КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

справа № 758/13876/20

провадження № 22-ц/824/3157/2025

08 січня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.,

розглянувши заяву представника Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області - Стельмаша Романа Миколайовича про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду Кирилюк Г. М., Рейнарт І. М., Ящук Т. І. у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області, Київської міської прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 08 квітня 2024 року в складі судді Захарчук С. С.,

встановив:

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 08 квітня 2024 року вказаний позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 118 400 грн на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

28.11.2024 Головне управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області через підсистему «Електронний суд» подало апеляційну скаргу, в якій просило поновити державі, як відповідачу, строк на апеляційне оскарження на підставі п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 354 ЦПК України. Скасувати рішення Подільського районного суду м. Києва від 08 квітня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2024, справу передано раніше визначеному складу суду, судді-доповідачу: Кирилюк Г. М., судді, які входять до складу колегії: Кирилюк Г. М. - головуючий суддя, Рейнарт І. М., Ящук Т. І.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року зазначені Головним управлінням Служби безпеки України у місті Києві та Київській області причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнано неповажними,апеляційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків. Заявнику запропоновано протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали надати суду заяву, в якій вказати інші підстави для поновлення строку та надати документ, що підтверджує сплату судового збору, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Одночасно з цим, заявнику повідомлено, що у випадку неподання заяви у визначений судом строк у відкритті апеляційного провадження може бути відмовлено.

06.12.2024 Головне управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області через підсистему «Електронний суд» подало заяву, в якій просило роз`яснити ухвалу Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року у частині, що стосується уточнення відомостей, які мають значення для його належного виконання, а саме:

- хто (найменування і процесуальний статус), в якому розмірі (1 420 грн 80 коп. або 12 612 грн, або 00 грн 00 коп.) та з якого джерела від імені держави має сплатити судовий збір, передбачений цією ухвалою суду;

- в який обумовлений ч. 2 ст. 19 Конституції України спосіб держава шляхом самопредставництва Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області як органу державної влади могла у справі №758/13876/20 повторно подати апеляційну скаргу до моменту її повернення апеляційним судом у встановленому законом порядку.

10.12.2024 Головне управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області через підсистему «Електронний суд» подало заяву, в якій просило роз`яснити ухвалу Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року у частині, що стосується уточнення відомостей, які мають значення для його належного виконання, а саме:

- якою саме нормою права, передбаченою Законом України «Про судовий збір», слід керуватися Головному управлінню Служби безпеки України у місті Києві та Київській області з метою визначення ставки судового збору для його сплати згідно з п/п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 6 цього Закону за подання апеляційної скарги у справі № 758/13876/20.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 грудня 2024 року в задоволенні заяви про роз`яснення ухвали Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 грудня 2024 року у відкритті апеляційного провадження в справі за апеляційною скаргою Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області на рішення Подільського районного суду м. Києва від 08 квітня 2024 року відмовлено.

30.12.2024 представник Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області - Стельмаш Р. М. через підсистему «Електронний суд» подав заяву про відвід колегії суддів Кирилюк Г. М., Рейнарт І. М., Ящук Т. І., посилаючись на те, що суд апеляційної інстанції у складі колегії відповідних суддів унеможливив апеляційний перегляд справи у межах вимог держави, обмежившись виключно вимогами позивача, внаслідок чого з урахуванням положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України інтереси держави, які полягають не лише у відверненні спричинення державі матеріальної шкоди, але й у забезпеченні неухильного дотримання закону суб`єктами процесуальної діяльності та згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України також є об`єктом захисту у ході виконання завдань цивільного судочинства, залишаються завідомо не захищеними судом.

Незважаючи на своєчасне і мотивоване доведення у змісті відповідних процесуальних документів, складених і поданих ГУ СБУ в інтересах держави (апеляційної скарги, заяв, клопотань), до відома уповноваженого суду апеляційної інстанції того факту, що держава не була й не є платником судового збору, тим паче у разі подання апеляційної скарги держави на рішення суду за позовом, передбаченим п. 11 ч. 2 ст. З Закону України «Про судовий збір» (п. 13 ч. 2 ст. 3 цього Закону у попередній редакції), ухвалою Київського апеляційного суду у складі суддів Кирилюк Г. М., Рейнарт І. М., Ящук Т. І. від 27.12.2024 зазначену апеляційну скаргу держави після залишення її (скарги) ухвалою від 04.12.2024 без руху повернуто у зв`язку з несплатою судового збору за її подання до суду.

Будучи заздалегідь обізнаними, що ні ГУ СБУ, ні його уповноважена особа у ході здійснення відповідно до ч. 4 ст. 58 ЦПК України забезпечення участі держави у справі як її (справи) сторони (належного відповідача) у порядку самопредставництва органу державної влади не могли і не можуть всупереч вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України сплачувати з державного бюджету від імені держави та в її інтересах судовий збір, судді Київського апеляційного суду Кирилюк Г. М., Рейнарт І. М., Ящук Т. І., розглядаючи справу у складі колегії суддів, свідомо 27.12.2024 порушили право держави, як належного відповідача у цивільній справі, на апеляційне оскарження рішення суду, яким безпідставно присуджено стягнути з державного бюджету 118 400 грн, що створило передумови для спричинення матеріальної шкоди державі, надає стороні позивача незаконну перевагу у судовому процесі внаслідок порушення принципів змагальності сторін, їх рівності перед законом і судом та викликає сумнів в неупередженості об`єктивності цього складу суду.

31.12.2024 представник Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області - Стельмаш Р. М. через підсистему «Електронний суд» подав заяву, в якій просив розглянути питання щодо залишення без розгляду і вирішення заяви держави як належного відповідача від 30.12.2024 про відвід усього складу суду апеляційної інстанції у разі відкриття у цій справі касаційного провадження на підставі поданої у порядку самопредставництва Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області як органу державної влади 30.12.2024 до Верховного Суду касаційної скарги держави на ухвалу суду від 27.12.2024 про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи заявленого відводу, колегіясуддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 ЦПК України, згідно з якою суддя підлягає відводу (самовідводу), зокрема, за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Зміст заяви представника Головного управлінням Служби безпеки України у місті Києві та Київській області - Стельмаша Р. М. про відвід від розгляду даної справи колегії суддів, на думку колегії суддів, не свідчить про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в їх неупередженості або об`єктивності, а фактично зводиться до незгоди заявника із процесуальними рішеннями суду на стадії вирішення питання відкриття апеляційного провадження.

Натомість незгода заявника із процесуальними рішеннями суду, що прийняті в межах його повноважень, реалізованих згідно з вимогами процесуального закону, не може слугувати підставою для його відводу та свідчити про наявність сумнівів в неупередженості колегії суддів у справі.

Статтею 39 ЦПК Українипередбачено право учасника справи заявити відвід судді.

Згідно частин 2, 3 статті 40 ЦПК Українипитання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, тому відповідно до ч. 1, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Враховуючи наведене, заявлений представником Головного управлінням Служби безпеки України у місті Києві та Київській області - Стельмашем Р. М. відвід колегії суддів Кирилюк Г. М., Рейнарт І. М., Ящук Т. І. слід визнати необґрунтованим та передати заяву про відвід для визначення судді для її розгляду в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст. 36, 39-40, 252-253 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області - Стельмаша Романа Миколайовича про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду Кирилюк Г. М., Рейнарт І. М., Ящук Т. І. визнати необґрунтованою.

Вирішення питання про відвід суддів передати судді, який визначається у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя - доповідач Г. М. Кирилюк

Судді І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук