Справа 688/5026/24
№ 2/688/120/25
РІШЕННЯ

Іменем України

13 січня 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Стаднічук Н. Л., розглянувши в письмовому провадженні цивільну справу за позовом ТОВАРМСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

28.10.2024 ТОВ «КОЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом про стягнення заборгованості за договором № 196 від 20.03.2021 в сумі 32693,10 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 20.03.2021 між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ОСОБА_1 було укладено договір № 196 про надання кредиту без конкретної споживчої мети в сумі 3000,00 грн зі сплатою процентів 2% за кожний день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту. Починаючи з першого дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4а), починаючи з 15 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.б); починаючи з 30 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4в). 01.12.2021 між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір №1-12, відповідно до якого ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 196. В свою чергу, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги за кредитними договорами до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі, за договором № 196. Станом на 30.11.2021 загальна заборгованість за договором № 196 від 20.03.2021 становила 56298,9 грн, з яких: заборгованість за кредитом 3000 грн., заборгованість за процентами -53298,9 грн. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до в сумі 25560,0 грн., яка складається з: 3000,00 грн заборгованість за кредитом, 22560,00 грн сума заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом. Відповідно до договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги до відповідача щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитом лише в частині нарахованих процентів за період по 30.11.2021 в розмірі 25560,0 грн. Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги, що укладений між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», останнє набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 196 від 20.03.2021 в сумі 50640,9 грн, яка складається з: 3000 грн - сума заборгованості за кредитним договором, 22560,0 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом станом на 30.11.2021, право вимоги за якими перейшло до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», 25080,9 грн - сума заборгованості за нарахованими відповідно до умов договору процентами за користування кредитом за період з 01.12.2021 по 19.03.2022. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, просить стягнути заборгованість у розмірі 32693,10 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 29693,10 грн.

Ухвалою суду від 11 грудня 2024 року відкрито провадження у справі.

13.01.2024 представник відповідача Василець М. С. подала додаткові пояснення у справі. Вказала, що досліджені розрахунки заборгованості свідчать про те, що визначений розмір ТОВ «Коллект Центр» до стягнення заборгованості по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою за кредитним договором включає період, який виходить за межі строку кредитування. Як вбачається з договору № 96 від 20.03.2021 та паспорту споживчого кредиту, сторони обумовили строк кредиту 16 днів, тобто до 04.04.2021. Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, висловленому у постанові від 14 травня 2022 року у справі № 944/3046/20, стверджується, що у разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у ч. ч. 3, 4 ст. 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення "contra proferentem". "Contra proferentem" (лат. "verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem") - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав. Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов договору становить 576,00 грн за період з 20.03.2021 по 04.04.2021, виходячи з розрахунку: 3000 грн (тіло кредиту) х 1,2% (відсотки за кожен день користування) х 16 днів (строк позики). Згідно викладеного Великою Палатою у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 правового висновку після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договорами проценти, тому заявлені ТОВ «Коллект Центр» вимоги в частині стягнення з Відповідача заборгованості по відсотках за користування позикою за період, який виходить за межі строку кредитування є безпідставними та задоволенню не підлягають. Належних та допустимих доказів пролонгації кредитного договору від 20.03.2021 матеріали справи не містять. Розрахунки заборгованості самі по собі не є належними та допустимими доказами наявності заборгованості та її розмір за договором, оскільки будь-яких доказів перерахування кредитних коштів на картку чи на рахунок Відповідача, підтвердження отримання останнім кредитних коштів відповідно до укладеного договору позивачем не надано (такої ж позиції притримується Верховний Суд у постанові по справі № 755/18920/18 від 29 січня 2020 року). Розрахунок є виключно внутрішнім документом банку, підготовленим його працівниками, та відображає односторонню арифметичну калькуляцію позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Також договори факторингу з витягами з реєстру боржників, які є похідними від кредитного договору, не є безумовними доказами підтвердження достовірності розміру заборгованості. Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного суду від 29 червня 2021 року у справі № 916/2040/20). Вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи провести без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник відповідача адвокат Василець М. С. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.

20.03.2021 між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ОСОБА_2 укладено договір про надання фінансових послуг № 196 «Стандартний», відповідно до якого товариство надає кредит в розмірі 3000 грн, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним. Орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту, у разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту в наступному розмірі: 2% за кожний день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; починаючи з першого дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4а), починаючи з 15 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.б); починаючи з 30 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4в).

Договір підписано сторонами електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

У додатку № 1 до кредитного договору зазначено номер карткового рахунку відповідачки НОМЕР_1 .

Графіком платежів, що є додатком № 2 до кредитного договору визначено суму кредиту 3000 грн та суму відсотків за кредитним договором 960 грн.

Згідно повідомлення ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 01.02.2024 на підставі укладеного з ТОВ «Служба МК» договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» було здійснено переказ грошових коштів 20.03.2021 в сумі 3000 грн на карту НОМЕР_1 згідно договору 196.

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 196 від 20.03.2021, здійсненого ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ», сума заборгованості становить 25560,00 грн, з яких: 3000,00 грн тіло кредиту, 22560,00 грн відсотки.

Відповідно до договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021, укладеному між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» і ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», останнє набуло право грошової вимоги до боржників, в тому числі за кредитним договором № 196, боржником за яким є ОСОБА_1 .

