ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Номер провадження 22-ц/818/110/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді (судді-доповідача) Мальованого Ю.М.,

суддів Маміної О.В., Яцини В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 07 травня 2024 року в складі судді Бородіної Н.М. у справі № 953/10748/23 за позовом ОСОБА_1 до Харківської державної зооветеринарної академії, Державного біотехнологічного університету про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківської державної зооветеринарної академії, Державного біотехнологічного університету про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Позовна заява мотивована тим, що він з 01 жовтня 2019 року по 22 грудня 2021 року безперервно працював в Харківській державній зооветеринарній академії на посаді провідного фахівця відділу технічних засобів навчання, провідного фахівця відділу інформаційно-технічного забезпечення, з 24 квітня 2020 року призначений на 0,5 ставки посади доцента кафедри менеджменту, економіки та маркетингу за сумісництвом згідно наказу № 79к від 07 квітня 2020 року. За весь час роботи в Харківській державній зооветеринарній академії дисциплінарних стягнень не мав.

Наказом Міністерства освіти і науки України № 689 від 18 червня 2021 року утворено Державний біотехнологічний університет. Відповідно до пункту 4 зазначеного наказу вирішено реорганізувати Харківську державну зооветеринарну академію шляхом приєднання її до Державного біотехнологічного університету разом з відокремленими структурними підрозділами.

Наказом Голови комісії з реорганізації Харківської державної зооветеринарної академіїСергія Боровкова № 567-к від 22 грудня 2021 року його звільнено за прогули без поважних причин з 0,5 ставки посади доцента кафедри менеджменту, економіки та маркетингу за сумісництвом на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України з 22 грудня 2021 року. Пунктом 1 вказаного наказу зазначено: «Визнати для ОСОБА_1 , доцента кафедри менеджменту, економіки та маркетингу за сумісництвом, робочі дні з 31 серпня 2021 року по 22 грудня 2021 року днями прогулів без поважних причин і не оплачувати».

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2023 року у справі № 638/2770/23 наказ Голови комісії з реорганізації Харківської державної зооветеринарної академіїСергія Боровкова № 567-к від 22 грудня 2021 року про звільнення його за прогули без поважних причин визнано протиправним та скасовано.

Зазначив, що на підставі вказаного протиправного наказу йому не виплачена заробітна плата за період з 31 серпня 2021 року по 22 грудня 2021 року. Загальна сума заборгованості за вказаний період становить 28 286,01 грн (349,21 грн х 81 день вимушеного прогулу) без податків, зборів та інших загальнообов`язкових платежів.

Просив стягнути з Державного біотехнологічного університету на його користь заборгованість із заробітної плати за період з 31 серпня 2021 року по 22 грудня 2021 року у розмірі 28 286,01 грн та на користь держави судовий збір.

22 листопада 2023 року Державний біотехнологічний університет подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Відзив мотивований тим, що з 08 грудня 2020 року до 22 грудня 2021 року позивач перебував у трудових відносинах із Харківською державною зооветеринарною академією та працював на посаді доцента кафедри менеджменту, економіки та маркетингу за сумісництвом (0,5 ставки). Наказом Міністерства освіти і науки України від 18 червня 2021 року № 689 реорганізовано Харківську державну зооветеринарну академію шляхом її приєднання до Державного біотехнологічного університету. На момент виникнення спірних правовідносин діяльність Харківської державної зооветеринарної академіїне була припинена, та позивач перебував у трудових відносинах саме з нею. Починаючи з 31 серпня 2021 року ОСОБА_1 перестав виходити на роботу та виконувати свої посадові обов`язки доцента кафедри менеджменту, економіки та маркетингу. Будь-яких повідомлень стосовно причин своєї відсутності на роботі, так само і поважності причин такої відсутності з боку позивача на адресу керівництва академії надано не було. Безперервна відсутність ОСОБА_1 на робочому місці у період з 31 серпня 2021 року по 22 грудня 2021 року без поважних причин була кваліфікована керівництвом Харківської державної зооветеринарної академіїяк прогул, що стало підставою для видання наказу № 567-к від 22 грудня 2021 року про звільнення позивача з роботи на підставі п. 4 ст. 40 КЗПП, внаслідок чого підстави для нарахування заробітної плати за спірний період відсутні. Також вказав, що позивачем пропущений тримісячний строк на звернення до суду.

25 лютого 2024 року ОСОБА_1 подав відповідь на відзив, в якій вказав, що у зв`язку з реорганізацією Харківської державної зооветеринарній академії з 31 серпня 2021 року кафедра менеджменту, економіки та маркетингу Харківської державної зооветеринарній академії фактично припинила існування та функціонування, його трудові обов`язки перестали існувати.

Він юридично та фактично не був переведений на об`єднану кафедру менеджменту, бізнесу і адміністрування, у зв`язку з чим з 01 вересня 2021 року не вступив у трудові відносини з Державним біотехнологічним університетом. У вересні 2021 року він звертався до керівництва університету та у жовтні 2021 року написав заяву про прийняття на роботу на посаду доцента кафедри автоматизації та комп`ютерно-інтегрованих технологій, яка 07 жовтня 2021 року була передана керівництву Державного біотехнологічного університету, після чого йому повідомлено про необхідність очікування підписання наказу про прийняття на роботу. Проте його було звільнено за прогули. У зв`язку з виданням протиправного наказу № 567-к від 22 грудня 2021 року, що підтверджено рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2023 року у справі № 638/2770/23, за період з 31 серпня 2021 року по 22 грудня 2021 року йому не виплачено заробітну плату. Позовна заява подана в межах визначеного чинним законодавством строку звернення до суду.

14 березня 2024 року від Харківської державної зооветеринарній академії надійшли пояснення, мотивовані тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки з 31 серпня 2021 року по 22 грудня 2021 року він був відсутній на роботі без поважних причин та не виконував посадові обов`язки.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 07 травня 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач не виконував роботу в період з 31 серпня 2021 року по 22 грудня 2021 року, тож підстави для стягнення з відповідача на його користь заробітної плати за цей період відсутні. Рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2023 року у справі № 638/2770/23, яким скасовано наказ № 567-к від 22 грудня 2021 року про звільнення позивача за прогули, скасовано постановою Харківського апеляційного суду від 03 квітня 2024 року, в задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду 02 червня 2024 року ОСОБА_1 за допомогою системи «Електронний суд» подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду - скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позов.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказав, що судом першої інстанції порушено частину 6 статті 259 ЦПК України щодо строку складання повного тексту рішення суду, адже станом на 16 травня 2024 року та на 01 червня 2024 року у його особистому кабінеті в підсистемі «Електронний суд» та Єдиному реєстрі судових рішень повний текст рішення суду відсутній. Зазначив, що після отримання ним повного тексту рішення суду буде направлено доповнення до апеляційної скарги.

10 липня 2024 року за допомогою системи «Електронний суд» Державний біотехнологічний університет подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволенні та залишити рішення суду без змін. Відзив мотивовано тим, що апеляційна скарга не містить жодної аргументації, в чому саме полягає необґрунтованість оскаржуваного рішення суду, а також в чому конкретно мало місце неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення. На момент виникнення спірних правовідносин діяльність Харківської державної зооветеринарної академії не була припинена, та позивач перебував у трудових відносинах саме з нею. Водночас, починаючи з 31 серпня 2021 року ОСОБА_1 перестав виходити на роботу та виконувати свої посадові обов`язки доцента кафедри менеджменту, економіки та маркетингу. Будь-яких повідомлень стосовно причин своєї відсутності на роботі, так само і поважності причин такої відсутності, з боку позивача на адресу керівництва академії надано не було. Безперервна відсутність ОСОБА_1 на робочому місці у період з 31 серпня 2021 року по 22 грудня 2021 року без поважних причин була кваліфікована керівництвом академії як прогул, що стало підставою для видання наказу про його звільнення з роботи згідно п. 4 ст. 40 КЗПП. У зв`язку з відсутністю позивача на робочому місці заробітна плата йому не нараховувалась та не виплачувалась, тож його позовні вимоги безпідставні. Зазначені обставини щодо відсутності на робочому місці ОСОБА_1 без поважних причин у спірний період були предметом оцінки суду в іншій справі № 638/2770/23 за позовом ОСОБА_1 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Постановою Харківського апеляційного суду від 03 квітня 2024 року у справі № 638/2770/23 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову в повному обсязі. Жодних процесуальних порушень, які вплинули б на незаконність оскаржуваного судового рішення, судом першої інстанції також допущено не було.

Від Харківської державної зооветеринарної академії відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Згідно частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

25 липня 2024 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 в якому він просив зупинити апеляційне провадження у справі № 953/10748/23 до розгляду справи № 638/2770/23.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 01 серпня 2024 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської державної зооветеринарної академії, Державного біотехнологічного університету про стягнення заборгованості по заробітній платі зупинено до розгляду Верховним Судом справи № 638/2770/23.

28 жовтня 2024 року від Державного біотехнологічного університету надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, мотивоване тим, що 09 жовтня 2024 року Верховним Судом прийнято постанову у справі № 638/2770/23, повний текст якої оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 23 жовтня 2024 року.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 29 жовтня 2024 року провадження у справі поновлено.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 07 травня 2024 рокув порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.

Відповідно до частин 1, 2, 4 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що наказом від 30 вересня 2019 року № 325-к ОСОБА_1 прийнятий на посаду провідного фахівця відділу інформаційно-технічного забезпечення Харківської державної зооветеринарної академії за основним місцем роботи (1 ставка) (а.с. 51).

Наказом від 07 квітня 2020 року № 79-к ОСОБА_1 прийнятий на посаду доцента кафедри менеджменту, економіки та маркетингу Харківської державної зооветеринарної академіїза сумісництвом (0,5 ставки) (а.с. 52).

На підставі заяви ОСОБА_1 від 07 грудня 2020 року та наказу від 07 грудня 2020 року № 363-к його звільнено 08 грудня 2020 року з посади провідного фахівця відділу інформаційно-технічного забезпечення Харківської державної зооветеринарної академії на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України (за згодою сторін) (а.с. 53-54).

Починаючи з 08 грудня 2020 року ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах із академією та працював на посаді доцента кафедри менеджменту, економіки та маркетингу Харківської державної зооветеринарної академіїза сумісництвом (0,5 ставки) (а.с. 20-29).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12 травня 2021 року № 431-р погоджена реорганізація Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка, Харківської державної зооветеринарної академії, Харківського національного аграрного університету ім. В.В. Докучаєва та Харківського державного університету харчування та торгівлі шляхом їх приєднання до Державного біотехнологічного університету.

Згідно з наказом Міністерства освіти і науки України від 18 червня 2021 року № 689 утворено Державний біотехнологічний університет та, з-поміж іншого, визначено реорганізувати Харківську державну зооветеринарну академію шляхом її приєднання до Державного біотехнологічного університету, з відповідними правовими наслідками. Також відповідним наказом було затверджено склад комісії з реорганізації.

Відповідно до пункту 2.1 посадової інструкції доцента кафедри менеджменту, економіки та маркетингу на позивача покладено обов`язок, з-поміж іншого, додержуватися вимог чинного законодавства, загальнодержавної та внутрішньо-академічної нормативної бази, зокрема Закону України «Про запобігання корупції», Кодексу корпоративної культури Харківської державної зооветеринарної академії, цієї посадової інструкції, наказів та розпоряджень вищих посадових осіб. Пунктом 4 посадової інструкції визначено, що доцент кафедри несе відповідальність, зокрема, за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, правопорушення в процесі здійснення своєї діяльності (а.с. 55-56).

Починаючи з 31 серпня 2021 року ОСОБА_1 перестав виходити на роботу та виконувати свої обов`язки доцента кафедри менеджменту, економіки та маркетингу академії.

