465/146/25
2-з/465/12/25
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

10.01.2025 року м. Львів

Франківський районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді - Величка О.В.,

з участю секретаря судових засідань Венгринюк О.Р.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Богуша Ігоря Михайловича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта», про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, за участі третьої особи, про відшкодування шкоди.

Разом із позовною заявою подано заяву про забезпечення позову. Вказана заява обґрунтована тим, що 02.12.2024 року позивач здійснила замовлення, а 06.12.2024 року - оплату за нього на картку відповідача № НОМЕР_1 ( ОСОБА_2 , інтернет-магазин «Ладас»), переказавши кошти в сумі 11 500 грн. В подальшому отримала по експрес-накладній № 7133 від третьої особи (ТОВ "Нова Пошта", відділення № 4, вул. Трускавецька, 15 (с. Сокільники, вул. Львівська бічна, 11) вантаж (товар) у виді шведської стінки для всієї родини «Атлант», тобто придбала його по договору у відповідача через інтернет-магазин.

Однак, як зазначає сторона позивача, цей товар виявився неналежної якості, що має істотний недолік, який робить неможливим чи/та недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, а саме: не відповідає заявленим вимогам щодо кольору, фактури та розміру ручок, кріплення до несучих конструкцій квартири, неякісні зварні шви та наповнювач тощо.

Здійснивши 06.12.2024 року - в день отримання замовлення телефонний дзвінок відповідачу, за його погодженням, позивач згідно із експрес-накладною № 7181 повернула через третю особу даний товар відправнику (відповідачу), сплативши, при цьому, кошти за доставку в розмірі 65 грн. і кошти за його упакування для повернення відповідачу в розмірі 150 грн.

Однак, відповідач відмовився повертати позивачу сплачену за товар грошову суму та отримувати товар у ТОВ "Нова Пошта", відділення № 1, вул. Незалежності, 2а, м. Кам`янське Дніпропетровської області, оскільки на спортивному обладнанні присутні сліди експлуатації (подряпини), про що складено акт приймання-передачі від 09.12.2024 року.

Як зазначено у заяві про забезпечення позову, відповідач зателефонував представнику третьої особи і чітко підтвердив свою згоду, надану позивачу, на повернення товару, але висловив претензію до третьої особи, вважаючи, що її представник неправильно упакував шведську стінку, в результаті чого при транспортуванні деталі терлися одна об одну, що спричинило появу значної кількості подряпин, через що відповідач не може прийняти повернутий товар. У задоволенні такої претензії перевізником було відмовлено.

Надалі представник третьої особи запропонував підготувати нову претензію, яка була подана вже від позивача. Пред`явлену письмову претензію позивача третя особа листом від 13.12.2024 року за № 06626 відхилила, після чого позивач вирішила звернутись до суду за захистом своїх порушених прав, оскільки відповідач у передбачені законом строки фактично не погодився та не виконав вимогу позивача про розірвання договору і повернення сплаченої за товар грошової суми. Щодо претензій до ТОВ "Нова Пошта", то позивач вважає, що їх має висловлювати відповідач, оскільки саме у нього, можливо, наявні докази пошкодження товару саме представниками цього товариства.

Позивач та її представник стверджують, що у позивача наявні докази отримання товару без пошкоджень, але такого, що не відповідає заявленим вимогам, що і стало підставою для його повернення в цей же день. Позивач погодила з відповідачем факт повернення і добросовісно виконала необхідні для цього дії, не пошкодивши товар, що підтверджує і сам відповідач, котрий теоретично дав згоду на повернення товару, але по факту не прийняв його та, відповідно, сплачені кошти не повернув.

При цьому, представник третьої особи в телефонному режимі повідомила позивача про необхідність оплати за зберігання товару, а також зазначила, що у випадку неотримання його одержувачем протягом 30 календарних днів такий товар може бути утилізовано. Положення про право перевізника на власний розсуд розпорядитися невитребуваним відправленням міститься також в інформації, розміщеній на веб-сайті ТОВ "Нова Пошта".

Таким чином, оскільки відповідач відмовляється отримувати повернутий товар, для позивача можуть наступити негативні наслідки у виді втрати як товару, так і сплачених за нього грошових коштів.

Відтак, позивач та її представник просять суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, а саме шведську стінку «Атлант» вартістю 11 500 грн., що знаходиться у ТОВ «Нова Пошта» за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Незалежності, 2А (відділення №1), а також заборонити ТОВ «Нова Пошта» на власний розсуд вчиняти дії щодо повернутого відправлення - шведської стінки «Атлант» вартістю 11 500 грн.

Відповідно до положень ч.1 ст.153 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі - Постанови від 22.12.2006 року №9) заява позивача про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

При вирішенні питання про наявність підстав для забезпечення позову суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За змістом п.2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

При цьому, відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

У відповідності з роз`ясненнями, викладеними в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши заяву про забезпечення позову та враховуючи вищезазначене, суддя вважає, що така заява не підлягає до задоволення, оскільки позивач не надав переконливих доказів того, що відповідачем або третіми особами вчиняються реальні дії, спрямовані на знищення чи пошкодження спірного майна, що в подальшому могло б перешкодити виконанню рішенню суду.

Як вбачається із Правил надання послуг організації перевезень великогабаритних відправлень Товариством з обмеженою відповідальністю «Нова пошта», затверджених наказом директора ТОВ «Нова пошта» № 1790 від 26.12.2024 року, та які перебувають в публічному доступі на сайті третьої особи за посиланням https://novaposhta.ua/privatnim_klientam/dokumenty_i_usloviya, зокрема п. 49-51, надіслані відправлення після їх надходження для вручення одержувачу зберігаються оператором протягом тридцяти календарних днів, наступних за днем такого їх надходження. У разі неможливості вручення одержувачу протягом цих строків відправлення, таке відправлення повертається відправнику, крім випадків, якщо відправник під час його реєстрації визначив не повертати відправлення. У разі відмови одержувача від отримання відправлення повернення відправлення здійснюється в день відмови. Невручені одержувачам або відправникам відправлення, зберігаються оператором протягом строку, визначеного цими Правилами. Після закінчення встановленого строку зберігання відправлення вважаються такими, що не вручені (невитребувані). Невручені відправлення зберігаються оператором протягом одного місяця. За зберігання нараховується плата згідно тарифів оператора. Протягом зазначеного строку відправник або одержувач може звернутися до оператора про одержання відправлення або про продовження його зберігання, але не більш як на тридцять календарних днів. Після закінчення строків зберігання невручених відправлень такі відправлення за рішенням оператора переходять у його власність або знищуються.

Таким чином, згідно діючих правил відправлення переходять у власність перевізника лише в тому випадку, коли не передбачено повернення відправнику товару, який не отримано одержувачем. Як слідує із вищенаведених положень, за загальним правилом, повернення відправлення відправнику здійснюється в день відмови від отримання відправлення одержувачем. Неповернення відбувається лише в тому випадку, якщо це прямо обумовлено відправником при здійсненні відправлення.

А отже, стверджуючи, що шведська стінка, не отримана відповідачем, може перейти у власність перевізника і бути втраченою в силу того, що останній зможе розпорядитися нею на власний розсуд через тридцять днів після відмови відповідача в отриманні відправлення, сторона позивача повинна довести, що за умовами здійсненого відправлення позивач обумовила неможливість повернення їй відправлення у разі його неотримання (відмови від отримання) одержувачем (відповідачем).

Проте, належних і допустимих доказів цього позивачем не надано. Відповідно, докази ймовірної втрати відправлення, на можливості чого наполягає позивач і її представник, в матеріалах справи відсутні.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що предметом заявленого у справі позову є стягнення із відповідача матеріальної шкоди в розмірі 11 500 грн., а також моральної шкоди в розмірі 5000 грн. При цьому, вимоги, які безпосередньо стосувалися б майна, а саме шведської стінки «Атлант», на яку сторона позивача просить накласти арешт, зокрема, про повернення вказаного майна, визнання права власності на вказане майно, усунення перешкод у користуванні майном, зобов`язання вчинення дій щодо майна тощо, не заявлялися.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що належних доказів вчинення відповідачем або третіми особами дій, які б однозначно свідчили про бажання перешкодити виконанню майбутнього рішення суду чи суттєво його ускладнити немає.

Таким чином, враховуючи все вищенаведене, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 149, 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Богуша Ігоря Михайловича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта», про відшкодування шкоди відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала складена і проголошена 10.01.2025 року.

Суддя Величко О.В.