Ухвалою судді від 17 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. Відповідно до заяви, документ сформовано в системі «Електронний суд» 17.11.2024 року, просили суд розглядати справу їх за відсутності та задовольнити позовні вимоги.
Представник відповідача Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Малюк Інни Володимирівни від 08.12.2020 року у виконавчому провадженні №61811804 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладання арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, що належать боржнику: ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/ основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 2039930,94 грн.
Постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Малюк Інни Володимирівни від 12.10.2021 року у виконавчому провадженні №61811804 накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладання арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 2 351 266,81 грн.
Постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Малюк Інни Володимирівни від 20.10.2023 року у виконавчому провадженні №61811804 накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладання арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/ основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 2 351 266,81 грн.
Постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Малюк Інни Володимирівни від 18.07.2024 року у виконавчому провадженні №61811804 накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладання арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 2 348670,81 грн.
Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.1, 2 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина 2 ст.16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав та інтересів.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Звертаючись до суду із зазначеним позовом, позивач обґрунтувала свої вимоги тим, що накладення арешту на майно порушує її права, як власника, та право власності дитини захист якого передбачено статтею 41 Конституції України, статтею 179 СК України.
Суд звертає уваги на те, що позивач має право звернутися до суду, шляхом звернення до суду зі скаргою відповідно до розділу VII ЦПК України.
Так, відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби.
Судом встановлено, що позивачем пред`явлено позов про зняття арешту до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), який є неналежним відповідачем у справі.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з положеннями ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.
Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин.
Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.
Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.
На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.
Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.
З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.
За приписами статті 51 ЦПК України суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача.
У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України, статтею 51 ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.
Вирішення даного спору належним чином без участі у справі належного відповідача було б прямим порушенням прав особи, яка не залучена до участі у справі у якості відповідача, і до якої мав би бути пред`явлений даний позов.
Обов`язок та право визначати відповідачів, до яких пред`являється позов, покладається на позивача.
Позов, для того, щоб бути задоволеним, має бути пред`явлений до належного відповідача.
Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а в сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає що позов пред`явлено до неналежного відповідача є підставою для відмови в позові.
За змістом ч.ч.1, 2, 3 ст. 12, ч.ч. 1, 2 ст.13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та їх обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивачу відмовлено в позові то судові витрати не відшкодовуються.
Керуючись: ст.ст. 4, 12, 13, 77,78, 81,82, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Л.П. Слюсар