Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

09 січня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Чепки В.В., за участі секретаря судового засідання Авдєєвої К.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Ідея Банк», в інтересах якого діє представник Гук Марта Ігорівна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

АТ «Ідея Банк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилається на те, що 04.12.2019 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту та страхування № Z02.00117.006039520 (надалі - Кредитний договір).

Пунктом 3 Кредитного договору визначено, що нанесенням власноручного підпису позичальник акцептує публічну пропозицію про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Ідея Банк», яка розміщена на офіційному веб-сайті Банку: www.ideabank.ua.

Відповідно до умов Кредитного договору відповідач отримала кредит у розмірі 96299 грн. зі сплатою 1,99 % річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіків щомісячних платежів.

Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно Кредитного договору, що підтверджується меморіальними ордерами. Однак, відповідач не виконує свої зобов`язання, передбачені договором, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала. Останню сплату відповідач по Кредитному договору здійснила 20.01.2022, у зв`язку з чим станом на 06.06.2024 утворилася заборгованість в розмірі 118 157 грн. 48 коп., з яких: 61 348,26 грн. прострочений борг; 2 602,49 грн. прострочені проценти; 54 206,73 грн. прострочена плата за обслуговування кредиту.

Позивач вживав заходів досудового врегулювання спору, шляхом направлення на адресу відповідача вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань від 02.04.2024. Враховуючи наведене, а також те, що відповідач у добровільному порядку не сплатила заборгованість за кредитним договором, просить позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором № Z02.00117.006039520 Z02.00117.006039520 від 04.12.2019 у сумі 118157,48 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 3028,00 грн.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.11.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явилась, однак у прохальній частині позову просить розглянути справу за відсутності представника банку, проти ухвалення судом заочного рішення в справі не заперечує.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, повідомлялась судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Заяв про розгляд справи без її участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем до суду не подано.

За загальним правилом ч.1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

З огляду на викладене та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивачки, наданою у письмовому клопотанні про розгляд справи без участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд доходить наступних висновків.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Судом встановлено, що 04.12.2019 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту та страхування № Z02.00117.006039520.

Пунктом 3 Кредитного договору визначено, що нанесенням власноручного підпису позичальник акцептує публічну пропозицію про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Ідея Банк», яка розміщена на офіційному веб-сайті Банку: www.ideabank.ua.

Відповідно до умов Кредитного договору відповідач отримала кредит у розмірі 96299 грн. зі сплатою 1,99 % річних, строк кредиту 48 місяців. Дата повернення кредиту 04.12.2023.

Згідно пункту 1.5 Кредитного договору під час користування кредитом Банк надає Позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим Договором та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі - «ДКБОФО»), за надання яких встановлена плата, відповідно до п. 5 Додатку № 1 як «Інші послуги Банку».

Пунктом 3 Кредитного договору визначено, що нанесенням власноручного підпису позичальник акцептує публічну пропозицію про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Ідея Банк», яка розміщена на офіційному веб-сайті Банку: www.ideabank.ua.

На виконання умов договору АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання виконало належним чином, перерахувавши відповідачу кредитні кошти в сумі 96299,00 грн, що підтверджується копією меморіального ордеру № 1805018 від 04.12.2024.

Однак, згідно з довідки-розрахунку, наданої АТ «Ідея Банк», станом на 06.06.2024 у ОСОБА_1 утворилася заборгованість за договором кредиту та страхування № Z02.00117.006039520 від 04.12.2019 у загальному розмірі 118157,48 грн., з яких:

61 348, 26 грн. прострочений борг;

2 602,49 грн. прострочені проценти;

54 206,73 грн. прострочена плата за обслуговування кредиту.

04.04.2024 року АТ «Ідея Банк» зверталось до відповідача ОСОБА_1 з вимогою про усунення порушення кредитних зобов`язань.

Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частинами першою - третьої, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 вирішувала питання: чи можливе встановлення комісії за обслуговування кредиту згідно Закону України «Про споживче кредитування; чи має кваліфікуватися умова договору, що передбачає комісію, як дійсна /нікчемна/оспорювана.

Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові вказала, що Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту, а згідно з п. 3.2.4 кредитного договору позичальник має право не частіше одного разу на місяць вимагати у банку безоплатного надання інформації про поточний розмір його заборгованості. Разом з тим зробила висновок про нікчемність в цілому пунктів 1.4 та 6 кредитного договору, зокрема не лише щодо щомісячного інформування про розмір заборгованості, але й опрацювання запитів позичальника, надання інформації по рахунку.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше ніж один раз на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1, 2 ст.11, ч. 5 ст.12 цього Закону.

Зокрема, оскільки позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що положення пунктів кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.

Вказаний висновок Великої Палати Верховного Суду має бути врахований під час розгляду даної справи.

З врахуванням вищенаведеного, аналізуючи зміст кредитного договору, укладеного між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про те, що останній встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, а надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено, пункти кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними, а відтак частина заборгованості, яка є предметом спору та нарахована на підставі умов договору, які є нікчемними, а саме нарахована та прострочена плати за обслуговування кредиту в розмірі 54 206,73 грн., не підлягають стягненню з відповідачки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ «Ідея банк» та стягнення з відповідачки заборгованості в розмірі 63949,75 грн., що складається з 61 348,26 грн. прострочений борг та 2 602,49 грн. прострочені проценти.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1638,83 грн. (з розрахунку 63949,75 грн./ 118157,48 грн. х 3028,00 = 1638,83 грн.).

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 526, 530, 612, 625, 627, 638, 1049, 1054 ЦК України, статтями 81, 128, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву акціонерного товариства «Ідея Банк», в інтересах якого діє представник Гук Марта Ігорівна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором № Z02.00117.006039520 від 04.12.2019 у розмірі 63949 (шістдесят три тисячі дев`ятсот сорок дев`ять) гривень 75 копійок, з яких: 61 348,26 грн. простроченого боргу; 2 602,49 грн. прострочений борг; 2 602,49 грн. прострочені проценти та понесені судові витрати у виді судового збору у розмірі 1638 (одна тисяча шістсот тридцять вісім) гривень 83 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: акціонерне товариство «Ідея Банк», , місцезнаходження: 79008, Львівська область, м. Львів, вул. Валова, 11.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 09 січня 2025 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області В. В. Чепка