Справа № 214/9464/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи

09 січня 2025 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Пугача Р.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи у цивільній справі №214/9464/24 за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Пашко Юлія Едуардівна, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою 04.11.2024, в якій просить суд: визнати ОСОБА_2 батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; внести зміни до актового запису №1169 про народження ОСОБА_3 , складеного 18.11.2013 Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, а саме: у графі «батько» виключити « ОСОБА_4 » та включити « ОСОБА_2 , громадянин України»; стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача судові витрати у справі.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що протягом 2010-2012 р.р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних стосунках, тобто проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. У 2012 році стосунки сторони припинили, однак продовжували періодично спілкуватись. У лютому 2013 року ОСОБА_1 дізналась про свою вагітність, про що повідомила ОСОБА_2 , однак останній це проігнорував, що стало причиною припинення між ними будь-яких стосунків та спілкування надалі. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 народила хлопчика, якого в органах державної реєстрації актів цивільного стану громадян було зареєстровано як ОСОБА_3 . Зважаючи на те, що на момент народження дитини ОСОБА_1 у шлюбі не перебувала, а ОСОБА_2 своє батьківство не визнав, відомості про батька дитини було зазначено зі слів матері на підставі ч.1 ст.135 СК України. У 2019 року ОСОБА_1 поїхала разом із сином до м. Київ, де відбулася їх зустріч з ОСОБА_2 , де останній проводив час з сином, спілкувався з ним та надавав матеріальну допомогу на утримання дитини. Сторони відновили стосунки. Після введення в Україні воєнного стану, на початку березня 2022 року сторони домовились про виїзд за кордон, однак з огляду на призивний вік ОСОБА_2 за межі України його не випустили. Наразі ОСОБА_1 повернулась разом із сином ОСОБА_5 до України та мешкають вони разом за адресою: АДРЕСА_1 . З відповідачем вони спілкуються через месенджери. Із народженням дитини ОСОБА_1 сподівалась, що ОСОБА_2 добровільно визнає своє батьківство відносно малолітнього ОСОБА_5 , буде спілкуватись з ним та підтримувати родинні відносини, однак такі сподівання виявились марними. Відповідач не бажає себе визнавати батьком дитини, матеріально утримувати та спілкуватись із сином, що й змусило ОСОБА_1 звернутися до суду задля захисту прав та інтересів сина.

Ухвалою суду від 06.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям загального позовного провадження та призначенням підготовчого судового засідання.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подала клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи для встановлення наявності чи відсутності між ОСОБА_2 та малолітнім ОСОБА_3 кровного споріднення як між батьком та сином. На вирішення експертів просила поставити такі питання: чи є ОСОБА_2 біологічним батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ? Чи є між ними біологічна кровна спорідненість? Оплату за проведення експертизи просив покласти на неї, гарантуючи її внесення на першу вимогу.

Правом на участь в підготовчому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Пашко Ю.Е. не скористались, остання подала заяву про розгляд клопотання про проведення експертизи за їх відсутності. Додатково зазначили, що проведення експертизи просять доручити медико-генетичному центру «МАМА-ПАПА» (ліцензія №1168 від 03.11.2016, адреса: АДРЕСА_2 ).

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання 09.01.2025 не з`явився, викликався у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. 25.11.2024 на адресу суду засобами поштового зв`язку від відповідача надійшла заява про зупинення провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, оскільки з 27.03.2023 він проходить військову службу за призовом під час мобілізації у ВЧ НОМЕР_1 .

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Макогон І.В. правом на участь в підготовчому судовому засіданні не скористалась, подавши через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» заяву про проведення підготовчого судового засідання та розгляду справи по суті за її відсутності. Просила ухвалити рішення на розсуд суду відповідно до вимог чинного законодавства України. Додатково зазначила, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян реєстрація народження ОСОБА_3 була проведена згідно з ч.1 ст.135 СК України (актовий запис про народження №1169 від 18.11.2013), тобто відомості про батька зазначені зі слів матері, а тому при визнанні батьківства виключенню не підлягають. Оскільки позивач вважає біологічним батьком дитини ОСОБА_2 , який із заявою про визнання батьківства до органів ДРАЦС не звертався, тому для з`ясування факту наявності або відсутності між ними кровного споріднення необхідним є застосування спеціальних знань шляхом призначення судово-генетичної експертизи, висновок якої має важливе доказове значення для вирішення спору.

З урахуванням позиції позивача, її представника та представника третьої особи, поданих ними заяв, відсутності заперечень з боку відповідача щодо призначення експертизи, суд вважає за можливе клопотання позивача про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи розглянути за їх відсутності, оскільки їх неявка не перешкоджає цьому.

Суд, дослідивши зміст та вимоги клопотання про призначення експертизи, письмові матеріали цивільної справи, врахувавши думку учасників справи, доходить висновку про необхідність задоволення клопотання, виходячи з такого.

Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст.76, ч.4 ст.77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи та складають предмет доказування. Ці дані встановлюються такими засобами доказування, як, зокрема, висновками експертів.

Як визначено ст.102 ЦПК України, висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Так, предмет спору у дані справі стосується визнання ОСОБА_2 батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого ОСОБА_1 та зареєстрованого в порядку ч.1 ст.135 СК України як одинокою матір`ю. У позасудовому порядку ОСОБА_2 своє батьківство відносно дитини позивача не визнавав.

Будь-які докази щодо походження дитини від чоловіка можуть бути підставою для визнання батьківства. Не дивлячись на рівність доказів, визначених ст.76 ЦПК України, основним і найбільш достовірним є «тест на батьківство», так звана генетична експертиза. Її вірогідність складає 99,99%. Генетика досліджує закономірності спадковості та мінливості. Схожість з батьками, зріст, колір очей, навіть деякі риси характеру закладаються на молекулярно-генетичному рівні ще до народження дитини. Як відомо, кожен батько дає своїй дитині половину ДНК, це й визначає можливість визначення батьківства за ДНК. У ході аналізу ДНК людини, в якій міститься генетична інформація, досліджуються під мікроскопом. ДНК дитини порівнюється з ДНК батьків.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства».

У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №399/1029/15-ц вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах з метою формування доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, букального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. За відсутності біологічного матеріалу хоча б однієї зі сторін провести дослідження неможливо.

Водночас, висновки судової молекулярно-генетичної експертизи суд оцінює з урахуванням положень ст.89 ЦПК України, згідно з якою жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, він суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. (п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів").

З огляду на вказане, враховуючи, що у позовних вимогах ставиться вимога, пов`язана з визнанням батьківства, оскільки з`ясування обставин, що мають істотне значення для справи потребує спеціальних знань в області генетики, суд вважає за доцільне призначення по справі судової молекулярно-генетичної експертизи, проведення якої доручити експертам медико-генетичного центру ТОВ «МАМА ПАПА» (, адреса у м. Кривому Розі: вул. Вахи Арсанова, буд.2, м. Кривий Ріг), яке має ліцензію МОЗ на проведення молекулярно-генетичних експертиз №1168 від 03.11.2016. Вказану установу заявлено безпосередньо позивачем та її представником в клопотанні, жодних заперечень чи пропозицій стосовно визначення експертної установи з боку відповідача не надходило.

Як визначено ч.1 ст.104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Визначаючи обсяг питань, з яких має бути проведена експертиза, суд виходить з положень ч.ч.4-6 ст.103 ЦПК України, відповідно до яких питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їх думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

З урахуванням характеру призначеної експертизи, суд вважає за необхідне на вирішення експертів поставити наступні питання: 1) чи наявне кровне споріднення між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ? 2) якщо кровне споріднення наявне, то чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ?

Разом з тим, суд зауважує, що в силу ч.8 ст.102 ЦПК України, якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини.

З урахуванням ч.3 ст.103 ЦПК України, суд вважає за доцільне оплату за проведення експертизи покласти на позивача, яка заявила це клопотання в рахунок доведення пред`явлених вимог.

Що стосується підстав для зупинення провадження у справі, клопотання про що було заявлене відповідачем, однак з підстав, визначених п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд виходить з такого.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на військовий стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Однак, за ч. 2, 3 ст. 252 ЦПК України не допускається зупинення провадження у справі про стягнення аліментів з підстави наявності спору про батьківство (материнство), визначення місця проживання дитини, про участь одного з батьків або родичів у вихованні дитини, спілкуванні з дитиною.

