Справа № 502/2649/24
08 січня 2025 року м. Кілія
Кілійський районний суд Одеської області
головуючого судді Масленикова О. А.,
за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.
розглянувши цивільну справу за позовом
Вилківської міської ради
визнання права власності на спадщину
В зв`язку з зазначеним, позивач просила суд:
Позивачем було надано заяву, відповідно до якої вона просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Представник відповідача Вилківської міської ради повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст. 128-130 ЦПК України, повторно в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за його відсутності суду не надав.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про строк подання відзиву та не подав відзив, суд ухвалює заочне рішення по справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до свідоцтва про шлюб (виданого повторно) НОМЕР_2 від 24.09.2022 року, актовий запис №19, складений виконавчим комітетом Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області 04.11.1968 року, є дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишив заповіт на ім`я ОСОБА_1 , посвідчений секретарем виконавчого комітету Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області 05 серпня 2008 року за реєстровим №163.
Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_3 виданого Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції /м. Одеса/, актовий запис № 389, ОСОБА_2 ,помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .
ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, 12 січня 2023 року подала заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 .
12 січня 2023 року була подана заява про відмову від обов`язкової частки у спадщині після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 від імені спадкоємця за законом - дружини спадкодавця, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 79511282 від 12.12.2024 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою, вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , 12.01.2023 р. приватним нотаріусом Богачовою Н.М. була заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі 70136836 та номером у нотаріуса 5/2023.
Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 79511288 від 12.12.2024 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою, заповідачем є ОСОБА_2 , номер у спадковому реєстрі 45449110 дата посвідчення ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце посвідчення Приморська сільська рада Кілійського району Одеської області.
Стосовно визнання права власності на спадкове майно за ОСОБА_1 суд виходить з наступного:
Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).
Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України,судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлена можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим її право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16 ЦК України, ст. ст. ст. 12, 81, 207, 259, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 16, 1233, 1269 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Вилківської міської ради про визнання права власності на спадщину задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников