Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/63/25
У Х В А Л А

13.01.2025 м.Красилів

Суддя Красилівського районного суду Хмельницької області Васільєв С.В., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з нього на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , 2022 року народження, у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї документами, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Аналогічна норма міститься у статті 15 ЦК України.

Згідно зі статтею 19 ЦПК України, у порядку цивільного судочинства розглядаються справи що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За змістом позовної заяви позивач вказує, що, зважаючи на те, що дитина мешкає разом із відповідачем, вважає за необхідне визначити порядок утримання дитини у вигляді стягнення з нього аліментів на її утримання.

Зазначає, що вказана позовна вимога сформована у зв`язку із наявністю спору між ним та відповідачем щодо суми коштів, які він маю сплачувати на утримання дитини.

Зважаючи на те, що на даний момент він не працює, доходу не отримує, але це не звільняє його від обов`язку утримувати свою дитину, вважає за необхідне встановити йому обов`язок виплачувати аліменти у запропонованому ним розмірі.

Суд звертає увагу на те, що позивач звернувся до суду із позовною вимогою до самого себе, за відсутності цивільно-правового спору, який підлягав би вирішенню в порядку позовного провадження.

Позовному провадженню притаманна позовна форма як модельна, узагальнююча конструкція процедури позовного провадження.

Для неї характерні такі ознаки, як наявність матеріально-правової вимоги, яка випливає із порушеного або оспорюваного права сторони і яка підлягає в силу закону розгляду в певному порядку, встановленому законом; наявність спору про суб`єктивне право; наявність двох сторін із протилежними інтересами, які наділені законом певними правомочностями щодо захисту своїх прав, свобод чи інтересів у суді.

Цивільні процесуальні правовідносини персоніфікують учасників цивільного судочинства, визначають їхні права і обов`язки відповідно до процесуальних функцій і гарантії забезпечення справедливого судочинства.

Отже, провадження цивільного процесу - це специфічна модель розгляду цивільної справи, що відбиває предметну характеристику цивільного судочинства з точки зору матеріально-правової природи справ, що розглядаються, специфіку доказування фактів як юридико-фактологічної основи справи та результатів розгляду справи, які відбиваються у процесуальних актах - певного роду документах.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд має ухвалити рішення. Ця вимога повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права. Матеріально-правова вимога позивача повинна спиратися на підставу позову. Підставою позову визнають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Цими обставинами можуть бути лише юридичні факти, тобто такі факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин.

Згідно з ч.2-3 ст.181 Сімейного кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.5 ст.183, ч.1 ст.184, ч.3 ст.184 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з наведеного вище, оскільки предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до самого себе (який не є батьком, разом з яким проживає дитина), позов слід вважати таким, що поданий не з метою захисту прав, свобод чи інтересів позивача, а з іншою метою, що не відноситься до предмету цивільного судочинства.

Тому наявні підстави для відмови у відкритті провадження у справі.

Позивачу також роз`яснюється, що заявлена ним вимога не підлягає розгляду не лише в порядку цивільного судочинства, а й у судовому порядку взагалі.

Зазначений висновок не спростовує обов`язок позивача утримувати дитину до досягнення нею повноліття, зокрема, у добровільному порядку.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 4, 19, 186, 258-261, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

п о с т а н о в и в:

відмовити у відкритті провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13.01.2025.

Суддя С. В. Васільєв