УХВАЛА

09 січня 2025 року

м. Київ

справа № 461/5209/19

провадження № 61-5782св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

третя особа- ОСОБА_4 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження питання про поновлення касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору дарування, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - адвоката Манька Тараса Орестовича на постанову Львівського апеляційного суду від 01 листопада 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 04 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 01 листопада 2021 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 06 квітня 2022 року (провадження № 61-20295св21) у задоволенні клопотання ОСОБА_2 , яке підписане представником ОСОБА_5, про закриття касаційного провадження відмовлено.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 04 грудня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 01 листопада 2021 року скасовано та ухвалено нове.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору дарування та скасування запису про державну реєстрацію права власності задоволено повністю.

Скасовано запис № 15400167 від 11 липня 2016 року у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з однієї житлової кімнати площею 19,1 кв. м та кухні, господарське приміщення площею 6,8 кв. м, комори на горищі площею 146,3 кв. м та 77,6 кв. м.

Визнано недійсним договір дарування квартири від 24 травня 2017 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дякович М. М. за реєстровим № 276.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6 603,30 грн судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_3 користь ОСОБА_1 6 603,30 грн судових витрат.

Додатковою постановою Верховного Суду від 12 травня 2022 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 11 250,00 грн витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної та касаційної інстанції.

Стягнуто з ОСОБА_3 користь ОСОБА_1 11 250,00 грн витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної та касаційної інстанції.

У задоволенні іншої частини вимог заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

У червні 2022 року представник ОСОБА_4 - адвокат Манько Т. О. подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив змінити мотивувальну частину постанови Львівського апеляційного суду від 01 листопада 2021 року та скасувати постанову Верховного Суду від 06 квітня 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 30 червня 2022 року касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката Манька Т. О. залишено без руху.

Ухвалою Верховного Суду від 19 липня 2022 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргоюпредставника ОСОБА_4 - адвоката Манька Т. О. напостанову Львівського апеляційного суду від 01 листопада 2021 року та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

У серпні 2022 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

22 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду касаційної інстанції із клопотанням про зупинення провадження у справі № 461/3554/21 у зв`язку з тим, що він перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, військовослужбовець не перебуває у зоні постійної дислокації, а знаходиться у зоні бойових дій.

Ухвалою Верховного Суду від 29 серпня 2022 року зупинено провадження у цій справі до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан.

Згідно з довідкою начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 від 02 травня 2023 року № 79 ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 станом на дату видачі довідки.

Відповідно до довідки тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 від 02 листопада 2023 року ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 25 лютого 2022 року до часу видачі довідки.

Згідно з відповіддю, наданою командиром військової частини НОМЕР_1 за запит Верховного Суду, від 02 січня 2025 року № 1480/21319 капітана ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас наказом начальника регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 14 березня 2024 року № 38.

Відповідно до статті 254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне поновити касаційне провадження у цій справі, оскільки усунуто обставини, що викликали її зупинення.

Керуючись частиною першою статті 254, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити касаційне провадження у справі № 461/5209/19 (провадження № 61-5782св22) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору дарування, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - адвоката Манька Тараса Орестовича на постанову Львівського апеляційного суду від 01 листопада 2021 року,

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць Б. І. Гулько Д. Д. Луспеник