справа №732/2/25
провадження № 2/732/133/25
Ухвала

про залишення позовної заяви без руху

08.01.2025 м. Городня

Суддя Городнянського районного суду Чернігівської області Бойко А. О., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справа дітей Городнянської міської ради, про визначення місця проживання дитини,

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до Городнянського районного суду Чернігівської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справа дітей Городнянської міської ради, в якій просила визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою місця реєстрації її проживання: АДРЕСА_1 .

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Однак, право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України (надалі - ЦПК України). Подання заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Дослідивши позовну заяву та документи, що до неї додані, суддя дійшла висновку, що позовну заву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 та 177 ЦПК України зважаючи на наступне.

Згідно із ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За змістом ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у пункті 11 постанови від 18.12.2009 Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування - це процесуальний обов`язок суду.

За змістом ст. 6 ЦПК України суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак.

Відповідно до частин 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В контексті обставин даної справи слід звернути увагу, що позивачка ОСОБА_1 просить суд визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю, тобто разом з позивачкою, однак, при цьому не надає суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження доводів, викладених у позовній заяві.

Наразі діє Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265 (далі - Порядок), яким визначено механізм здійснення декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування), а також встановлює форми необхідних для цього документів.

Відповідно до п.16 Порядку місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/ зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини.

Згода іншого з батьків або законних представників дитини підтверджується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. У разі ненадання одним із батьків згоди відповідно до вимог цього пункту реєстрація місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, здійснюється відповідно до пункту 33 цього Порядку - п.17 Порядку.

Подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку - п. 33 Порядку.

Між тим, позивачка звернувшись до суду, в інтересах малолітньої дитини, не надала доказів щодо ненадання відповідачем згоди або його відмови на реєстрацію дитини за місцем проживання позивачки, відповідно до Порядку.

Крім того, з позовної заяви взагалі не вбачається, що між позивачкою та ОСОБА_2 існує спір про визначення місця проживання дитини, позивачка не вказує, чи зверталася вона або відповідач до органу опіки та піклування з питань визначення місця проживання дитини, які заходи органом опіки та піклування вживалися.

Частини 4, 5 ст. 19 СК України в імперативному порядку закріплюють, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою, однак із позовної заяви не вбачається про залучення позивачкою визначеного органу як учасника у справі, щосуперечить п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Окрім того, в порушення п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачкою не зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін.

Також, суд зазначає, що нормами Цивільного процесуального кодексу України передбачена можливість участі у справі третіх осіб із самостійними та без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача та/чи відповідача.

Натомість, у позовній заяві зазначена: Третя особа - Служба у справа дітей Городнянської міської ради. При цьому позивачкою не визначено правових підстав залучення Служби у справах дітей Городнянської міської ради в якості третьої особи; не зазначено, із самостійними вимогами чи без така третя особа братиме участь у справі та не обґрунтовано на стороні позивачки чи відповідача така третя особа виступатиме.

Отже, якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог національного законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Враховуючи викладене вище, суддя приходить до висновку, що позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, що відповідає вимогам ст. 185 ЦПК України.

Керуючись статтями 4, 13, 175, 177, 185, 260 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справа дітей Городнянської міської ради, про визначення місця проживання дитини, залишити без руху та надати позивачці строк десять днів з дня отримання ухвали, для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині цієї ухвали.

У разі невиконання вимоги суду у вказаний строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Бойко