Справа № 152/1572/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 січня 2025 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді - Роздорожна А.Г.

за участі секретаря судового засідання Сербіної М.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження по суті цивільну справу

за позовом адвоката Кучеренко Оксани Володимирівни

в інтересах ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2

вимоги позивача: про стягнення аліментів на утримання дитини

учасники справи не викликалися,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1. Представник позивачки звернулася до суду з цим позовом та вказала, що позивачка разом із відповідачем по справі тривалий час вела спільне господарство та проживала однією сім`єю, в результаті чого у них народився спільний син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із матір`ю. Відповідач є працездатною особою, отримує дохід, а тому позивачка вважає, що відповідач може надавати більшу матеріальну допомогу на утримання дитини, ніж на даний момент, та в розмірі, що встановлений законом. На даний час позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому змушена поставити питання про стягнення аліментів і звернутися до суду, оскільки коштів на утримання дитини недостатньо. У зв`язку із вищевикладеним представник позивачки просила стягувати щомісячно з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття (а.с.1-2).

2. На підтвердження позовних вимог позивачка надала суду копію свідоцтва про народження дитини, копію витягу з наказу.

3. Відповідач відзиву на позов не подав.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. Разом з позовною заявою та 8 листопада 2024 року представник позивачки - адвокат Кучеренко Оксана Володимирівна подала до суду клопотання, у якому просила витребувати у Десантно-штурмових військах Збройних сил України В/Ч НОМЕР_1 довідку про доходи військовослужбовця - ОСОБА_2 , який зареєстрований по АДРЕСА_1 (а.с.6-7,14-15).

5. 24 грудня 2024 року представник позивачки - адвокат Кучеренко Оксана Володимирівна подала до суду клопотання, у якому просила з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 3500 грн (а.с.27).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

6. Ухвалою суду від 11 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 ЦПК України. Вказаною ухвалою суду відповідачу запропоновано надати в строк до 2 грудня 2024 року відзив на позовну заяву, а також встановлено позивачці та відповідачу строк до 24 грудня 2024 року для подання відповіді на відзив та заперечень, а також зобов`язано В/Ч НОМЕР_1 Десантно-штурмових військ Збройних сил України в строк до 23 грудня 2024 року надати Шаргородському районному суду довідку про доходи військовослужбовця - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 (а.с.20).

7. Копія ухвали суду була надіслана відповідачу судом (а.с.22), а копія позовної заяви з додатками була надіслана позивачем в електронний кабінет ЄСІТС (а.с.11). За наданою суду інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру від 11 листопада 2024 року, відповідач значиться зареєстрованим за адресою, що вказана в позові (а.с.11). Копію позовної заяви з додатками, які були надіслані представником позивача, відповідач отримав в електронному кабінеті ЄСІТС, а копію ухвали суду, відповідно до поштового повідомлення, 19 листопада 2024 року (а.с.23).

8. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи.

9. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

10. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом.

11. Відповідно до копій свідоцтва про народження, сторони є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

12. Згідно із копією витягу з наказу директора Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна дитяча лікарня Вінницької обласної ради» про відпустки від 6 травня 2024 року №14/ВД, на підставі заяви та свідоцтва про народження, ОСОБА_1 , сестрі медичні (палатній) хірургічного відділення №2, надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 6 травня 2024 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.5).

13. Відповідно до копії довідки №952 від 17 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Шаргородському підрозділі УСЗН Жмеринської РД та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні однієї дитини у розмірі 860 грн. З квітня 2024 року по вересень 2024 року вона отримала всього 5160 грн (а.с.9).

14. Відповідно до копії повідомлення №117/32616 від 8 грудня 2024 року, ОСОБА_2 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 (а.с.24, 38).

15. Згідно із відповіддю №998414 від 30 грудня 2024 року з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, ОСОБА_2 у період часу з квітня 2024 року по вересень 2024 року отримав дохід у сумі 542153,16 грн (а.с.37).

16. Підставою даного позову є фактичні обставини, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги, а також правові норми, на які вона посилається в підтвердження своїх вимог, а саме ненадання відповідачем належної матеріальної допомоги на утримання спільної малолітньої дитини. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивачки до відповідача про стягнення аліментів.

17. Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, Суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79 та 80 цього ж Кодексу, вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можливо встановити дійсні обставини справи, у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

V. Оцінка Суду.

18. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

19. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

20. Відповідно до частини першоїстатті16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

21. Статтею 51 Конституції України передбачено обов`язок батьків утримувати дітей до їхнього повноліття.

22. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

23. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

24. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

25. За правилами частини першої статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

26. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

27. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

28. Тому керуючись принципами розумності, законності та справедливості, враховуючи, що дитина, як вказано в позові, наразі знаходяться на повному утриманні матері, а відповідач не надає їй належного матеріального утримання, Суд знаходить підстави для задоволення позову в повному обсязі.

VI. Розподіл судових витрат.

29. Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу.

30. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

31. Згідно з частинами першою шостою статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

32. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

33. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

34. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

35. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

36. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

37. У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

38. На підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу представник позивача надала суду копію договору про надання правничої допомоги з додатком до нього від 1 листопада 2024 року, копію квитанції про оплату правничої допомоги від 1 листопада 2024 року на суму 3500 грн.

39. Таким чином встановлено, що позивачкою понесені судові витрати по сплаті за надання правничої допомоги. Ці витрати пов`язані з розглядом справи, їхній розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням значення справи для сторін. З урахуванням задоволення позовних вимог повністю, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню документально підтверджені витрати на правничу допомогу у сумі 3500 грн.

40. Щодо вирішення питання про стягнення судових витрат в частині судового збору, слід зазначити наступне.

41. Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору за вимогу майнового характеру слід стягнути з відповідача на користь держави.

42. Відповідно до статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення суми платежів за один місяць слід допустити до негайного виконання.

З цих підстав, Керуючись

статтями 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 279, 430 ЦПК України, на підставі статей 180, 182, 183, 191 СК України, Суд, -

у х в а л и в :

1. Позов адвоката Кучеренко Оксани Володимирівни, що поданий в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити повністю.

2. Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 8 листопада 2024 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу в сумі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн.

5. Рішення в частині стягнення суми платежів за один місяць допустити до негайного виконання.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини перша та друга статті 273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (пункт 1 частини другої статті 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин(частина третя статті 354 ЦПК України).

Повне рішення складено 7 січня 2025 року.

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , громадянка України, ід.№ НОМЕР_4 , зареєстрована мешканка АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Кучеренко Оксана Володимирівна, яка знаходиться по АДРЕСА_2 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2041 від 21 вересня 2009 року, видане на підставі рішення Дніпропетровської обласної КДКА від 15 вересня 2009 року №9, діє на підставі ордеру серії АЕ №1332122 від 7 листопада 2024 року.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, паспорт номер НОМЕР_5 , ід.№ НОМЕР_2 , зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА