Справа № 214/2976/24
Провадження № 2-др/177/3/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Березюк М. В.
за участі: секретаря Дятел К. Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Кривому Розі, матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Самозван Ксенії Анатоліївни, про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Саксаганський відділ державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), про звільнення від заборгованості за аліментами, стягнення аліментів на утримання дитини, -
16.12.2024 представник позивача звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 214/2976/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Саксаганський відділ державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), про звільнення від заборгованості за аліментами, стягнення аліментів на утримання дитини.
Представник вказала, що між нею, як адвокатом, та ОСОБА_1 укладено договір про надання правничої допомоги від 28.07.2023, на виконання якого представник надала позивачу послуги з надання правничої допомоги на загальну суму 5000 грн. Крім цього, при наданні правничої допомоги виникла необхідність у здійсненні перекладу ряду документів, що подані суду в обгрунтування позовних вимог, що зумовило витрати позивача на здійснення перекладу в розмірі 3050 грн. Враховуючи задоволення уточнених позовних вимог позивача, представник просила суд стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат на правничу допомогу та здійснення перекладу у розмірі 8050 грн.
Позивач, представник позивача, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 6 т.2), в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, що в силу ч.4 ст. 270 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явилася, але через канцелярію суду надала заяву, в якій просила залишити без задоволення заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення з неї судових витрат, розгляд справи просила проводити за її відсутності, але з обов`язковим залученням до участі у справі в якості третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обгрунтування доводів на залучення третьої особи вказувала про ухилення позивача від мобілізації в період воєного стану, перебування у розшуку ТЦК. В обгрунтування заперечень щодо стягнення з неї витрат на правничу допомогу, на здійснення перекладу, вказала на неповноважність адвоката Самозван К.А. як представника ОСОБА_1 , за відстуності договору про надання правової допомоги та не визначення обсягу повноважень представника. Крім цього, вказала про безпідставність неподання доказів щодо витрат на правничу допомогу та переклад до завершення розгляду справи, вказала про ненадання оригіналів документів на підтвердження понесених витрат. Також вказала про ненадання доказів здійснення позивачем витрат на правничу допомогу, зокрема квитанцій, що підтверджували б факт отримання коштів адвокатом від клієнта. Щодо безпідставності витрат на залучення перекладача, відповідач зазначила, що вказані витрати не були необхідними, не надано доказів здійснення перекладу саме у вказаній справі, відсутні належні докази здійснення таких витрат (фіскального чеку, видаткового ордеру, тощо). Враховуючи викладене, ОСОБА_2 просила не стягувати з неї вищевказані суми, заявлені як судові витрати по справі.
Представник відповідача адвокат Лівицький О.М. до суду не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у порядку визначеному законом (а.с. 5), надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Представник третьої особи Саксаганського ВДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в порядку визначеному законом (а.с. 246), до суду не з`явився, заяв з процесуальних питань не надав, що не перешкоджає розгляду справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників по справі, в силу ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Розглянувши заяву, доводи учасників викладені у письмових заявах, дослідивши докази на підтвердження понесених витрат, суд приходить до наступних висновків.
Щодо доводів ОСОБА_2 про відсутність повноважень ОСОБА_4 на здійснення представництва інтересів ОСОБА_1 , відсутність документального підтвердження повноважень та їх обсягу, то вони є безпідставними, адже одночасно з поданням позову до суду представник надала ордер на представництво інтересів позивача, згідно змісту якого її повноваження не обмежуються, а також копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 35-36). Під час розгляду справи, подаючи документи через електронний суд, було сформовано ордер у системі ЕС. Вказані документи, в силу ч.4 ст. 62 ЦПК України, є належним підтвердженням повноважень представника в цивільному процесі.
Доводи Сімоненко А.А. про залучення до участі у справі, на стадії вирішення питання про ухвалення додаткового рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 , не підлягають задоволенню, адже на даній стадії стадії розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат, коли судом вже ухвалено рішення по суті позовних вимог, суд позбавлений можливості вирішувати питання про залучення інших осіб до участі у справі. Відповідач, яка приймала участь у розгляді справи, що призначалася до підготовчого засідання, користуючись професійною правничою допомогою, не була позбавлена права заявляти клопотання про залучення певних осіб до участі у справі, але такі клопотання нею не подавалися. Судом, враховуючи предмет спору, не було встановлено підстав для залучення до участі у справі ІНФОРМАЦІЯ_2 з власної ініціативти, оскільки суд вирішував виключно питання матеріальних обов`язків сторін, як батьків малолітнього ОСОБА_5 , по його утриманню, а тому рішення суду не могло вплинути на жодні права та обов`язки вказаного ТЦК та СП по відношенню до сторін.
Щодо стягнення судових витрат.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані із залученням перекладачів, а також витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК україни, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 6-9 ст. 139 ЦПК України, розмір витрат на оплату робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим перекладачем на виконання робіт. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини визначені ч.3 ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Тобто, з аналізу вказаної норми законодавства слідує, що після ухвалення рішення у справі суд здійснює розподіл судових витрат не в будь-якому випадку, а лише за умов, що сторона не змогла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів з поважних причин.
Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Про наявність судових витрат позивач заявив у заяві від 22.07.2024 (а.с. 122-123), вказавши про здійснення витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн та витрат на залучення перекладача для здійснення перекладу документів, що подавалися на підтвердження позовних вимог з чеської на українську мову (переклад трудового договору, документів про навчання дитини в Чехії, про наявність місця проживання в Чехії). Позивач вказав, що докази на підтвердження понесених витрат будуть подані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (а.с. 123). Аналогічний попередній розмір судових витрат заявлено позивачем в уточненій позовній заяві від 31.07.2024 (а.с. 165 зворот).
