Справа № 183/9592/13-ц
№ 4-с/183/35/24

У Х В А Л А
09 січня 2025 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.
секретаря судових засідань Аніськової А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, скаргу боржника ОСОБА_1 на дії державного виконавця Оболонського відділу ДВС у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) при здійсненні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, стягувач ОСОБА_2 , -
У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з означеною скаргою, в якій просив:
В обґрунтування поданої скарги представник скаржника зазначає, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.02.2014 року у справі № 183/9592/13-ц з нього на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуті аліменти у розмірі частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 12 грудня 2013 року до досягнення дитиною повноліття.
На підставі зазначеного рішення Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області 01.04.2014 року було видано виконавчий лист, який був пред`явлений до примусового виконання.
Про наявність заборгованості зі сплати аліментів станом на 02.09.2024 року боржник дізнався лише після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, що перебуває в Оболонському відділі ДВС у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), за місцем фактичного перебування боржника.
Про існування виконавчого провадження боржнику стало відомо після отримання через Електронний суд позовної заяви у справі № 332/570/24.
Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та розрахунком заборгованості, що був проведений державним виконавцем станом на 02.09.2024 року, ним було подано відповідні докази про перерахування аліментів у добровільному порядку на розрахункові рахунки стягувача.
Між тим, 26.08.2024 року до Оболонського відділу ДВС у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) звернулася стягував із заявою, в якій просила державного виконавця не враховувати подані квитанції, оскільки вони не мітять даних про призначення платежів, та наполягала на тому, що не отримувала вказаних коштів.
На підставі заяви стягувача державним виконавцем було проведено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 02.09.2024 року без врахування отриманих стягувачем систематичних платежів.
В судовому засіданні представник боржника адвокат Дорошенко С.О. подану скаргу підтримав, надав детальні пояснення по суті своїх вимог, в подальшому звернувся до суду з клопотанням про розгляд скарги у його відсутність.
Стягувач та її представник в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином, про наявність поданої скарги обізнані в порядку, встановленому нормами ЦПК, заперечень до суду не подали.
Представник Оболонського відділу ДВС у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання не з`явився, причина неявки суду не відома.
Ухвалою суду від 20 вересня 2024 року відкрите провадження за скаргою (а.с. 95).
Ухвалою суду від 27 вересня 2024 року визнано обов`язковою явку державного виконавця Оболонського відділу ДВС у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (а.с. 98).
Ухвалою суду від 09 жовтня 2024 року задоволено клопотання боржника про витребування доказів (а.с. 107-108).
Суд, дослідивши подані докази з точки зору належності, допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, вислухавши пояснення представника боржника, дійшов до наступного висновку.
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2014 року у справі № 183/9592/13-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 12 грудня 2013 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 15-16).

Матеріали справи не містять даних про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання цього виконавчого листа, однак 25.09.2017 року старшим державним виконавцем Оболонського відділу ДВС у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Шевченком Юрієм Ігоровичем прийняте виконавче провадження № 49479511 з примусового виконання виконавчого листа № 183/9592/13-ц, яке передане з Новомосковського ВДВ (а.с. 51).

Державним виконавцем станом на 01.09.2024 року здійснено розрахунок заборгованості, у відповідності до якого борг по аліментам за цим виконавчим документом, за період з червня 2021 року по серпень 2024 року становить 274386,45 грн. При цьому станом на 01.06.2021 року заборгованість зі сплати аліментів становить 70501,34 грн. (а.с. 39).

Так, матеріали справи містять заяву стягувача ОСОБА_2 від 26.08.2024 року, у якій вона просить не враховувати надані боржником квитанції для перерахунку заборгованості зі сплати аліментів, в яких відсутня інформація про призначення платежу (а.с. 38).

На виконання ухвали суду про витребування доказів АТ «КБ «Приватбанк» надав суду інформацію про те, що за період з 01.01.2014 року по 31.12.2020 року на ім`я ОСОБА_2 були здійснені перекази від платника ОСОБА_1 , а саме:

20.10.2018 року 500 грн., 25.10.2018 року 50 грн., 29.11.2018 року 1000 грн.,10.12.2018 року 1000 грн., 12.12.2018 року 1000 грн., 12.12.2018 року 3000 грн., 12.12.2018 року 6000 грн., 28.01.2019 року 1000 грн., 07.02.2019 року 420 грн., 11.12.2014 року 30 грн., 29.04.2014 року 200 грн., 27.04.2014 року 100,00 грн., 04.05.2014 року 200 грн., 05.05.2014 року 100 грн., 11.12.2014 року 30 грн., 29.11.2018 року 1005,03 грн.

Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані наступними нормами закону, а саме.

Визначення як розміру належних до сплати сум у якості аліментів, так, відповідно, і визначення розміру заборгованості по аліментах - є обов`язком виконавця. Відповідно, такі дії державного виконавця можуть бути предметом судового контролю за скаргою учасників виконавчого провадження відповідно до статті 448 ЦПК України, статті 74 Закону України "Про виконавче провадження".

Оскільки заявник звернувся до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою на дії державного виконавця, т.я. не погоджується з розрахунком заборгованості по аліментам, у порядку контролю за виконанням судового рішення, то такий спір може вирішуватись у порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця, що передбачено розділом VII ЦПК України.

До подібних правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах: від 29 серпня 2018 року у справі № 201/10328/16-ц, провадження № 14-192цс18; від 27 листопада 2019 року у справі № 201/10329/16-ц, провадження № 14-496цс19.

Зазначене також узгоджується із правовим висновком Верховного Суду у постанові від 05 серпня 2020 року у справі № 464/6206/18, провадження № 61-18142св19.

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч. 1 статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5 статті 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 3 статті 12 Закону «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Відповідно до ст. 195 Сімейного Кодексу України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»)

Згідно положення ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У частині третій статті 195 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені обов`язки і права державного виконавця, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», державний виконавець та приватний виконавець повинні здійснювати свою професійну діяльність сумлінно, не розголошувати в будь-який спосіб професійну таємницю, поважати інтереси стягувачів, боржників. Особливості виконання рішень про стягнення аліментів передбачені розділом XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року за № 512/5, відповідно до якої - виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника; розрахунок заборгованості - обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 26 постанови від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» звертає увагу судів на те, що спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи. Залежно від предмета та суті вимог така заява може розглядатися у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, або у позовному провадженні.

В площині розгляду цієї справи перебуває вимога боржника, яка зводиться, в тому числі до незгоди боржника з конкретним нарахуванням суми заборгованості по аліментам без врахування добровільно сплачених сум на користь стягувача.

Як зазначав суд вище боржником належними та допустимими доказами доведено суд, що ним добровільно сплачено на користь стягувача грошову суму у період з 01.01.2014 року по 24.03.2024 року на загальну суму 57310 грн.

Стягувачем не доведено наявність інших зобов`язань ОСОБА_1 перед нею, окрім аліментів на утримання малолітньої дитини, які, виходячи з поданих доказів сплачувалися боржником щомісяця, систематично, а тому суд приходить до переконання про задоволення скарги, в рахунок сплати аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі виконавчого листа № 183/9592/13-ц, слід зарахувати грошову суму у розмірі 57310 грн. за період з 01.01.2014 року по 24.03.2024 року, а державний виконавець зобов`язаний, у даному випадку, провести перерахунок заборгованості по аліментам за виконавчим листом за цей період з урахуванням визначеної суми.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 76, 80, 81, 89, 447,447 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Оболонського відділу ДВС у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) при здійсненні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, стягувач ОСОБА_2 , - задовольнити.

Визнати частково незаконним розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 02.09.2024 року у виконавчому провадженні № 49479511, в частині неврахування державним виконавцем при складанні розрахунку станом на 02.09.2024 року грошових коштів, що сплачені боржником на користь стягувача в порядку добровільної сплати аліментів на загальну суму у розмірі 57310 грн.

Зобов`язати Оболонський відділ ДВС у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) провести розрахунок заборгованості за сплати аліментів у виконавчому провадженні № 49479511 з урахуванням сплачених боржником ОСОБА_1 сум на користь стягувача ОСОБА_2 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 57310 гривень (п`ятдесят сім тисяч триста десять гривень).

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту її оголошення.

Суддя Сорока О.В.