Справа № 595/1857/24
Провадження № 2/595/67/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2025 місто Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Созанської Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Швидкої Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Когут Олександр Володимирович, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Когут О.В., звернувся до суду із позовом до відповідачки ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18 січня 2014 року між сторонами зареєстрований шлюб. У даному шлюбі народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач зазначає, що після реєстрації шлюбу подружжя проживало у будинку батьків позивача, у с. Зубрець Чортківського району Тернопільської області. Спочатку відносини між ними були нормальними, однак після чотирьох років спільного проживання відповідачка почала зловживати алкогольними напоями, на ґрунті чого виникали сварки та скандали. Через поведінку відповідачки мати позивача та сусіди викликали поліцію та неодноразово зверталися до сільської ради. З нею проводили профілактичну бесіду, після чого відповідачка тиждень-два поводила себе добре, а потім починалось все спочатку. Подружжя проживають в одному будинку, однак протягом восьми місяців живуть в різних кімнатах, позивач живе з дітьми, а відповідачка окремо від них, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, шлюб носить формальний характер і зберігати його надалі позивач не бажає.

Ухвалою судді від 21 листопада 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник - адвокат Когут О.В., до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

02 січня 2025 року до суду представником відповідачки - адвокатом Тарчинською Л.Я. подано відзив на позовну заяву, згідно якого відповідачка позовну вимогу про розвівання шлюбу визнає, однак повністю не погоджується із наведеними позивачем обставинами, які є підставою для розірвання шлюбу. Зазначає, що позивач вводить суд в оману, вказавши в позові, що відповідачка зловживає спиртними напоями, так як жодних доказів на підтвердження зазначеної обставини не надав. Не відповідає дійсності й твердження позивача, що вони з відповідачкою проживають в одному будинку, проте вже протягом восьми місяців живуть в різних кімнатах, позивач живе з дітьми, а відповідачка окремо від них, оскільки в березні 2022 року відповідачка разом з дітьми виїхала у Федеративну Республіку Німеччина. Позивач на той час вже 5 років проживав з іншою жінкою в Республіці Польща. Навесні 2023 року ОСОБА_1 приїхав у Німеччину та просив вибачення у відповідачки за зраду і щоб вона дала йому шанс все виправити. ОСОБА_2 простила чоловіка заради того, щоб її малолітні діти мали можливість рости в повноцінній сім`ї. Після цього позивач зареєструвався у квартирі, яку орендувала відповідачка для себе з дітьми. Всі вони на даний час проживають там спільно в одній кімнаті, оскільки житло, яке вони винаймають, складається лише з однієї кімнати, коридору, кухні та ванної кімнати. Відповідачка усі кошти, які заробляє, витрачає на утримання дітей. Окрім того, вона пере їхній одяг, готує їм їжу та допомагає вчити уроки. Так як вона зайнята постійно доглядом за дітьми, то й працює лише на пів ставки. Позивач лише час від часу займається дозвіллям дітей. З того часу, як позивач поселився у їхній квартирі, він повністю оплачує оренду квартири, оскільки відповідачка заробляє мало, а у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 зареєструвався у цій квартирі, вона втратила державну допомогу на компенсацію витрат на квартиру. Відповідачка вважає, що позивач навів ці надумані підстави для розірвання шлюбу для того, щоб суд у своєму рішенні послався на них і після цього позивач матиме змогу використати це судове рішення на території Федеративної Республіки Німеччина, щоб відібрати у відповідачки дітей, оскільки він вже неодноразово погрожував їй цим. ОСОБА_2 впевнена, що позивач буде намагатися реалізовувати свої погрози, так як через декілька місяців після їхнього примирення вона дізналася, що чоловік і надалі їй зраджує з іншою жінкою та стосунки між ними не припинялися. Приїхавши в Німеччину, ОСОБА_1 не міг знайти житла, оскільки в Німеччині це дуже проблематично, і, відповідно, не міг отримати дозвіл на проживання в країні, тому він вирішив скористатись добротою дружини та нібито примиритись і таким чином оселився в квартирі ОСОБА_2 , яку вона винаймала сама рік часу для себе і дітей. Після цього ОСОБА_1 почав негативно налаштовувати дітей проти матері. Діти малолітні, а тому легко піддаються впливу батька, який фактично ними не займається, а лише матеріально купує їхню любов. Він часто забирає дітей з дому і разом з коханкою водять їх в парки розваг, де не втрачають можливості налаштовувати дітей проти матері, оскільки у неї немає матеріальної можливості організовувати дітям такі походи. ОСОБА_1 переслідує корисні цілі й має намір змусити відповідачку залишити житло, яке вона ж знайшла для себе та своїх дітей і поселити у цьому житлі свою коханку та отримувати матеріальну допомогу на дітей. Відповідачка вважає, що за таких обставин збереження шлюбу є недоцільним.

Представник позивача, адвокат Когут О.В. в судове засідання не з`явився, однак подав суду клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримує і просить справу розглядати без його участі.

Представник відповідачки, адвокат Тарчинська Л.Я. в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без участі відповідачки та її представника. Наведені позивачем підстави для розірвання шлюбу повністю заперечує.

Враховуючи вищевикладене, судове засідання проведено у відсутності сторін та їх представників, на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, встановив наступні обставини справи.

Як слідує із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 08 січня 2014 року виконкомом Зубрецької сільської ради Бучацького району Тернопільської області України, сторони 08 січня 2014 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 01.

У подружжя народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 26 січня 2015 року Зубрецькою сільською радою Бучацького району Тернопільської області України), та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане 29 серпня 2016 року Зубрецькою сільською радою Бучацького району Тернопільської області України).

Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом положень частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ч. ч. 1, 3 ст. 55 Сімейного кодексу України).

За правилом ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Сторони не виявили бажання примиритись.

Згідно положень ч. ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що спільне життя позивача з відповідачкою не склалося. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка не заперечує щодо розірвання шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з того, що відповідачкою визнано позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, стягнути з відповідачки.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 89, 141, 142, 206, 223, 247, 258-268, 273, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 24, 56, 104, 110, 112 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 08 січня 2014 року Зубрецькою сільською радою Бучацького району Тернопільської області України, актовий запис № 01.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 на відшкодування судового збору 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків: НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: Л. І. Созанська