Із наданих відповідачем доказів слідує, що ОСОБА_2 прийнятий на військову службу за призовом під час мобілізації до НГУ та перебуває на військовій службі у ВЧ НОМЕР_1 з 27.03.2023, має статус учасника бойових дій відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 30.06.2024.

Предметом спору у справі є визнання батьківства (при його невизнанні відповідачем у позасудовому порядку) та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Так, Верховний Суд у постанові від 05.06.2024 у справі №317/3364/21 зазначив, що передбачений у п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України обов`язок суду зупинити провадження у справі, яка стосується стягнення аліментів на утримання дитини, повинен корелювати із якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Незважаючи на те, що позивачем у такій справі є один із батьків, а відповідачем інший, інтереси дитини, яка не є стороною справи, мають домінувати над інтересами кожного з її батьків.

Застосування формального підходу до вирішення питання про зупинення провадження у справі може мати наслідком порушення права особи на справедливий суд, елементом якого є реальний та ефективний доступ до правосуддя та розгляд справи протягом розумного строку.

Суд зауважує, що буквальне тлумачення п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України може не відповідати якнайкращим інтересам дитини на гідне утримання, зокрема й тоді, коли позивач ставить питання не тільки про стягнення аліментів, а про визнання батьківства. Право дитини на забезпечення її життєдіяльності, створення умов для забезпечення сприятливих умов життя та здоров`я є переважним по відношенню до права особи на особисту участь у судовому засіданні. Характер правовідносин між сторонами дійсно потребує участі відповідача при проведенні біологічно-генетичної експертизи, призначеної судом, однак не позбавляє його права на подання рапорту до військової частини для надання йому відпустки за інших поважних причин, подання письмових пояснень/відзиву щодо пред`явлених до нього вимог, заяви про дистанційну участь в судовому засіданні тощо, адже у реалізації своїх прав як відповідача, у тому числі через представника, він не обмежений. До того ж відповідачем не надано доказів того, що за умовами служби він не може брати участь в судових засіданнях, постійно та безперервно перебуває на території, на якій ведуться бойові дії, або ж може повідомити лише особисто обставини, що мають значення для справи.

Зважаючи на вищенаведене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Оскільки сторона позивача не заявляла клопотання про зупинення провадження у справі на час проведення експертизи, а застосування судом приписів п.5 ч.1 ст.252 ЦПК України є правом суду, тому суд не вбачає доцільності у зупиненні провадження у справі на час проведення експертизи. До того ж виконання даної ухвали суду не визначає необхідність надання усіх матеріалів справи, а також не виключає можливість подальшого виконання завдань підготовчого провадження.

Керуючись ст.ст.76, 77, 102-104, 107, 108, 135, 247 ч.2, 252, п.п.13,14 ч.1 ст.353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи у цивільній справі №214/9464/24 задовольнити.

Призначити у цивільній справі №214/9464/24 за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Пашко Юлія Едуардівна, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини судову молекулярно-генетичну експертизу.

Проведення експертизи доручити експертам медико-генетичного центру ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАМА ПАПА» ().

Попередити експертів ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАМА ПАПА» про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України за складання завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання покладених на експертів обов`язків.

На вирішення експертів поставити наступні питання:

1) чи наявне кровне споріднення між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

2) якщо кровне споріднення наявне, то чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ?

Оплату за проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_1 , попередивши її, що у разі не оплати судової експертизи у встановлений судовим експертом строк, суд скасовує постановлену ухвалу про призначення судової експертизи.

Питання відібрання відповідних біологічних зразків у малолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та матері ОСОБА_1 (за необхідності), які необхідні для проведення судово-генетичної експертизи, покласти на експертну установу.

Зобов`язати ОСОБА_2 , ОСОБА_1 разом з малолітнім ОСОБА_3 з`явитись до експертної установи у визначений експертом час з метою відбору необхідних зразків для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи.

Роз`яснити сторонам наслідки ухилення від участі в експертизі, визначені ст.109 ЦПК України: у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також, яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі відмовити.

Направити до експертної установи копію ухвали про призначення експертизи.

Ухвала набирає законної сили через 15 днів з дня її підписання, але може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалу складено та підписано без проголошення 09.01.2025.

Суддя О.І. Євтушенко