ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/20495/24

Провадження № 22-ц/820/45/25

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Дубова М.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 вересня 2024 року, суддя Дем`янов Ю.М., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

В липні 2024 року ТОВ «Верра Фінанс» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 64211,14 грн.

В обґрунтування позову зазначило, що 05.01.2021 року між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №0 (далі Договір).

Відповідно до умов Договору, відповідач отримав на споживчі цілі кредит у вигляді встановленого ліміту кредитування у розмірі 26800 грн. зі строком його дії до 05.02.2023 року та процентною ставкою на суму кредитної заборгованості за операціями отримання готівки у 55% річних. Процентна ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями становить 55% річних; процентна ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями, протягом пільгового періоду становить 0%; пільговий період для погашення заборгованості встановлений 56 днів.

Відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, плату за користування кредитними коштами, інші платежі, у відповідності з Правилами споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк» за договором на рахунок банку, шляхом сплати до 5-го числа щомісячно мінімальної суми поповнення карткового рахунку.

АТ «УкрСиббанк» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі.

В той же час, позичальник тривалий час не здійснював своєчасних платежів у повному обсязі для сплати суми заборгованості по кредиту, процентам, комісії, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання.

Станом на 15.07.2024 року заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, комісії становила 64211,14 грн., з яких 41253,54 грн. - заборгованість за основним боргом; 22244,73 грн. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами; 712,87 грн. - заборгованість за комісією.

25.01.2023 року між АТ «УкрСиббанк» та TOB «Верра Фінанс» було укладено договір факторингу №237, відповідно до умов якого АТ «УкрСиббанк» передав (відступив), а ТОВ «Верра Фінанс» прийняло всі права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі до ОСОБА_1 , який заборгованість добровільно не сплатив.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.09.2024 року в задоволенні позову відмовлено.

В мотивувальній частині рішення суд зауважив, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин щодо надання кредитних коштів позичальнику на виконання умов Договору.

Позивачем до справи не надано розрахунок кредитної заборгованості, який був складений первісним кредитором, АТ «УкрСиббанк».

Матеріали справи не містять банківської виписки щодо руху коштів по рахунку відповідача, яка могла б бути належним та допустимим доказом на підтвердження обставин надання ОСОБА_1 кредитних коштів на визначених договором умовах, а також порушення позичальником взятих на себе зобов`язань щодо повернення грошових коштів та процентів за користування ними та, як наслідок, виникнення заборгованості, яка підлягає стягненню на користь кредитора.

В апеляційній скарзі ТОВ «Верра Фінанс» просило суд апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Зазначило, що відповідач, всупереч умов укладеного з АТ «УкрСиббанк» кредитного договору, не виконав взяті на себе зобов`язання.

Однак суд, мотивуючи судове рішення відсутністю первинних бухгалтерських документів, не зважаючи на клопотання позивача про витребування відповідних доказів в АТ «УкрСиббанк», необґрунтовано не вирішив це клопотання у передбаченому процесуальним законом порядку.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подали.

Перевіривши матеріали справи колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Встановлено, що 05.01.2021 року між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування №0.

Відповідно до п. 1.1 Договору банк, на підставі наданих відповідачем документів, зобов`язався відкрити ОСОБА_1 та обслуговувати на умовах Тарифного плану «Картка з лімітом «Шоппінг картка 55 grace», які розміщені на сайті www.mv.ukrsibbank.com та на інформаційних стендах у приміщеннях установ банку.

Відповідно до п. 2.1.1 Договору позичальник отримав на споживчі цілі кредит у вигляді встановленого ліміту кредитування у розмірі 26800 грн. зі строком його дії до 05.02.2023 року на поточний рахунок НОМЕР_1 .

Пунктом 2.1.4 Договору передбачені умови обслуговування кредиту. Так, процентна ставка на суму кредитної заборгованості за операціями отримання готівки становить 55% річних; процентна ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями становить 55% річних; процентна ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями, протягом пільгового періоду становить 0%; пільговий період для погашення заборгованості встановлений 56 днів.

Відповідно до п. 2.5 Договору відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з Правилами (Договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк» та договором на рахунок банку, шляхом сплати до 5-го числа щомісячно мінімальної суми поповнення карткового рахунку.

Пунктом 2.6 Договору встановлено, що у разі прострочення сплати відповідачем чергового платежу банк має право вимагати сплати позичальником комісії за надання послуг з управління кредитом при простроченні сплати платежу у розмірі до 500 грн.

05.01.2021 року позичальником підписано додаткову угоду до Договору №0, відповідно до умов якої ОСОБА_1 , на підставі підписаної ним анкети-заявки на отримання споживчого кредиту, отримав разовий грошовий кредит для особистих потреб у сумі 23224 грн. із процентною ставкою 0,00001% річних та комісією 2,88% за управлінням кредитом.

25.01.2023 року між АТ «УкрСиббанк» та TOB «Верра Фінанс» був укладений договір факторингу №237, відповідно до умов якого АТ «УкрСиббанк» передав (відступив), а ТОВ «Верра Фінанс» прийняло всі права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі до ОСОБА_1 .

Згідно з актом приймання-передачі права вимоги до договору факторингу від 25.01.2023 року, платіжної інструкції №67 від 25.01.2023 року та витягу з реєстру боржників до вказаного договору факторингу, який скріплений печатками та підписами сторін, TOB «Верра Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №0 у загальному розмірі 64211,14 грн., з яких 41253,54 грн. - заборгованість за основним боргом; 22244,73 грн. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами (стаття 1048 ЦК України); 712,87 грн. - заборгованість за комісією.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

За змістом частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частини 1 статті 1054 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом частини 2 статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до частини 1 статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Статтею 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Частиною 1 статті 1081 ЦК України визначено, що клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до пунктів 60-62, 65 положення «Про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України», затвердженого постановою Правління НБУ №75 від 04.07.2018 року, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: 1) номер особового рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) суму вхідного залишку за рахунком; 7) код банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку.

Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Інформація про стан особових рахунків клієнтів може надаватись їх власникам та органам, які мають право на отримання такої інформації згідно із законодавством України.

У постановах Верховного Суду від 12.06.2020 року у справі №169/506/17, від 24.06.2021 року у справі №686/19271/19 зроблено висновки, згідно з якими факт отримання та повернення грошових коштів доводять банківські виписки про зарахування чи повернення грошей із поточного рахунку, а також прибуткові та видаткові касові ордери у разі внесення (виплати) грошей до (з) каси товариства.

Отже, належними та допустимими доказами внесення/повернення особою коштів у готівковій формі можуть бути прибуткові та видаткові касові ордери, а у випадку внесення/повернення коштів у безготівковій формі таким доказом може бути відповідна банківська виписка.

У частині 3 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» зазначено, що інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Відповідно до частин 7, 8 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Відповідно до висновків Верховного Суду у вказаних постановах, на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку систематизується інформація, що міститься в первинних документах. Відповідальність за будь-які розбіжності, що містяться у первинних документах та регістрах бухгалтерського обліку, несуть особи, які склали та підписали ці документи, власник або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством. Самі лише регістри синтетичного та аналітичного обліку не є належним та достатнім доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій, якщо інформація, відображена в них, не підтверджена первинними документами. Тобто регістри синтетичного та аналітичного обліку є доказом повернення боргу за умови, що інформація, яка в них відображена, підтверджена первинними документами.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.01.2021 року між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №0, за умовами якого позичальник отримав кредитні кошти для особистих потреб у розмірі 26800 грн. до 05.02.2023 року, за користування якими зобов`язався сплачувати 55% річних.

У вказаному Договорі визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Відповідач погодився на укладення договору на відповідних умовах, про що свідчить підписаний власноруч Договір, додаток № 1 до Договору, паспорт споживчого кредиту (а.с. 13-16).

Наявними у матеріалах справи доказами, зокрема, випискою по банківському рахунку позичальника, підтверджено факт того, що ОСОБА_1 отримано в якості кредитного ліміту кошти в сумі 26800 грн., належним чином зобов`язання по поверненню кредитних коштів, відсотків та комісії не виконано, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 64211,14 грн., з яких 41253,54 грн. складає заборгованість за основним боргом; 22244,73 грн. становить заборгованість за процентами за користування грошовими коштами 712,87 грн. - заборгованість за комісією, право вимоги за якою, на підставі договору факторингу №237 від 25.01.2023 року, перейшло до TOB «Верра Фінанс».

Вказаних обставин ОСОБА_1 не спростовано, розрахунків, які б спростували розрахунки позивача щодо суми боргу, відповідачем до суду не надано.

Посилання суду на те, що подане позивачем клопотання про витребування доказів не відповідає статті 84 ЦПК України колегія суддів до уваги не приймає, оскільки зі змісту клопотання вбачається необхідність витребування судом відповідних даних щодо руху коштів на кредитному рахунку позичальника саме через неможливість отримання банківської виписки позивачем у зв`язку із відмовою банку. Відповідна копія письмової відмови банківської установи позивачу у наданні виписки по рахунку позичальника була додана ТОВ «Верра Фінанс» до позовної заяви в суді першої інстанції.

Суд першої інстанції неповно встановив обставини справи, не правильно застосував норми матеріального права, у зв`язку з чим оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, сплачений ТОВ «Верра Фінанс» судовий збір у судах першої та апеляційної інстанцій в розмірі 3028 грн. та 3633,80 грн. відповідно, підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок коштів відповідача.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» задовольнити.

Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 вересня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» заборгованість за договором про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування №0, укладеним 05 січня 2021 року між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «УкрСиббанк», у розмірі 64211,14 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» 3028 грн. судових витрат по сплаті судового збору в суді першої інстанції та 3633,80 грн. судових витрат по сплаті судового збору в суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 січня 2025 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова