Справа № 363/2382/24
Провадження № 22-ц/801/81/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дамчук О. О.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 рокуСправа № 363/2382/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Берегового О.Ю., Ковальчука О.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 03 жовтня 2024 року, ухвалене суддею Дамчуком О.О. в м. Тульчині, повне рішення складено 09 жовтня 2024 року, в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

У травні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (далі ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА») звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість в розмірі 73 040 грн. Також позивач просив стягнути на його користь судовий збір в розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 28 січня 2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено електронний договір № 5451969 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених на їх сайті: https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 25 000,00 грн; строк кредиту 30 днів; дата повернення кредиту (27 лютого 2022 року) вказується в Графіку платежів, що є додатком №1 до договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в розділі 4 цього договору (п.1.4 кредитного договору). ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 25000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Відповідно до п.1.5.2 знижена процентна ставка 0,38 % в день протягом 30 календарних днів, тобто строку дії кредиту та п.1.5 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90% в день.

27 лютого 2022 року відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав. У період з 25 лютого 2022 року по 30 квітня 2022 року за ініціативою банку, в зв`язку з введенням воєнного стану та з метою врегулювання кредитних правовідносин з клієнтами, зменшення їх фінансового навантаження ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було прийнято рішення про надання відповідачу кредитних канікул, тобто було призупинено нарахування процентів за користування кредитними коштами. У подальшому, оскільки зобов`язання за кредитним договором виконано не було відповідачем та добровільної угоди на пролонгацію договору від останнього не надходило, кредитний договір було автопролонговано відповідно до п. 4.3.1 договору, а строк користування кредитом продовжено на 90 днів.

25 вересня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 25.09/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» право грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги відповідача було повідомлено через електронну адресу.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у встановленому договором порядку та строки, станом на день звернення до суду, відповідач має заборгованість у сумі 73 040 грн, з яких: 25 000 грн - сума кредиту; 48 040 грн - сума відсотків за користування кредитом.

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 03 жовтня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №5451969 від 28 січня 2022 року в розмірі 73 040 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» суму сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 000 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти у справі нове рішення, яким позов задовольнити частково та стягнути з нього на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 28 січня 2022 року №5451959 у загальному розмірі 24 590 грн простроченого тіла кредиту. В іншій частині позовних вимог просить відмовити.

У скарзі зазначає, що відповідно до умов договору автопролонгація можлива виключно на 90 календарних днів поспіль, цей строк може перериватися виключно пролонгацією за ініціативою позичальника. В будь-якому іншому випадку строку кредитування продовжений автопролонгацією не може перевищувати строку кредитування. Первісний кредитор у надісланому йому повідомлені повідомив, що він повторно пролонгував строк кредитування ще на 90 днів. Судом проігноровано факт визнання ним заборгованості в розмірі 25 000 гривень, а також відсутність в матеріалах справи доказів погодження первісним кредитором з відповідачем продовження строку кредитування. Не можливо встановити, нараховував чи ні первісний кредитор відсотки за період з 25 лютого 2022 року по 30 квітня 2022 року (період кредитних канікул), оскільки своїм рішенням від 15 червня 2022 року первісний кредитор списав всі нараховані відсотки в односторонньому порядку. Строк кредитування закінчився 28 травня 2022 року, а тому з цієї дати первісний кредитор втратив право нараховувати відсотки за користування кредитом.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» просить залишити рішення суду першої інстанції в силі, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення. Також просить стягнути з ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000 грн.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведені норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, встановивши, що відповідачем не було належним чином виконано зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором в обумовлені договором строки, що призвело до порушення прав позивача, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він зроблений з урахуванням обставин даної справи та ґрунтуючись на нормах матеріального права у спірних правовідносинах.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено електронний договір № 5451969 про надання споживчого кредиту (а.с.10-15, 18-20). Кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», затверджених наказом №53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених на їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents (а.с.69-78).

Згідно умов кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 25000,00 грн. (п.1.3. Кредитного договору); строк кредиту 30 днів (п.1.4. Кредитного договору), занижена процентна ставка 0,38 % в день, яка застосовується у строк передбачений п.1.4 Кредитного договору, у разі невиконання договору у передбачений даним пунктом строк, діє стандартна процентна ставка у розмірі 1,9% в день (п.1.5.2 Кредитного договору). Дата повернення кредиту 27.02.2022, що вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено: за ініціативою споживача на кількість днів, зазначену в п.1.4 договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп.4.2 (пп. 4.2.1-4.2.4) договору або в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов визначених в п. 4.3 (пп.4.3.1-4.3.2) договору.

Пунктом 4.2.1 кредитного договору передбачено, що сторони домовились, що у випадку, якщо у відповідача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою відповідача, відповідно до п.п. 4.2.2 - 4.2.4 договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.

Також в абзаці 2 п.1.5.2 передбачено, що у випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки передбаченої (п.1.5.2 договору), користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних стандартних умовах, що передбачені цим договором. При цьому, споживач розуміє та погоджується, що застосування стандартної процентної ставки без знижки не можна вважати зміною процентної ставки, порядку її обчислення сплати у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки, а можливість отримання індивідуальної знижки забезпечена для споживача лише як для учасника програми лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування, тобто вчасного виконання зобов`язання.

Вказаний договір, додаток № 1 до нього і паспорт споживчого кредиту до договору підписаний електронним підписом відповідача 28.01.2022 о 09 год. 46 хв. Додаток № 1 і паспорт споживчого кредиту містить вказівку на суму кредиту, строк його видачі, знижену і стандартну відсоткові ставки, орієнтовну загальну вартість кредиту штрафи тощо (а.с.10-15,18).

Відповідно до п.10.8 Договору № 5451969 від 28.01.2022 споживач підписанням договору підтвердив, у тому числі, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», що розміщені на Веб-сайті та затверджені наказом № 19-ОД від 05.01.2022, повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

Пунктом 3.5 Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (а.с.69-78) передбачено, що перед укладанням кредитного договору ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» шляхом розміщення на Веб-сайті надає клієнту доступ до інформації про: … найменування особи, яка надає посередницькі послуги…., що свідчить про те, що перед укладанням договору відповідач на Веб-сайті не був позбавлений можливості ознайомитись з відповідною інформацією, яка перебувала у загальному доступі.

Факт отримання відповідачем кредитних коштів від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» підтверджується повідомленням ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» від 06.10.2023 № 3315 про здійснення успішного переказу 28.01.2022 о 09:47 на суму 25000,00 грн, номер картки НОМЕР_1 , номер транзакції НОМЕР_2 (а.с.65 зворот), що також підтверджується даними наданими на виконання ухвали Тульчинського районного суду Вінницької області від 10.09.2024 уповноваженою особою АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (а.с.191-192). Даний безготівковий переказ здійснений на підставі договору №087/20-П від 08.07.2020 укладений між ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (а.с.44-47).

Відтак, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 25000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, реквізити якої відповідач особисто зазначив при укладанні договору № 5451969 про надання споживчого кредиту від 28.01.2022.

Відповідно до п.1.5. Кредитного договору тип процентної ставки - фіксована; п.1.5.1. стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки (0,38% в день); у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 договору.

Станом на 27.02.2022 відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав. На підставі Постанови Правління Національного банку України «Про деякі питання діяльності банків України та банківських груп» від 25 лютого 2022 року, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було надано відповідачу кредитні канікули з 25.02.2022 по 30.04.2022, тобто в цей період не нараховувалися відсотки на залишок заборгованості.

Однак, станом на 30.04.2022 зобов`язання виконане відповідачем не було, строк відтермінування автопролонгації договору закінчився, та кредитний договір було автопролонговано відповідно до п. 4.3.1 договору, а строк користування кредитом продовжено на 90 днів, що підтверджується карткою обліку договору (розрахунок заборгованості) (а.с.26-41). У зав`язку з невиконанням договору вчасно на умовах індивідуальної знижки (програми лояльності), з врахуванням кредитних канікул (тобто відтермінування сплати на умовах індивідуальної знижки), у ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відповідно до умов договору, а саме пунктів 1.5.1, 1.5.2, 4.3.1 договору, виникло право нарахування процентів за стандартною процентною ставкою.

25.09.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу №25.09/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» право грошової вимоги за кредитними договорами відповідно до реєстру боржників (а.с.79- 88).

Відповідно до витягу з реєстру боржників кредитний договір відповідача ОСОБА_1 № 5451969 значиться під порядковим номером 1237 у реєстрі боржників. Загальна сума заборгованості 73040,00 грн, яка складається із основної суми боргу 25000,00 грн та заборгованості за відсотками 48040 грн (а.с.43).

Про відступлення права грошової вимоги ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідача шляхом направлення листа на електронну адресу (а.с.24-25).

За розрахунками позивача, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, заборгованість останнього становить в загальному розмірі 73 040 грн, з яких 25 000 грн - сума кредиту, 48 040 грн - сума відсотків за користування кредитом.

Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_1 не виконав вчасно свої зобов`язання за кредитним договором, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (як нового кредитора) заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 73 040 грн: 25 000 грн заборгованість за кредитом; 48 040 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не заперечує факту укладення кредитного договору на умовах, визначених вказаним договором, як і факту отримання коштів, однак, не погоджується із наданим позивачем розрахунком.

Зі змісту апеляційної скарги слідує, що ОСОБА_1 не заперечує щодо стягнення з нього заборгованості за тілом кредиту, однак в меншому розмірі - 24 590 грн (з урахуванням внесених ним коштів). З рештою суми заборгованості, а саме відсотками, відповідач не погоджується, зокрема і періодом, за який такі відсотки нараховані.

Так, у даній справі встановлено, що кредитний договір укладено 28.01.2022 строком на 30 днів, з можливістю пролонгації та автопролонгації.

Порядок автопролонгації строку кредиту врегульовано пунктом 4.3 договору.

Згідно з п.п. 4.3.1 п.4.3 договору, сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.

У п.п. 4.3.2 зазначено, що споживач, дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в п.п. 4.3.1 Договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у Споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою Споживача, у порядку передбаченому п. 4.2 Договору.

ОСОБА_1 не заперечує того факту, що станом на дату закінчення строку кредиту 27.02.2022 у нього була наявна заборгованість за кредитом, а відтак строк користуванням кредиту було продовжено на 90 днів, до 28.05.2022.

Враховуючи вимоги згаданого пункту п.п. 4.3.1 п.4.3 договору, у випадку, якщо у споживача на дату закінчення нового строку кредиту після автопролонгації наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль.

Враховуючи вказані вимоги, з 29.05.2022 по 26.08.2022, а також і після вказаної дати відбувалася автопролонгація договору, адже заборгованість на кінець нового строку кредиту після автопролонгації існувала, що встановлено судом першої інстанції.

Пунктом 4.4 кредитного договору сторони погодили, що вказаний в цьому розділі порядок внесення змін до Договору щодо продовження строку кредиту, сторони вважають таким, що вчинений в письмовій формі, оскільки воля сторін передбачена в п. 4.3 Договору виражена письмово цим договором, що відповідає вимогам, встановленим ст.207 ЦК України до письмової форми правочину.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Хоча ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» і не мало права застосовувати кредитні канікули, так як не являється банківською установою, однак такі дії лише зменшили фінансове (кредитне) навантаження, і в певний період відсотки (стандартна ставка) взагалі не нараховувалися на наявну заборгованість. Інакше, заборгованість була б в рази більше.

Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують вказані висновки суду в цій частині.

ОСОБА_1 був обізнаний з умовами кредитного договору, в тому числі і з розміром відсотків, які підлягають до сплати.

Оскільки у ОСОБА_1 станом на 27.02.2022 була наявна заборгованість за кредитом, що ним не заперечується, позивач має право на стягнення з нього процентів після вказаної дати, тобто за період автопролонгації, яка передбачена умовами договору.

Відтак, доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Стягуючи з відповідача на користь позивача витрати в розмірі 10 000 грн суд першої інстанції виходив із характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи, співмірності витрат зі складністю справи, пропорційністю розміру задоволених вимог позивача, часом, який необхідний для виконання такої роботи адвокатом та значенням справи для сторін. Суд врахував, що в справі понад 100 аркушів, адвокатом подано позовну заяву, клопотання про витребування доказів, здійснювався запит щодо отримання інформації до банку емітенту платіжної картки відповідача, виготовлялась та відсилалась копія позову з додатками відповідачу, подавались заяви про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, відповідь на відзив, а також враховано те, що представником відповідача оцінено його участь у справі в розмірі 14 000 грн.