На підтвердження факту здійснення витрат на правничу допомогу, представником позивача суду надано договір про надання правничної допомоги укладений між адвокатом ОСОБА_4 та клієнтом ОСОБА_1 від 28.07.2023, а також додаткову угоду від 04.03.2024, якою визначено форму оплати наданих послуг з правничої допомоги гонорар, що на час укладення договору складав 5000 грн. Також суду надано акт приймання-передачі наданих послуг, детальний опис виконаних робіт, що вказуюють на обсяг послуг, час витрачений на їх надання та їх вартість (а.с. 236-237).
Відповідачем та її представником, у змагальному процесі, перед судом не заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу через їх неспівмірність. Заявлений позивачем розмір судових витрат на правову допомогу не є очевидно завищеним, обсяг наданих послуг відповідає тому, що був наданий у рамках даної справи, адже представником було подано позов, представник приймала участь у судових засіданнях, пропонувала стороні відповідача врегулювати спірне питання в досудовому порядку, що виключало б здійснення витрат на правничу допомогу, але що не було реалізовано, а тому суд вважає заявлені до відшкоудвання витрати на правничу допомогу обгрунтованими, співмірними складності справи та наданим представником правничих послуг. Доводи відповідача про відсутність квитанції на оплату таких послуг, як підстави для відмови у їх стягненні, суд до уваги не приймає, оскільки в силу ст. 137 ЦПК України розподіляються витрати на правничу допомогу що сплачені або підлягають сплаті. Докази понесення витрат на правничу допомогу, що є належним чином посвідченими представником, не могли бути подані до закінчення судових дебатів, оскільки згідно умов договору про правничу допомогу та вимог процесуального законодавства, необхідним було складення акту приймання-передачі наданих послуг від 04.12.2024, погодження між сторонами остаточної суми гонорару.
Беручи до уваги викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 5000 грн у рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.
Щодо витрат на здійснення перекладу, то суд відхиляє доводи відповідача в частині того, що вказані витрати не були необхідними, здійснені на власний розсуд представником позовача через нерозуміння чеської мови, адже згідно норм ЦПК України цивільне судочинства здійснюється державною мовою, відповідно всі докази, що подаються суду мають бути перекладені на українську мову.
Разом з тим, суд звертає увагу на те, що позивачем суду не надано належних та допустимих доказів понесення витрат на здійснення перекладу. Так, відповідно ч.6-9 ст. 139 ЦПК України, розмір витрат на оплату робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Як слідує зі змісту перекладу документів поданих суду (а.с. 51-54, 55-57), даний переклад виконано перекладачем Резнік Г.В., що посвідчено нотаріусом Нянчур С.М., який засвідчив справжність підпису вказаного перекладача. Представник позивача в підтвердження витрат на здійснення перекладу надала суду копії квитанції про сплату та акту здачі-приймання робіт від 03.05.2024 з ФОП ОСОБА_6 щодо здійснення перекладу рішення щодо ОСОБА_7 та трудового договору ОСОБА_8 (а.с. 53-57), хоча переклад вказаних документів виконано перекладачем Резнік Г.В. Суду не надано жодних належних доказів що підтверджували б факт перебування перекладача Резнік Г.В. у трудових чи договірних відносинах з ФОП ОСОБА_6 , відповідно здійснення нею перекладу на виконання умов будь-яких договорів з ФОП ОСОБА_9 .
На підтвердження витрат на здійснення перекладу докуменів щодо підтвердження наявності житла ОСОБА_8 та ОСОБА_7 (а.с. 82-87), представником позивача суду надано лише лист підтвердження отримання ФОП ОСОБА_10 коштів у сумі 1400 грн за переклад документів щодо житла (а.с. 239), але не надано жодних належних та допустимих доказів існування договірних відносин між ФОП ОСОБА_11 та позивачем (представником позивача), договірів, рахунків, як і не надано доказів перебування перекладача Резнік Г.В., яка фактично здійснила переклад цих документів з чеською на українську мову, у трудових чи договірних відносинах з ФОП ОСОБА_11 .
Відповідно, позивачем у змагальному процесі не обгрунтовано, як сплата коштів ФОП ОСОБА_11 та ФОП ОСОБА_6 , пов`язана зі здійсненням перекладачем ОСОБА_12 перекладу вищевказаних документів. Доказів про здійснення позивачем витрат на оплату послуг перекладача ОСОБА_12 суду не надано.
Більш того, суд звертає увагу на те, що надані представником позивача докази витрат на переклад, були сформовані ще в травні 2024, тобто задовго до судових дебатів по справі, а тому могли бути подані суду до закінчення розгляду справи. Представник позивача не обгрунтувала перед суду існування поважних причин, що унеможливили подання вказаних доказів до закінчення судових дебатів, що в силу ст. 246 ЦПК України є обов`язковою умовою для реалізації можливості вирішення питання розподілу судових витрат після ухвалення судового рішення по справі.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що здійснення витрат на переклад, в змагальному процесі, перед судом не доведено належними та допустими доказами, а також перед судом необгрунтовано неможливість подання відповідних доказів до закінчення судових дебатів, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне відмовити позивачу у стягненні витрат на переклад з відповідача.
Керуючись ст. ст. 133, 139, 141, 143, 246, 270 ЦПК України, суд , -
Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Самозван Ксенії Анатоліївни, про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Саксаганський відділ державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), про звільнення від заборгованості за аліментами, стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок у рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
В стягненні з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3050 (три тисячі п`ятдсят) гривень 00 копійок у рахунок відшкодування витрат на залучення перекладача для здійснення перекладу - відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду.
Суддя М.В. Березюк