20 вересня 2021 року комісія у складі: начальника відділу кадрів Москаленко І.М., старшого інспектора відділу кадрів Єфімової Л.В., старшого лаборанта кафедри менеджменту, економіки та маркетингу ОСОБА_2 , склала акт про відсутність на робочому місці, в якому встановлена відсутність ОСОБА_1 20 вересня 2021 року на робочому місці, а також те, що він не з`являвся на роботі з 31 серпня 2021 року (а.с. 57).

13 жовтня 2021 року старший лаборант кафедри менеджменту, економіки та маркетингу ОСОБА_2 у доповідній записці повідомила керівництво академії про відсутність доцента ОСОБА_1 з 31 серпня 2021 року дотепер на робочому місці (а.с. 58).

У журналі обліку використання робочого часу та табелях обліку робочого часу, складених у період вересень - грудень 2021 року, зазначено про відсутність доцента ОСОБА_1 на роботі в цей період (а.с. 60-66).

Листом адміністрації Харківської державної зооветеринарної академії від 19 листопада 2021 року академія пропонувала ОСОБА_1 з`явитися до відділу кадрів для пояснення причин відсутності на роботі з 31 серпня 2021 року та попереджала про звільнення за пунктом 4 статті 40 КЗпП України за прогули без поважних причин. Вказаний лист позивачем отримано 25 листопада 2021 року (а.с. 59).

13 грудня 2021 року голова комісії з реорганізації академії направив подання № 54-01-655 до Профспілкового комітету Харківської державної зооветеринарної академії про погодження звільнення ОСОБА_1 на підставі пункту 4 статті 40 КЗпП України за прогули.

15 грудня 2021 року Профспілкова організація листом № 14 повідомила керівництво Харківської державної зооветеринарної академії про те, що ОСОБА_1 не є членом профспілки працівників.

Наказом Голови комісії з реорганізації Харківської державної зооветеринарної академії Сергія Боровкова № 567-к від 22 грудня 2021 року ОСОБА_1 звільнено за прогули без поважних причин з 0,5 ставки посади доцента кафедри менеджменту, економіки та маркетингу за сумісництвом на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України з 22 грудня 2021 року (а.с. 19).

Пунктом 1 вказаного наказу зазначено наступне: «Визнати для ОСОБА_1 , доцента кафедри менеджменту, економіки та маркетингу за сумісництвом, робочі дні з 31 серпня 2021 року по 22 грудня 2021 року днями прогулів без поважних причин і не оплачувати».

З 31 серпня 2021 року по 22 грудня 2021 року ОСОБА_1 не нараховувалась та не виплачувалась заробітна плата, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу з Пенсійного фонду України та довідкою про доходи (а.с. 10, 18).

Не погоджуючись з зазначеним наказом та звільненням ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у справі № 638/2770/23 про скасування наказу, поновлення на роботі, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2023 року у справі № 638/2770/23 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Наказ Голови комісії з реорганізації Харківської державної зооветеринарної академії Сергія Боровкова № 567-к від 22 грудня 2021 року про звільнення за прогули без поважних причин доцента кафедри менеджменту, економіки та маркетингу за сумісництвом ОСОБА_1 - визнано протиправним та скасовано. Поновлено ОСОБА_1 на посаді доцента кафедри менеджменту, економіки та маркетингу за сумісництвом Харківської державної зооветеринарної академії або рівнозначній посаді доцента кафедри за сумісництвом Державного біотехнологічного університету з 22 грудня 2021 року. Стягнуто з Державного біотехнологічного університету на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22 грудня 2021 року по 26 вересня 2023 року у сумі 77 126, 13 грн та моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 11-17).

Однак, постановою Харківського апеляційного суду від 03 квітня 2024 року, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 09 жовтня 2024 року, у справі №638/2770/23 рішення суду першої інстанції скасовано, в задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено (а.с. 212-217).