Згідно розрахунку ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованість ОСОБА_1 станом на 10.01.2023 становить 50640,90 грн, з яких: 3000,00 грн основна сума кредиту, 22560,00 грн заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 25080,90 грн. нараховані відсотки згідно кредитного договору.

Відповідно до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, укладеному між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» і ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», останнє набуло право вимоги первісного кредитора до боржників, в тому числі за кредитним договором № 196, боржником за яким є ОСОБА_1 .

Згідно розрахунку ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість ОСОБА_1 за договором № 196 від 20.03.2021 станом на 03.10.2024 становить: 3000,00 грн -заборгованість за тілом кредиту, 47640,90 грн заборгованість за відсотками, загальна заборгованість - 50640,90 грн.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (щодо позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина друга статті 1054 ЦК України).

Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно статті 12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини другої статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

У відповідності до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі викладеного, судом встановлено, що відповідачка на підставі договору про надання фінансових послуг № 196 від 20.03.2021 отримала від ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» кредит в сумі 3000 грн на строк 16 днів зі сплатою відсотків в розмірі 2 % в день (960,00 грн), після закінчення строку договору кредит та відсотки не сплатила.

В зв`язку з несплатою нею кредиту у неї виникла заборгованість в сумі 3960,00 грн, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача як правонаступника ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ».

В іншій частині позовні вимоги про стягнення кредитної заборгованості не підлягають з огляду на наступне.

Відповідно до частини 8 статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

В постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 352/1950/15-ц зроблено висновок, що договір, як приватноправова категорія, оскільки є універсальним регулятором між учасниками цивільних відносин, має на меті забезпечити регулювання цивільних відносин, та має бути спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Тлумачення правочину - це з`ясування змісту дійсного одностороннього правочину чи договору (двостороннього або багатостороннього правочину), з тексту якого неможливо встановити справжню волю сторони (сторін). Потреба в тлумаченні виникає в разі різного розуміння змісту правочину його сторонами, зокрема при невизначеності і незрозумілості буквального значення слів, понять і термінів. Згідно з частиною першою статті 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, висловленому у постанові від 14 травня 2022 року у справі № 944/3046/20, стверджується, що у разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у частинах 3, 4 статті 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення "contra proferentem". "Contra proferentem" (лат. "verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem") - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав. Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які "не були індивідуально узгоджені" ("no individually negotiated"), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір "під переважним впливом однієї зі сторін". Тобто contra proferentem має застосовуватися у разі, якщо є два різні тлумачення умови (чи умов) договору, а не дві відмінні редакції певної умови (умов) договору, з врахуванням того, що: contra proferentem має на меті поставити сторону, яка припустила двозначність, в невигідне становище. Оскільки саме вона допустила таку двозначність; contra proferentem спрямований на охорону обґрунтованих очікувань сторони, яка не мала вибору при укладенні договору (у тому числі при виборі мови і формулювань); contra proferentem застосовується у тому випадку, коли очевидно, що лише одна сторона брала участь в процесі вибору відповідних формулювань чи формулюванні тих або інших умов в договорі чи навіть складала проект усього договору або навіть тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою; у разі неясності умов договору тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь контрагента сторони, яка підготувала проект договору або запропонувала формулювання відповідної умови. Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань.

Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Тому при стягненні заявленої позивачем заборгованості суд керується чітко обумовленими між сторонами кредитного договору умовами, якими визначено тіло кредиту 3000 грн, строк кредитування 16 днів і розмір відсотків - 960 грн, а не завуальованими умовами, які дозволяють кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно великі суми грошових коштів за користування кредитом. Це не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

За таких обставин та з урахуванням практики Верховного Суду, нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставним. За вказаний період позивач має право стягнути з відповідачки 3% річних на підставі частини другої статті 625 ЦК України.

За розрахунком суду 3% річних від суми заборгованості за кредитним договором за період з 05.04.2021 по 19.03.2022 становить 85,85 грн (05.04.2021 19.03.2022 - сума заборгованості 3000,00 грн х 3% : 365 х 349 дн. = 85,85 грн)

Відтак, з відповідачки підлягають стягненню також 3% річних від простроченої суми заборгованості за період з 05.04.2021 по 19.03.2022 в сумі 85,85 грн, а всього відсотків 1045,85 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За правилами частини першої частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028,00 грн згідно платіжної інструкції № від 15.10.2024.

В зв`язку з частковим задоволенням позову на 12,3 % з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 372,44 грн (3028 х 12,3%).

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі N 927/237/20).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно договору №02-09/2024-8 про надання правничої допомоги від 02.09.2024 правову допомогу позивачу у справі надавала фізична особа-підприємець ОСОБА_3 .

Відтак, витрати на юридичні послуги, надані іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 ЦПК.

Таку правову позицію поділяє Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 490/3134/19.

За таких обставин, витрати на правову допомогу в сумі 9000,00 грн відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 139, 141, 263 265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (01133, м. Київ, вул. Мєчнікова, 3, офіс 306, ) заборгованість за договором про надання фінансових послуг № 688 від 06.04.2021 в сумі 4045,85 (чотири тисячі сорок п`ять) грн 85 коп, з яких: 3000,00 грн. - тіло кредиту, 1045,85 грн відсотки.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЕКТ ЦЕНТР» (01133, м. Київ, вул. Мєчнікова, 3, офіс 306, ) судовий збір в сумі 372,44 грн.

Рішення може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 13 січня 2025 року.

Суддя Н. Л. Стаднічук