ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/22993/24

Провадження № 22-ц/820/174/25

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.

секретар судового засідання Дубова М.В.

за участю: представника апелянта Гуменюк О.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/22993/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана в його інтересах адвокатом Гуменюк Оксаною Сергіївною, на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2024 року, в складі судді Карплюка О.І., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (далі ТОВ «ФК «Еліт Фінанс») звернулось до суду із позовом, у якому просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 97123,73 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9200 грн.

В обґрунтування позовної заяви зазначали, що 17.10.2016 між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Сторони договору передбачили, що ліміт кредитної лінії складає 200 000 гривень, процентна ставка - 26 % річних, тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж встановлено у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 гривень.

Позивач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти.

22.02.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК Форт» було укладено договір факторингу, за умовами якого права вимоги за кредитними договорами перейшли до ТОВ «ФК Форт».

23.02.2021 між ТОВ «ФК Форт» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, зокрема, за кредитним договором від 17.10.2016, укладеного між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 . Станом на 23.02.2021 за даним кредитним договором виникла заборгованість в сумі 97123,73грн, яку позивач просив стягнути на його користь з відповідача та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9200 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» (03035, м. Київ, пл. Солом`янська, 2, код 40340222) заборгованість за кредитом в сумі 97123 грн. 73 коп., та судовий збір в сумі 3028 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» (03035, м. Київ, пл. Солом`янська, 2, код 40340222) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами укладено кредитний договір із сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 26% річних, а через неналежне виконання відповідачем зобов`язання по сплаті кредиту виникла заборгованість в розмірі 97123,73 грн, яку суд стягнув з відповідача на користь позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , яка подана його представником ОСОБА_2 , посилається на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та провадження у справі закрити.

Узагальнення доводів апеляційної скарги

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 не був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання, оскільки ухвала про відкриття провадження у справі та копії матеріалів по справі не були направлені йому за зареєстрованим місцем проживання.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 03.10.2023 у справі № 924/876/23 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Тому, з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника, а саме з 03.10.2023, та виключно в межах провадження у справі №924/876/23 про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства, здійснюється пред`явлення вимог кредиторами до боржника та задоволення таких вимог.

Подання позовної заяви 23 серпня 2024 року до Хмельницького міськрайнного суду Хмельницької області за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості не відповідає вимогам встановленим Кодексом України з процедур банкрутства та не могла бути розглянута по суті Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області.

Тому, наявні підстави для закриття провадження у даній справі, з огляду на те, що господарським судом Хмельницької області 03.10.2023 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність та 03.04.2024 боржника ОСОБА_1 визнано банкрутом.

Процесуальні дії апеляційного суду

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 02 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Гуменюк Оксаною Сергіївною, залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалами Хмельницького апеляційного суду від 04 грудня 2024 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Представник апелянта ОСОБА_1 - адвокат Гуменюк О.С. у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала з підстав, наведених у ній.

Позивач - представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» повідомлений належним чином про час, дату та місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, причини неявки не повідомив.

Заслухавши пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотивувальна частина

Встановлені фактичні обставини справи

Судом першої інстанції встановлено, що 17 жовтня 2016 року між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета кредиту для особистих потреб, ліміт кредитної лінії складає у розмірі 200000 грн, процентна ставка 26% річних, тип процентної ставки фіксований, обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн.

Згідно із договором факторингу № 1 від 22.02.2021, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК Форт» відбулося відступлення права вимоги до боржників за договорами згідно з Додатком № 1-1.

Відповідно до витягу з Додатку 1-1 до Договору факторингу вбачається, що право вимоги за договором від 17.10.2016, укладеним з ОСОБА_1 із загальною сумою заборгованості 97123,73 грн, перейшло до ТОВ «ФК Форт».

23.02.2021 між ТОВ «ФК Форт» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу, за умовами якого права вимоги за кредитним договором від 17.10.2016, укладеним з ОСОБА_1 перейшли до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», згідно із виписки з додатку до договору факторингу № 01-23-02/21 від 23.02.2021

Пред`являючи позов, ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» посилалося на те, що ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 23 лютого 2021 року виникла заборгованість, яка складала 97123 грн 73 коп.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 04 вересня 2023 року відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 та прийнято справу до розгляду.

23.08.2024 ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» подало позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 97123,73 грн.

Відповідно до ухвали Господарського суду Хмельницької області від 03.04.2024 у справі № 924/876/23 визнано банкрутом фізичну особу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно з пунктом 8 частини 1 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Положеннями ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ ) надано визначення поняття боржника - юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав; та поняття грошового зобов`язання (борг) як зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Частиною 2 ст. 6 КУзПБ визначено, що відповідно цього Кодексу щодо боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури: реструктуризація боргів боржника; погашення боргів боржника. Процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність разом з визнанням боржника банкрутом.

Відповідно до частин першої та другої статті 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з частиною третьою статті 7 КУзПБ матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Отже, розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Подібний висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі №607/6254/15-ц, від 18 лютого 2020 року у справі №918/335/17, у постановах Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі №921/557/15-г/10, від 06 лютого 2020 року у справі №910/1116/18, від 12 січня 2021 року у справі №334/5073/19.

