Справа № 286/3350/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л. ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 797910 від 14.01.2022 в сумі 28 059 грн. 52 коп., судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн., мотивуючи тим, що 14.01.2022 між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 797910. Власноручним підписанням договору ОСОБА_1 підтвердив, що він ознайомлений з умовами Публічної пропозиції на укладення договору про надання споживчого кредиту ТОВ «Слон Кредит», в тому числі на умовах фінансового кредиту, в повному обсязі, з урахуванням паспорту споживного кредиту, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, тарифів та складають договір про надання споживчого кредиту, укладання якого підтверджено. Відповідач погодив та зобов`язувався виконувати його умови.

Згідно вказаного договору відповідачу надається кредит у гривні і він зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Товариство зобов`язане перерахувати кошти на рахунок в форматі IBAN/платіжну картку, вказану споживачем, у порядку та строки, визначені кредитним договором. Сума кредиту (його частина) перераховується (утримується) товариством протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього договору. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту, в порядку передбаченому кредитним договором. Кредит вважається погашеним в день отримання товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом.

Розмір процентної ставки, встановлений кредитним договором, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії кредитного договору та не може бути збільшений товариством в односторонньому порядку.

Таким чином, відповідач уклав договір № 797910 від 14.01.2022 та на підставі платіжного документу йому були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 15 000 грн..

Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин.

28.08.2023, згідно умов договору факторингу № 2808-23 ТОВ «Слон Кредит» було відступлено право вимоги за кредитним договором № 797910 від 14.01.2022 на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно останнім набуто право вимоги до відповідача. Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором є обгрунтованою та документально підтвердженою і становить вищевказану суму.

Щодо орієнтовного розрахунку судових витрат ТОВ повідомляє, що судові витрати позивача складаються виключно зі сплаченого ним судового збору в розмірі 2422, 40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн..

Розгляд справи проводиться відповідно до положень ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Представник позивача в своїй позовній заяві просить справу слухати у його відсутність.

Відзиву на позов відповідачем до суду не надано, хоча своєчасно та належним чином останній повідомлявся про відкриття провадження у справі з роз`ясненням прав на подання відзиву на позов, що підтверджується поштовим повідомленням та оголошенням про відкриття провадження та розгляд справи в порядку спрощеного провадження на офіційному веб-сайті судової влади України.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно зі ст. 526 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21, пункт 38) навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Відповідно до ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 14.01.2022 ОСОБА_1 , тобто відповідач, заповнив заяву-анкету, якою надав ТОВ «Слон Кредит» наступну інформацію, що може бути використана, в тому числі, але не виключно, для розгляду питання щодо надання йому позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту (а. с.44).

14.01.2022 між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 (споживачем) було укладено договір № 797910 про надання споживчого кредиту (а. с. 41-43).

Відповідно до умов вказаного договору (ч.1 «Предмет договору») товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 18 750 грн. 00 коп.; строк кредиту 730 днів, з кінцевим терміном повернення 14.01.2024; тип процентної ставки фіксована; процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних. Орієнтовна реальна річна процентна ставка та дату укладення договору складає 208,33% річних; орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 43 085,51 грн..

Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання) у розмірі 15 000 грн. на користь споживача за реквізитами: НОМЕР_1 в АТ «Аккорд Банк», код банку 380634, призначення платежу: « НОМЕР_2 , кредитний договір №797910 від 14.01.2022, ОСОБА_1 ) або за реквізитами поточного рахунку споживача та/або за реквізитами платіжної картки, дані яких споживач надав товариству в будь-який спосіб; у розмірі 3 750 грн. на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5 договору. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту в порядку передбаченому п. 2.1 договору. Кредит вважається погашеним в день отримання товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом (ч.2 «Порядок та умови надання кредиту»)

Пунктом 3.2. договору кредиту встановлено, що нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році.

З метою укладення цього договору, зі сторони товариства договір підписується аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами копіювання, а зі сторони споживача власноручним підписом, що передбачено п. 9.3. договору.

Також, 14.01.2022 відповідачем був підписаний Паспорт споживчого кредиту, в якому містяться інформація та контактні дані кредитодавця, інформація та контактні дані кредитного посередника, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної відсоткової ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші умови (а.с.45). Умови кредитування аналогічні умовам, погодженим сторонами у вищевказаному договорі № 797910 про надання споживчого кредиту від 14.01.2022.

Копія платіжного доручення № 14716 від 14.01.2022 підтверджує факт перерахування 15 000 грн. на рахунок НОМЕР_1 в АТ «Аккорд Банк»,. Призначення платежу: UA4324001/перерахування коштів згідно кредитного договору №797910 від 13.01.2022 ОСОБА_1 ) (а. с. 20).

Суд відмічає, що сума перерахованих коштів та номер рахунку відповідають погодженим в кредитному договорі №797910 від 14.01.2022.

Відтак, встановлено, що між сторонами було укладено вищевказаний договір про надання споживчого кредиту, що узгоджується з положеннями ст. ст. 1046 та 1054 ЦК України.

Поряд з тим, відсутні докази перерахування 3750 грн. на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5. договору.

28.08.2023 між ТОВ «Діджи Фінанс» (фактор) та ТОВ «Слон Кредит» (клієнт) було укладено договір факторингу № 2808-23 (а. с. 28-31).

Згідно п. 2.1. договору факторингу клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 4.1. договору перехід права вимоги: право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог у формі наведеної в Додатку №1 до цього договору, за умови виконання фактором вимог перерахування сум грошових коштів фінансування передбачених розділом 3 договору.

Копія платіжної інструкції № 4565 від 28.08.2023 підтверджує факт перерахування ТОВ «Діджи Фінанс» на користь ТОВ «Слон Кредит» 1 648712,45 грн.. Призначення платежу: оплата згідно договору факторингу № 2808-23 від 28.08.2023 (а. с. 18).

Копія акту приймання-передачі Реєстру прав вимог за договором факторингу № 2808-23 від 03.08.2023 свідчить, що клієнт - ТОВ «Слон Кредит» передав, а фактор - ТОВ «Діджи Фінанс» прийняв реєстр прав вимог за договором, складений за формою згідно із Додатком №1 до даного договору. Кількість боржників 3020. Загальна сума заборгованості 96 976 286 грн. 11 коп. (а. с. 9).

Копія витягу з Додатку до договору факторингу № 2808-23 від 28.08.2023 підтверджує, що в реєстрі прав вимоги значиться ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № 797910. Сума заборгованості 28 059 грн. 52 коп., з них 10 116 грн. 49 коп. заборгованості за тілом кредиту та 17 943 грн. 03 коп. заборгованості за відсотками (а. с. 11).

Таким чином, ТОВ «Діджи Фінанс» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем ОСОБА_1 ..

При цьому, згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 797910 від 14.01.2022 (а. с. 23) загальний борг ОСОБА_1 перед ТОВ «Діджи Фінанс» станом на 14.01.2024 (кінцевий термін повернення кредиту згідно умов договору) становить 28059 грн. 52 коп., із них: 13623 грн. 77 коп. заборгованості за кредитом та 14 435 грн. 75 коп. заборгованості за відсотками. (В позовній же заяві позивачем зазначено, що заборгованість за тілом кредиту становить 10 116 грн. 49 коп., а заборгованість за відсотками 17 943 грн. 03 коп.). Суд, звертає увагу, що згідно розрахунку також відсутнє перерахування 14.01.2022 суми 3750 грн. на користь товариства на погашення відсотків.

За встановлених обставин та визначеного правового врегулювання, враховуючи, що відповідачем не було вжито належним чином заходів щодо добровільного погашення заборгованості по договору про споживчий кредит № 797910 від 14.01.2022 в повному обсязі, суд приходить до висновку про стягнення з нього суми заборгованості, а саме: 9 873 грн. 77 коп. заборгованості за тілом кредиту (13 623 грн. 77 коп. 3 750 грн. 00 коп. = 9 873 грн. 77 коп.) та 14 435 грн. 75 коп. заборгованості за відсотками, що в загальній сумі становить 24 309 грн. 52 коп. (згідно розрахунку за вирахуванням неперерахованої суми).

Частинами 1-2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи має подати детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У ч.48 постанови від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Такого висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц.

Судом при дослідженні письмових доказів встановлено, що 11.12.2023 між ТОВ «Діджи Фінанс»» та адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» було укладено договір № 42649746 про надання правової допомоги, відповідно до умов якого клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (а. с. 25-27).

27.06.2024 між адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено додаткову угоду № 11 до договору № 42649746 про надання правової допомоги від 11.12.2023 (а. с. 13).

Копія акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 27.06.2024 свідчить, що адвокатське бюро «Анастасії Міньковської» надало, а клієнт ТОВ «Діджи Фінанс» прийняв правничу (правову) допомогу загальною вартістю 6000 грн., зокрема: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс» - 2250 грн., складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи 3000 грн. та формування додатків до позовної заяви (письмові докази) 750 грн. (а. с. 50).

Верховний Суд у постанові від 02 червня 2022 року у справі №160/6899/20 зазначив про те, що визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 у справі №755/9215/15-ц вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Тож суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04), заявник має право на відшкодування витрат у розмірі, який був необхідний та розумний і дійсно понесений (справа "Немайстер проти Австрії), у рішенні "Лавентс проти Латвії" також зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Завданням суду при розгляді справи не є оцінка вищевказаних причин чи підстав, чи оцінка якості роботи адвоката, а є визначення обґрунтованого і адекватного розміру грошової суми, що підлягає стягненню з позивача за надані відповідачу послуги.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним.

Таким чином, за встановлених обставин та визначеного правового врегулювання, враховуючи характер та обсяги виконаної адвокатом роботи, критерій реальності адвокатських витрат та розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи, керуючись принципами справедливості та верховенства права, суд приходить до висновку, що сума витрат на професійну правничу допомогу підлягає зменшенню до 2400 грн. 00 коп..

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. в дохід держави, який відповідно до ст.141 ЦПК підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі (2422,40х86,63%)=2098 грн. 52 коп..

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВ «Діджи Фінанс» (, IBAN: НОМЕР_4 в АТ «Сенс Банк», МФО: 300346), що знаходиться за адресою: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8 в м. Київ, заборгованість за кредитним договором № 797910 від 14.01.2022 в сумі 24309 грн. 52 коп., з них: 9873 грн. 77 коп. заборгованості за тілом кредиту, 14 435 грн. 75 коп. заборгованості за відсотками; витрати на правову допомогу в сумі 2400 грн. 00 коп. та судовий збір в сумі 2098 грн. 52 коп..

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення суду до Житомирського апеляційного суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. Л. Гришковець