УХВАЛА

07.01.2025 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Кошля А.О. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» Назаренко О.С. 30 грудня 2024 року звернулась до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 38671,30 грн. за період з серпня 2021 року по квітень 2024 року та судові витрати у розмірі 302,80 грн.

В обґрунтування заяви вказує, що ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» належним чином виконувало свої зобов`язання за договором, зокрема протягом серпень 2021 року квітень 2024 року включно постачав електричну енергію, натомість боржник ОСОБА_1 неналежним чином виконував свої зобов`язання, порушував умови договору, несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював оплату за спожиту електроенергію.

Відповідно до ч. 1, ч. 2ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

При цьому судовий наказ подається з дотриманням вимог ст.163 ЦПК України.

Так, згідно з ч. 3ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2)документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі,за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Однак, заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, оскільки до неї не додано доказів приєднання споживача до умов типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання енергії споживачу.

Згідно з п. 3.1.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного документу, який пропонується споживачам до укладення. До договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на своїх офіційних вебсайтах. Вищезазначений договір є публічним договором приєднання та укладається сторонами з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України.

Відповідно до п. 7 Постанови НКРЕКП, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на вебсайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Публікація Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг в засобах масової інформації та на веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» за посиланням http://dnep.com.ua є публічною офертою, і за відсутності письмового підтвердження боржника про прийняття такої пропозиції є недостатнім доказом про укладення договору.

З пункту 13.1 наданого договору про постачання електричної енергії споживачу, вбачається, що цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні.

Тобто, відповідно до п. 13.1. договору, початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до цього договору.

Посилання заявника на порядок укладення договору шляхом приєднання у відповідності до «Правил роздрібного ринку електричної енергії», які затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312, суд вважає безпідставним.

Так у пункті 2 цієї постанови вказано, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови. Тобто характерною ознакою договору приєднання, як і будь-якого договору, є вчинення активних дій, які виражають волю її сторін на укладення такого договору. А оскільки заявником не надано доказів, які б вказували на приєднання боржника до договору про постачання електричної енергії, то у суду відсутні підстави вважати, що такий договір було укладено.

Крім того, до матеріалів заяви було додано копію розрахунку боргу за період з 01.08.2021 по 30.04.2024 по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , проте в матеріалах заяви відсутні будь-які відомості щодо того на чиє ім`я був відкритий особовий рахунок, а, отже цим доказом не підтверджується факт споживання ОСОБА_1 послуг з електропостачання.

З вище викладеного вбачається, що до заяви про видачу судового наказу не долучено договір, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», за яким представник заявника пред`являє вимоги про стягнення грошової заборгованості, як і не надано достатніх доказів того, що боржник є власником житла за адресою: АДРЕСА_1 , або ж є споживачем, який фактично користується послугами електропостачання, що надає ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», а відтак не підтверджено право останнього на стягнення коштів з ОСОБА_1 в порядку наказного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст. 163 цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу необхідно відмовити. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ст.163,165-166,258-261 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 2 ст. 161 ЦПК України, він має право звернутися до суду з даними вимогами в спрощеному позовному провадженні.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного протягом 15 (п`ятнадцять) днів з дня її складення та підписання суддею.

Суддя А.О. Кошля