У постановах від 15 травня 2019 у справі №289/2217/17, від 12 червня 2019 року у справі №289/233/18, від 19 червня 2019 року у справах №289/718/18 та №289/2210/17 Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що визначення юрисдикційності усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може за умови своєчасного звернення реалізувати свої права й отримати задоволення своїх вимог. Таким чином, зокрема, розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник, з дня введення в дію КУзПБ має відбуватися господарським судом у межах справи про банкрутство, яку такий суд розглядає. До того ж, вирішуючи питання про необхідність розгляду спору, стороною якого є особа, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, суди мають виходити не тільки з того, чи підлягають такі вимоги вартісній оцінці з урахуванням положень статті 163 ГПК України, а також надати оцінку змісту заявлених вимог та порушеного права або інтересу, на захист якого такий позов подано.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі №916/585/18 (916/1051/20) вказано, що якщо наслідком задоволення вимоги, заявленої у справі, стороною якої є особа, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, може бути зміна розміру або складу ліквідаційної маси боржника, таку справу слід розглядати у межах справи про банкрутство на підставі статті 7 КУзПБ, а спір є майновим у розумінні положень цього Кодексу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі №905/2030/19 (905/1159/20) зазначено, що, визначаючи юрисдикційність спорів з майновими вимогами боржника та до боржника, щодо якого здійснюється процедура банкрутства, Велика Палата Верховного Суду уже неодноразово зазначала про необхідність розгляду спорів між боржником та іншими суб`єктами (як органами, наділеними владними повноваженнями, так і суб`єктами приватно-правових відносин) щодо майна боржника в межах процедури банкрутства.

Визначення юрисдикційності усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може, за умови своєчасного звернення, реалізувати свої права і отримати задоволення своїх вимог та дотримання прав боржника щодо визначення обсягу кредиторської заборгованості та черговості її погашення.

Системний аналіз положень законодавства про банкрутство дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми КУзПБ мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Норми КУзПБ передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Вказана правова позиція передбачена у постанові Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі №201/15806/15.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості по кредиту.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 4 вересня 2023 року заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи прийнято до розгляду, підготовче засідання призначено на 21.09.2023.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 3 квітня 2024 року:

- відмовлено акціонерному товариству Комерційний Банк «ПриватБанк» у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі;

- припинено процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

- припинено повноваження керуючого реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) арбітражного керуючого Матущака Віктора Івановича (свідоцтво про право здійснення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №567 від 18.03.2013 р.);

- визнано банкрутом фізичну особу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

- введено процедуру погашення боргів боржника фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

- призначено керуючим реалізації майна боржника фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) арбітражного керуючого Матущака Віктора Івановича (свідоцтво про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 567 від 18.03.2013 р., АДРЕСА_2 );

- оприлюднено протягом трьох днів з дня прийняття постанови на офіційному веб-порталі судової влади України повідомлення про визнання боржника фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника у встановленому законодавством порядку;

- встановлено строк до 06.05.2024р. (включно) керуючому реалізацією майна банкрута для проведення інвентаризації майна боржника та визначення його вартості у відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства;

- зобов`язано керуючого реалізацією:

1) не пізніше 30 днів з дня введення процедури погашення боргів боржника провести спільно з боржником інвентаризацію майна боржника та визначити його вартість, у відповідності до ч. 2 ст. 130 Кодексу України з процедур банкрутства;

2) здійснити процедуру погашення боргів боржника в порядку, встановленому Кодексом України з процедур банкрутства;

3) надати суду документально підтверджений звіт про виконану роботу з інформацією про фінансове становище і майно боржника при проведенні процедури погашення боргів боржника станом на день подання звіту.

Отже, виходячи зі змісту та підстав позову, характеру спірних правовідносин, враховуючи наведені положення чинного законодавства, спір між сторонами у цій справі виник з приводу стягнення коштів з відповідача (боржника), відносно якого відкрита справа про неплатоспроможність, що відповідає ознакам спору, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, згідно з наведеними вище приписами ГПК України.

Захист прав таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, після відкриття провадження в інших справах не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство позивача або відповідача.

Отже, спір, який виник між сторонами у цій справі, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а належить до господарської юрисдикції. При цьому необхідності закриття провадження у справі немає, оскільки зазначені дії можуть призвести до створення перешкод позивачу у доступі до правосуддя та унеможливить захист його прав у господарському процесі у повному обсязі з урахуванням визначених строків звернення, встановлених статтею 45 КУзПБ.

Дана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладено Верховним Судом у постановах від 26 лютого 2020 року у справі №199/6577/16-ц, від 18 березня 2020 року у справі №200/10257/14-ц, від 20 травня 2020 року у справі №161/18582/17, від 10 червня 2020 року у справі №640/20224/15-ц, від 08 червня 2022 року у справі №711/8269/17, від 22 червня 2022 року у справі №523/12426/16 , від 26 жовтня 2022 року у справі №753/4673/21, від 09 серпня 2023 року у справі №757/32326/19-ц.

Аргументи заявника про порушення судом першої інстанції правил судової юрисдикції знайшли своє підтвердження, тому суд апеляційної інстанції не дає оцінки іншим доводам апеляційної скарги.

Таким чином, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справу необхідно передати до Господарського суду Хмельницької області, на розгляді якого перебуває справа про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з частиною другою статті 377 ЦПК України порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19 - 22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Спір у цій справі не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а належить до господарської юрисдикції. За встановлених обставин справу №686/22993/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості необхідно передати до Господарського суду Хмельницької області, в провадженні якого перебуває справа №924/876/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 374, 377, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана в його інтересах адвокатом Гуменюк Оксаною Сергіївною, задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2024 року скасувати.

Справу № 686/22993/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передати до Господарського суду Хмельницької області, в провадженні якого перебуває справа № 924/876/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 січня 2025 року.

Судді: Т.В. Спірідонова

Р.С. Гринчук

А. М. Костенко