Справа № 296/9984/24
У Х В А Л А

"08" січня 2025 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі: головуючої судді - Петровської М.В., розглянувши клопотання відповідачки ОСОБА_1 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та надання строку для примирення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої, просить розірвати шлюб, укладений 02 червня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис №782 від 02 червня 2018 року, зареєстрований Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 08 листопада 2024 року у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

03.12.2024 на адресу Корольовського районного суду м. Житомира від відповідачки ОСОБА_1 надійшов відзив, у прохальній частині якого викладено клопотання про розгляд справи за правиламизагального позовного провадження, а також про надання сторонам по справі строку для примирення.

В обґрунтування клопотань у відзиві вказала, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Саме таку правову позицію сформував Верховний Суд в постанові від 15 січня 2020 року в справі №200/952/18. І така правова позиція очевидно суперечить розгляду позовної заяви ОСОБА_2 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Необхідно викликати свідків, які підтвердять, що подружні стосунки не завершились та тривають і на даний час, та спростують твердження позовної заяви щодо фактичного припинення шлюбу, а також підтвердять необхідність надання строку на примирення.

Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Ознайомившись з зазначеними у відзиві клопотаннями відповідачки, суд дійшов наступних висновків.

Щодо розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про розірвання шлюбу (п.4 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно ч.3 ст.274 ЦПК України, при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

За змістом положень частин 5-6 статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Згідно п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна.

З огляду на викладені норми, враховуючи категорію та складність справи, яка пов`язана із вирішенням питання про розірвання шлюбу між подружжям, яке не має спільних дітей, тобто не є складною, обсяг та характер доказів у справі, дослідження яких не вимагає проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, відсутні підстави для задоволення клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Суд також зазначає, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін здійснюється із дотримання основних засад цивільного судочинства, тому відповідачка має змогу реалізувати свої процесуальні права, в тому числі, подавати заяви по суті справи, докази, клопотання, з врахуванням особливостей, передбачених ЦПК України для розгляду справ такої категорії.

Щодо надання строку на примирення.

Згідно положень Постанови Пленуму Верховного Суду №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Статтею 111 Сімейного кодексу України встановлено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.251 Цивільного процесуального кодексу України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Враховуючи бажання відповідачки по справі ОСОБА_1 примиритися з позивачем, суд дійшов висновку, що з урахуванням можливості збереження сім`ї сторонам має бути наданий строк на примирення.

При визначенні строку для примирення суд виходить з того, що його тривалість має сприяти примиренню подружжя і не може призводити до необґрунтованого затримання розгляду справи. Таким чином, враховуючи, що провадження у цій справі відкрито 08.11.2024, а також беручи до уваги відсутність у сторін по справі спільних дітей, суд вважає за необхідне надати подружжю строк для примирення терміном два місяці, тобто до 08.03.2025, який на переконання суду є розумним та достатнім для примирення подружжя, на час якого зупинити провадження у справі.

Керуючись статтями 19, 279, 251,260,261,268,353 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні клопотання відповідачки ОСОБА_1 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, - відмовити.

Клопотання відповідачки ОСОБА_1 про надання строку для примирення подружжя - задовольнити.

Надати сторонам по справі строк для примирення терміном два місяці, тобто до 08 березня 2025 року.

Провадження у цивільній справі №296/9984/24 - зупинити до 08 березня 2025 року.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено: 08.01.2025.

Суддя М. В. Петровська