На підтвердження витрат на правничу допомогу до позовної заяви було додано:

- копію ордеру серії АІ №1606778 від 08.05.2024 на надання правничої (правової) допомоги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» адвокатом Городніщевою Є.О. на підставі договору про надання правової допомоги №28/03-2024 від 28.03.2024 (а.с. 48 т.1);

- копію договору №28/03-2024 про надання правничої допомоги від №28/03-2024 від 28.03.2024, укладеного між адвокатом Городніщевою Є.О. ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (а.с.52-53 т.1);

- копію рахунку на оплату №2897-10/05-2024 від 10.05.2024 (а.с.42 т.1);

- копію платіжної інструкції від 13.05.2024 про сплату адвокату 10 000 грн (а.с.17 т.1).

У п.1.1 договору про надання правничої допомоги зазначено, що за даною угодою клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

За змістом п.4.3 договору, за надання правової допомоги, відповідно до даного договору, клієнт авансовано сплачує адвокату гонорар у фіксованій сумі або у процентному відношенні залежно від ціни позову, відповідно до домовленості сторін та згідно рекомендацій щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару.

Відповідно до п. 4.4-4.5 договору, факт наданих послуг підтверджується звітом про надання правової допомоги, а підставою для оплати є рахунок фактура.

Із копії звіту про надання правової допомоги вбачається, що видами правової допомоги наданої адвокатом Городніщевою Є.О. ТОВ «ФК «ФУНТРАСТ УКРАЇНА» є збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором №5451969 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 ; складення позовної заяви в справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 5451969 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 ; подання позовної заяви в інтересах клієнта, загальна кількість годин 10, загальна вартість 10 000 грн (а.с.21).

Вказані види правничої допомоги зазначені і в рахунку на оплату (а.с.42).

За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI), договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду у від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15 (провадження № 14-382цс19), зазначено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Із вказаного слідує, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

У ч. 3 ст. 137 ЦПК України зазначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на підтвердження витрат на правничу допомогу, понесених при розгляді справи в суді першої інстанції, було надано договір про надання правової допомоги від 28 березня 2024 року.

Разом з тим, зі змісту вказаного договору слідує, що він має універсальний характер, є застосовним до широкого кола справ, а викладена в ньому інформація є загальною та не містить детального механізму розрахунків.

Не зрозумілим є, чому вартість однієї години адвокатом визначена в розмірі 1 000 грн, оскільки такі умови не передбачені укладеним між сторонами договором.

Збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви, складення позовної заяви та подання позовної заяви охоплюється єдиним поняттям підготовкою позову, тому розмежовувати окремі етапи його підготовки є безпідставним.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права.

Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає зміні.

Що стосується розміру правничої допомоги, який підлягає стягненню з відповідача, то враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, беручи до уваги шаблонність позовної заяви (зміна обставин справи та даних боржників), відсутність конкретних умов щодо порядку розрахунків, зважаючи на заперечення відповідача, колегія суддів дійшла висновку, що витрати на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, слід визначити у розмірі 5 000 гривень.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» просило стягнути з ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 8 000 грн.

На підтвердження витрат на правову допомогу заявником надано:

- ордер на надання правничої допомоги (правової) допомоги серії АН №1075167 від 13.02.2024, відповідно до якого ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» уповноважило адвоката Крюкову М.В. на представництво його інтересів у Вінницькому апеляційному суді;

- звіт від 18.11.2024 про надання правової допомоги згідно договору №07/07-2022 від 07.07.2022, відповідно до якого за надання правової допомоги підлягає до сплати 8 000 грн;

- платіжну інструкцію від 18.11.2024 №6293, відповідно до якої ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було сплачено адвокату Крюковій М.В. 8 000 грн.

У ч. 2 ст. 137 ЦПК України зазначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В ордері на надання правничої допомоги (правової) допомоги серії АН №1075167 від 13.02.2024, зазначено, що адвокат Крюкова М.В. здійснює представництво інтересів ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» в апеляційному суді на підставі договору про надання правової допомоги №07/07-22 від 07.07.2022.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» до відзиву на апеляційну скаргу не додало договору про надання правничої допомоги, у зв`язку з чим апеляційний суд позбавлений можливості встановити, які саме умови були погоджені між сторонами договору, зокрема, в частині сплати гонорару.

Тому, за відсутності договору, витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції не можна вважати підтвердженими, у зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення цих витрат на користь позивача.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 03 жовтня 2024 року в частині судових витрат змінити, зменшивши розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» з 10 000 (десять тисяч) гривень до 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.Ю. Береговий

О.В. Ковальчук