Провадження № 2/537/236/2025
Справа № 536/2420/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.01.2025 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Хіневича В.І., за участю секретаря судового засідання Бакай М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1664517 від 01.09.2021 року, станом на 18.09.2024 року, у розмірі 24 000,00 грн, з яких: основний борг - 8 000,00 грн, заборгованість по відсоткам - 16 000,00 грн, а також прохало відшкодувати сплачену суму судового збору - 2422,40 грн.
В обґрунтуванні своїх вимог позивач вказав, що 01.09.2021 між відповідачем та ТОВ «ВЕЛЛФІН» було укладено електронний Договір про споживчий кредит №1664517, який разом із Правилами надання грошових коштів у вигляді позики складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, з яким позичальник був попередньо ознайомлений та відповідно якого ТОВ «ВЕЛЛФІН» надано відповідачу кредит для задоволення особистих потреб у розмірі 8 000,00 грн. на строк 30 днів, зі ставкою 1,8 % в день.
Відповідач порушила умови кредитного договору і не повернула в повному обсязі кредит та не виконала інші грошові зобов`язання за кредитним договором після спливу строку кредитування, у зв`язку з чим станом на 18.09.2024 року має заборгованість за кредитом в розмірі 8 000,00 грн. та за нарахованими процентами в розмірі 16 000,00 грн.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.10.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання ТОВ «ВЕЛЛФІН» свого представника не направив, направив клопотання про розгляд справи за відсутності його представника та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином шляхом направлення судової повістки, правом на подання відзиву не скористалася.
Враховуючи, що відповідач, яка була належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки та з урахуванням клопотання позивача, суд вирішив на підставі ст. 247, 280 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, дослідивши та проаналізувавши представлені докази в їх сукупності, встановив наступне.
01.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит №1664517, який разом із Правилами надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «ВЕЛЛФІН» складає єдиний договір. Договір був підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором fr9056.
Відповідно до умов договору, позивач надав відповідачеві грошові кошти в позику на споживчі цілі, в сумі 8 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 30 днів (п. 1.1.,1.3.,1.6. Договору). Розмір процентів складає: 1,8% від суми позики, але не менше 50,00 грн за перший день користування; 1,8% від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики зазначеного в п.1.3. договору) (п.1.5.1 Договору).
Згідно п. 1.5.2. у разі якщо позичальник не повернув суму позики у строк, встановлений п.1.3. договору, нарахування процентів, встановлених п. 1.5.1. договору проводиться за фактичну кількість календарних днів користування позикою та до повного погашення заборгованості за позикою, включаючи день погашення як плату за неправомірне користування чужими грошовими коштами (понадстрокове користування грошовими коштами), в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України (проценти за понадстрокове користування позикою).
Як вбачається з роздруківки заявки відповідача з офіційного веб-сайту позивача (скріншота заявки на кредит зробленого з сайту creditor.com), картка з номером НОМЕР_1 вказана у заявці відповідачем ОСОБА_1 .
Згідно п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу ст. 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
В силу ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором.
Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання.
Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «ВЕЛЛФІН» надало належні і допустимі докази укладення із ОСОБА_1 кредитного договору №1664517 від 01.09.2021 та отримання позичальником кредитних коштів в сумі 8000,00 грн.
Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору (ст. 638 ЦК України).
Відповідач з умовами договору була ознайомлена, про що свідчить її електронний підпис у договорі про споживчий кредит №1664517 від 01.09.2021 року, паспорті споживчого кредиту, який містить усі умови кредитування, отримала кредит у вказаному розмірі, однак умови договору не виконала і не погасила борг, що вбачається із наявного розрахунку заборгованості.
За розрахунком позивача, станом на 18.09.2024 року, загальний розмір грошових вимог ТОВ «ВЕЛЛФІН» до відповідача складає 24 000,00 грн з яких: заборгованість за кредитом 8 000,00 грн, заборгованість за нарахованими відсотками 16 000,00 грн.
Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості так як у договорі укладеному між сторонами, сторони досягли згоди відносно сплати відсотків у разі якщо позичальник не повернув суму позики у строк (п.1.5.2 договору).
При цьому, від відповідача не надійшло заперечень щодо факту отримання від позивача кредитних коштів, та суми боргу.
Станом на день розгляду справи заборгованість за договором кредиту відповідачем не погашена, тому сума простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 8000,00 грн. та 16 000,00 грн., заборгованості за відсотками підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, що разом становить 24 000,00 грн.
На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом та заборгованості по відсоткам за користування кредитом є обґрунтованими та підлягають до задоволення.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, тож з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі - 2422,40 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 509, 526, 530, 610, 612,629, 1054, 1048 ЦК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя В.І. Хіневич