У ході розгляду справи № 638/2770/23 судами встановлено, що станом на дату звільнення позивача Харківська державна зооветеринарна академія існувала як заклад вищої освіти та як юридична особа, відносини між ОСОБА_1 і академією не припинялися, однак позивач у період з 31 серпня 2021 року до дня звільнення був відсутній на робочому місці без поважних причин, що зафіксовано належним чином; на звернення академії про причини невиходу на роботу він пояснень не надав; позивач не є членом профспілкової організації, отже академією дотримано норми трудового законодавства України при звільненні позивача із займаної посади.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна роботодавця, з яким укладено трудовий договір.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Прогул - це відсутність працівника на роботі без поважних причин більше трьох годин (безперервно чи загалом).

Частиною 1 статті 94 КЗпП України та статтею 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Тобто, заробітна плата виплачується за фактично виконану працівником роботу при виконанні працівником своїх трудових обов`язків, а сам по собі факт існування укладеного між сторонами трудового договору не наділяє працівника правом на отримання заробітної плати, він лише передбачає можливість виконувати роботу, визначену цією угодою, і як наслідок отримувати винагороду.

Відповідно до частини 1 статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Якщо працівник був відсутній на робочому місці без поважних причин повний календарний місяць, за який здійснюються розрахунки щодо нарахування заробітної плати, то заробітна плата (основна, посадовий оклад, тарифна ставка, оклад) працівникові за цей місяць не нараховується. Якщо працівник був відсутній на робочому місці без поважних причин окремі дні (години), то основна заробітна плата нараховується виходячи з відпрацьованого працівником робочого часу (фактично виконаної роботи).

Частиною 2 статті 30 Закону «Про оплату праці» передбачено, що роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Наказом Державного комітету статистики України від 05 грудня 2008 року № 489 затверджено та введено в дію з 01 січня 2009 року типові форми первинної облікової документації підприємств, установ, організацій, до складу якої включено № П-5 «Табель обліку використання робочого часу».

Як вбачається з матеріалів справи з 31 серпня 2021 року ОСОБА_1 перестав виходити на роботу та виконувати свої обов`язки доцента кафедри менеджменту, економіки та маркетингу академії, внаслідок чого 22 грудня 2021 року звільнений за прогули. Правомірність наказу про звільнення позивача № 567-к від 22 грудня 2021 року на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП встановлено судами у справі № 638/2770/23.

Станом на дату звільнення позивача Харківська державна зооветеринарна академія існувала як заклад вищої освіти та як юридична особа, відносини між ОСОБА_1 і академією не припинялися, однак позивач у період з 31 серпня 2021 року до дня звільнення був відсутній на робочому місці без поважних причин, що зафіксовано належним чином, зокрема, у табелях обліку робочого часу.

Установивши, що ОСОБА_1 з 31 серпня 2021 року по 22 грудня 2021 року не виходив на роботу без поважних причин і не виконував покладених на нього трудових обов`язків, належних та допустимих доказів, які б свідчили про виконання ним роботи не надав, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 заробітної плати за цей період.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 12 грудня 2018 року у справі № 686/12898/17, провадження № 61-14576св18, від 29 травня 2019 року у справі № 910/24323/16.

Водночас, посилання Державного біотехнологічного університету на пропуск позивачем тримісячного строку на звернення до суду колегія суддів не бере до уваги, адже відмовити в позові через пропуск без поважних причин строку звернення до суду можливо лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі необґрунтованості позовних вимог при пропуску строку звернення до суду в позові належить відмовити на підставі необґрунтованості позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться лише до несвоєчасного складання і оприлюднення судом першої інстанції повного тексту оскаржуваного рішення, однак наведене не є процесуальним порушенням, що призвело до неправильного вирішення справи, та не може бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення суду.

Будь-яких доповнень до апеляційної скарги від ОСОБА_1 не надходило.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволені позову. Доводи апеляційної скарги не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, питання щодо перерозподілу судових витрат апеляційним судом не вирішувалося.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 07 травня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 13 січня 2025 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

В.Б. Яцина