Провадження № 2/748/100/25
Єдиний унікальний № 748/4231/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 січня 2025 рокум. Чернігів
Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого-судді Кухти В.О.,
при секретарі Крошка І.С.,
розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільні справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
30.09.2024 р. до Чернігівського районного суду Чернігівської області через електронний суд надійшла позовна заява від позивача до відповідача, в якій позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк»: 1) заборгованість за Кредитним договором № б/н від 23.02.2011 р. у розмірі 32 351,52 грн станом на 08.07.2024 р., що складається з: 8 893,22 грн заборгованість за тілом кредита, 21 758,30 грн заборгованість за простроченими відсотками, 1 700,00 грн нарахована пеня; 2) судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Позивач мотивує свої вимоги тим, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим остання підписала Анкету-Заяву № б/н від 23.02.2011 р. на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку. На підставі вищезазначеної Анкети-Заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну карту, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 21 100,00 грн. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку номер НОМЕР_1 , строк дії 12/19 Карта Універсальна. ОСОБА_1 після отримання картки, за умовами укладеного з Банком договору, здійснила дії щодо проведення її активації, користувалася карткою, а також отримувала кредитні кошти з власної ініціативи. Активацію нею картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору. Позивач звертає увагу на те, що у виписці по руху коштів, доданої до позовної заяви, прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, а також факти використання відповідачем грошей, а отже й отримання кредитної карти, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Також у позовній заяві зазначається, що із виписки, додається до матеріалів справи, вбачається, що відповідач користувався кредитним коштами, а також частково сплачував заборгованість за договором. Отже, як вважає позивач, відповідач не лише отримав кредитну картку, а й визнав укладення кредитного договору та погодився з його умовами, вчинивши дії, спрямовані за виконання укладеного договору та його умов, в тому числі щодо сплати відсотків.
Позивач звертає увагу, що далі у процесі користування рахунком 20.10.2021 р. відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Тобто, як зазначає позивач у своїй позовній заяві, відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування зокрема щодо сплати відсотків. Починаючи з 20.10.2021 р. відсотки нараховувалися відповідно до підписаної відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно п. 1.3. у розмірі 42,0 %. При цьому за погодженою ставкою банком нараховано відсотків у розмірі 21 758,30 грн. Водночас, позивач звертає увагу суду і на те, що у зв`язку із початком повномасштабного вторгнення та збройної агресії російської федерації, банк пішов на зустріч клієнтам та скасував відсоткову ставку у березні 2022 р. розмір 0 %, а в подальшому із 01.04.2022 р. відсоткова ставка поступово повернута до погодженого розміру.
Таким чином, банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межа встановленого кредитного ліміту, для чого за зверненнями відповідача відкрив рахунок та надав кредитні картки до нього, а відповідач отримуючи кредитні картки фактично отримував електронний платіжний інструмент, який давав можливість використовувати власні гроші або кредитний ліміт на банківському рахунку для здійснення безготівкових операцій, тим самим відповідач має безперервний доступ до самого рахунку. Разом з тим, відповідач зобов`язувався повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором, але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 08.07.2024 р. має заборгованість 35 098,13 грн, яка складається з наступного: 8 893,22 грн заборгованість, 21 758,30 грн заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 грн заборгованість за відсотками згідно ст. 625 ЦК України, 0,00 грн нараховано комісії, 4 446,61 грн нарахована пеня. Крім того, позивач звертає увагу суду, що законодавством не передбачено вимагати від боржника поверхня лише повної суми заборгованості. Кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 32 351,52 грн, яка складається з наступного: 8 893,22 грн заборгованість за тілом кредита, 21 758,30 грн заборгованість за простроченими відсотками, 1 700,00 грн нарахована пеня.
На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх обов`язків і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законним прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк», а тому позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду задля примусового стягнення заборгованості з відповідача на користь нього.
Ухвалою судді від 01.10.2024 р. позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.
