Справа № 939/3119/24
РІШЕННЯ

Іменем України

10 січня 2025 рокуселище Бородянка

Бородянський районний суд Київської області у складі головуючого судді Герасименко М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі кредитного договору № 301, укладеного 18 грудня 2020 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» і ОСОБА_1 , останній було видано кредитну картку з кредитним лімітом у розмірі 20 000,00 грн, який у подальшому було збільшено до 51 770 грн. У зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе кредитних зобов`язань, заборгованість відповідача станом на 06 жовтня 2024 року становить 78 056,86 грн, яка складається із: 51 769,16 грн заборгованість за кредитом, 26 287,70 грн заборгованість за процентами. В зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути в судовому порядку з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 78 056,86 грн разом із понесеними судовими витратами в розмірі 2 422,40 гривні.

За ухвалою суду від 09 грудня 2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

23 грудня 2024 року до суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким вона вважала, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки на момент звернення до суду з вказаним позовом, вона не має жодних боргових зобов`язань перед позивачем. Вказала, що 18 грудня 2020 року вона підписала заяву № 301 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, на підставі якої банк відкрив на її ім`я поточний рахунок у гривнях та видав кредитну картку з встановленим кредитним лімітом у розмірі 20 000 грн. Надана позивачем публічна пропозиція АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у редакції, що діє з 12 серпня 2020 року, та публічна пропозиція АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у редакції, що діє з 15 березня 2021 року, не містять її (відповідача) підпису та зазначення, що вона ознайомлена з даною пропозицією. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме цю публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, у редакції, що діє з 12 серпня 2020 року, вона розуміла та ознайомилася і погодилася з нею, підписуючи заяву № 301 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Крім того роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій банку, який може вносити та вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Розрахунок заборгованості із зазначенням суми заборгованості з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором № 301 станом на 06 січня 2024 року включно вважала неналежним і недопустимим доказом розміру заборгованості, оскільки він не містить детального розрахунку заборгованості із зазначенням усіх її складових, а також не містить розміру надходження грошових коштів у рахунок погашення заборгованості із зазначенням дати їх надходження. Виписка не є документом бухгалтерського обліку. Крім того, до позову додано документ, який має назву виписка/особовий рахунок з 23/09/2021 по 06/10/2024 і містить різні номери її (відповідача) рахунків, проте, жодного пояснення того, яке вона має відношення до договору № 301 від 18 грудня 2020 року в позові не зазначено, підсумкова сума виписки також не вказана. В зв`язку з вказаними обставинами, не зрозуміло порядок нарахування заборгованості, зазначений у позові. Також, звернула увагу на те, що позивачем не надано будь-яких доказів її ( ОСОБА_1 ) згоди на збільшення кредитного ліміту. З огляду на викладені обставини, вважала позовні вимоги АТ «ПУМБ» надуманими та незаконними, а тому просила відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що висунуті позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що на підставі заяви № 301 від 18 грудня 2020 року про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, АТ «ПУМБ» відкрило ОСОБА_1 рахунок та надало кредитну картку з кредитним лімітом 20 000,00 грн, зі сплатою процентної ставки в розмірі 47,88% річних, який у подальшому було збільшено до 51 770,00 грн (а.с. 12-37, 40 зворотній бік).

Відповідач умови даного кредитного договору належним чином не виконувала та станом на 06 жовтня 2024 року її заборгованість, згідно розрахунку позивача, становить 78 056,86 грн, з яких: 51 769,16 грн заборгованість за кредитом, 26 287,70 грн заборгованість за процентами (а.с. 43-44, 47-50).

Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки він не спростований відповідачем.

У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору АТ «ПУМБ» направило відповідачу письмову вимогу (повідомлення) Вих.№ КНО-44.2.2/561 від 07 жовтня 2024 року про виконання зобов`язання за кредитним договором № 301, а саме погашення заборгованості в розмірі 78 056,86 грн протягом 30 днів з дня отримання даної вимоги (а.с. 38, 39-40).

Проте, як убачається із позовної заяви, така вимога відповідачем проігнорована.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Основними засадами цивільного судочинства згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України є змагальність та диспозитивність. Принцип змагальності полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Принцип диспозитивності цивільного процесу полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Вказані норми кореспондуються зі статтею 81 ЦПК України, яка визначає обов`язок доказування і подання доказів. Згідно з вказаною нормою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 і 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 62 положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Таким чином, виписка по картковому рахунку є належним доказом щодо заборгованості відповідача.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду по справі № 205/4176/18 від 11 листопада 2020 року.

З огляду на вказані норми, твердження відповідача про те, що виписка не є документом бухгалтерського обліку, а долучений до матеріалів справи розрахунок заборгованості за кредитним договором № 301 станом на 06 січня 2024 року є неналежним і недопустимим доказом розміру заборгованості, оскільки він не містить детального розрахунку заборгованості із зазначенням усіх її складових, суд до уваги не приймає.

Також, при вирішенні заявлених позовних вимог суд не приймає до уваги долучені позивачем до матеріалів справи платіжну інструкцію № TR.52392146.65838.8810 від 23 вересня 2021 року про перерахування ОСОБА_1 коштів у розмірі 70 000,00 грн, розрахунок заборгованості за кредитним договором № та виписку з особового рахунку за період з 23 вересня 2021 року по 06 жовтня 2024 року, оскільки вони не стосуються кредитного договору № 301 від 18 грудня 2020 року.

Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного кредитного договору, який оформлений заявою № 301 на приєднання до договору банківського обслуговування фізичних осіб від 18 грудня 2020 року, що містить власноручний підпис відповідача ОСОБА_1 (а.с. 12).

Враховуючи викладене, оскільки кредитний договір № 301 від 18 грудня 2020 року на даний час не є таким, що визнаний недійсним, а розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, з огляду на те, що відповідач ухиляється від сплати боргу в добровільному порядку, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з неї на користь позивача заборгованість по кредитному договору в заявленому позивачем розмірі 78 056,86 грн, яка складається із: 51 769,16 грн заборгованість за кредитом, 26 287,70 грн заборгованість за процентами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2 422 гривні 40 копійок.

Керуючись ст. 207, 526, 530, 599, 610, 611, 626, 627, 1046-1056-1 ЦК України, ст. 10-13, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4) заборгованість за кредитним договором № 301 від 18 грудня 2020 року в розмірі 78 056 (сімдесят вісім тисяч п`ятдесят шість) гривень 86 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 10 січня 2025 року.

СуддяМ.Герасименко