Справа № 167/1237/24
Номер провадження 2/167/51/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2025 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Сіліча І. І.,

з участю секретаря судового засідання Матвійчук Л. О.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно

в с т а н о в и в :

05 грудня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Після смерті останнього відкрилась спадщина на майно, зокрема на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що вказаний жиловий будинок її батько успадкував після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 своєї дружини ОСОБА_3 , однак не оформив своїх спадкових прав.

Вказує, що вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька та прийняла спадщину. Вказує, що звернувшись до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок отримала відмову у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно.

На підставі викладеного, просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 . Судові витрати просить залишити за собою.

Відповідачу Рожищенській міській раді Луцького району Волинської області було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_4 в підготовче засідання не з`явилися, 10 січня 2025 року представник позивача на електронну адресу суду надіслав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розгляд справи проводити у його та позивача відсутності.

Відповідач Рожищенська міська рада Луцького району Волинської області в підготовче засідання не з`явилась, 09 січня 2025 року через систему «Електронний суд» надіслали суду заяву в якій просили розгляд справи проводити у їх відсутності. Проти заявлених вимог не заперечують.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 06 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено 10 січня 2025 року о 09 год 00 хв. Витребувано у приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Матвійчук С. П. належним чином засвідчену копію спадкової справи №183/2021 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання на підставі наявних у суду матеріалів.

З огляду на те, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд доходить такого висновку.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами та земельна ділянка, яка необхідна для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 належав ОСОБА_3 , що стверджується копією рішення №48 виконкому Рожищенської селищної ради депутатів трудящих Рожищенського району Волинської області від 23 травня 1973 року про виділення земельної ділянки та копією договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідчений Рожищенською державною нотаріальною конторою Волинської області 05 червня 1973 року за реєстром №614.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 19 травня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Рожищенського районного управління юстиції Волинської області ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 судом установлено, що 05 вересня 1951 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , про що було зроблено актовий запис № 91.

Згідно копії матеріалів спадкової справи № 268/2004 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , розпочатої 19 липня 2004 року встановлено, що спадщину після смерті дружини ОСОБА_3 прийняв її чоловік ОСОБА_2 шляхом подачі 19 липня 2004 року заяви в Рожищенську державну нотаріальну контору Волинської області та частково її оформив.

Спадкодавець ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 05 травня 2021 року Рожищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

Встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 є його дочка: ОСОБА_1 . Інших спадкоємців немає.

Факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_1 як батьком та дочкою підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 та копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбних відносин, згідно якого встановлено, що позивач 25 червня 1983 року після реєстрації шлюбу змінила дошлюбне прізвище ОСОБА_6 на ОСОБА_7 .

З копії матеріалів спадкової справи № 183/2021, заведеної 05 жовтня 2021 року після смерті ОСОБА_2 встановлено, що спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_1 спадщину після смерті батька ОСОБА_2 прийняла шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Матвійчук С. П. Крім ОСОБА_1 інших спадкоємців немає. Пережилого подружжя немає.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 листопада 2024 року приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Матвійчук С. П. позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якої був її чоловік ОСОБА_2 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, та відсутністю документу, що посвідчує речове право (свідоцтво про право на спадщину) на ім`я спадкодавця ОСОБА_2 .

Відповідно до копії технічного паспорта на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що житловий будинок за вказаною адресою складається з: чотирьох кімнат, двох кридорів, кухні, кладової та санвузла, загальна площа будинку становить 74,8 кв.м, з яких: житлова 46,6 кв.м, допоміжна 28,2 кв.м. Господарські споруди: прибудову а, прибудова а1, ганок а2, погріб а3, сарай Б-1, сарай б, сарай б1, сарай В-1, гараж Г-1, вбиральня Д, огорожа 1-3.

Вартість житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 становить 628 300,00 грн, що підтверджується висновком про вартість майна.

Спірні правовідносини, що є предметом розгляду у цій справі, регулюються нормами права, які містяться в книзі 6 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК Україниспадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого ст.1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У ч. 1 ст. 1269 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Згідно положень ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Як передбачено у підпунктами 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до п. 23 постанови пленуму Верхового суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В п. 3. 3. роз`яснень, що містяться у листі №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначає, що у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Судам при вирішенні справ цієї категорії необхідно згідно із нормами, що регулюють підстави виникнення права власності на нерухоме майно, та нормами щодо складу спадщини перевіряти, чи належав та на якій правовій підставі об`єкт нерухомості спадкодавцеві.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (зокрема й право власності на нерухоме майно ч. 1 ст. 4 Закону).

Згідно з ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР був встановлений Інструкцією, яка була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року та втратила чинність згіднонаказу Держжитлокомунгоспу № 56 від 13 грудня 1995 року.

Згідно з п. 4, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах(п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право власності.

Пленум Верховного Суду України у п. 9 своєї постанови від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснив, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Вказаною інструкцією обов`язковою була реєстрація права власності на житлові будинку в органах БТІ лише у містах і селищах міського типу, однак не у сільській місцевості.

Як роз`яснено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Україської РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність згіднонаказу Держжитлокомунгоспу № 56 від 13 грудня 1995 року, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно з ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 за життя після смерті дружини ОСОБА_3 успадкував житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , однак не оформив своїх спадкових прав. Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 , у встановлений законом строк спадщину прийняла. У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок позивачу відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця ОСОБА_2 .

За наведених обставин, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити та визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Однак, згідно клопотання ОСОБА_1 судовий збір необхідно залишити за позивачем.

Керуючись ст. 12, 13, 77, 81, 89, 141, 247, 200, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

ухвалив :

Позов ОСОБА_1 до Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок А-1, загальною площею 74,8 кв.м з господарськими будівлями та спорудами, а саме: прибудову а, прибудова а1, ганок а2, погріб а3, сарай Б-1, сарай б, сарай б1, сарай В-1, гараж Г-1, вбиральня Д, огорожа 1-3, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкуван ня за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Сплачений судовий збір залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 10 січня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Представник позивача: адвокат Кондратюк Володимир Веніамінович, адреса проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Відповідач: Рожищенська міська рада Луцького району Волинської області, місцезнаходження: м. Рожище, вул. Незалежності, 60 Волинська область, .

Головуючий суддя І. І. Сіліч