У відповідності до вимог ст. ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за зареєстрованим місцем проживання, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
20.10.2021 р. ОСОБА_1 підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком, а саме починаючи з 20.10.2021 р. відсотки нараховувалися відповідно до підписаної відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, де згідно з п. 1.3. їх розмір для карт Універсальна 42,0 %, для карт Універсальна Gold 40,8 %. (а.с.21-32)
Згідно із випискою за договором б/н за період 19.01.2014 р. по 10.07.2024 р., дата складання виписки: 10.07.2024 р, встановлено, що відповідач, після отримання кредитної картки № НОМЕР_1 , за умовами укладеного з Банком договору, здійснив дії щодо проведення її активації, а також користувався карткою та отримував кредитні кошти з власної ініціативи. (а.с.16-19)
Згідно із розрахунком заборгованості за договором № б/н від 23.02.2011 р., укладеного між позивачем та відповідачем, станом на 30.11.2023 р. становить 161 010,44 грн, з яких: 8 893,22 загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 146 517,22 грн загальний залишок заборгованості за відсотками, 8 001,50 грн залишок заборгованості за відсотками на поточну заборгованість, 5 600,00 грн заборгованість по пені, 0,00 грн заборгованість по комісії. (а.с.11-14)
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 23.02.2011 р., укладеного між позивачем та відповідачем, станом на 08.07.2024 р. становить 35 098,13 грн, з яких: 8 893,22 грн заборгованість за тілом кредита, 21 758,30 грн заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 грн заборгованість за відсотками згідно ст. 625 ЦК України, 0,00 грн нараховано комісії, 4 446,61 грн нарахована пеня. Заборгованість до стягнення у загальному розмірі становить 32 351,52 грн, з яких: 8 893,22 грн заборгованість за тілом кредита, 21 758,30 грн заборгованість за простроченими відсотками, 1 700,00 грн заборгованість по пені. (а.с.15)
Відповідно до частини 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Таким чином, з моменту підписання відповідачем заяв, між банком та відповідачем був укладений договір в порядку ч. 1 ст. 634 ЦК України, шляхом приєднання клієнта до запропонованого банком договору.
Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.2012 р. № 578/5, а також позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц, якою крім того зроблено висновок, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здій несені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а тому є належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.
Відповідно до п. 1.4 Договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Відповідно до частини 1, 2 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позика та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими.
Статтею 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 526 ЦК України, встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку, банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від для здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визачаєаться положеннями про позиву та кредит (параграфи 1 і 2 Глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому законом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт невиконання відповідачем ОСОБА_1 свого зобов`язання за кредитним договором № б/н від 23.02.2011 р.
Враховуючи викладене, керуючись принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, за відсутності відзиву на позов відповідача, суд вважає вимоги АТ КБ «ПриватБанк», щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором законними та обґрунтованими, а також такими, що підлягають задоволенню.
Також, оскільки позивач вимагає стягнути із відповідача не повну суму заборгованості за вищезазначеним кредитним договором, адже банк може на свій розсуд вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, то з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути заборгованість у сумі 32 351,52 грн, як того вимагає банк у своїй позовній заяві.
Що стосується судових витрат, то суд вирішив це наступним чином.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позовна заява позивача подана через електронний суд.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2024 р. становить 3 028,00 грн, ціна позову 32 351,52 грн. При розрахунку 1,5 відсотків від ціни позову розмір судового збору складає менше мінімально встановленого.
Отже, враховуючи коефіцієнт 0,8, відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» та правової позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 16.11.2022 р. у справі № 916/228/22, сума судового збору за подання даної позовної заяви через електронний суд становить 2 422,40 грн.
Згідно із платіжною інструкцією № BOJ6O0717B3ZY5 від 17.07.2024 р., встановлено, що позивач сплатив судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 2 422,40 грн. (а.с.1)
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судовий збір в сумі 2 422,40 грн слід стягнути з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 207, 509, 526, 527, 530, 610, 634, 642, 1054, 1066, 1069 ЦК України, ЗУ «Про судовий збір», ЗУ «Про Державний бюджет України», суд
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 23 лютого 2011 року у розмірі 32 351 (тридцять дві тисячі триста п`ятдесят одна) гривня 52 копійки станом на 08 липня 2024 року, що складаються із: 8 893 (вісім тисяч вісімсот дев`яносто три) гривні 22 копійки заборгованість за тілом кредита, 21 758 (двадцять одна тисяча сімсот п`ятдесят вісім) гривень 30 копійок заборгованість за простроченими відсотками, 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок 0 нарахована пеня.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто Чернігівським районним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Кухта