№ провадження 4-с/208/8/25
УХВАЛА

Іменем України

08 січня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді: Кузнєцової А. С.,

за участю секретаря судового засідання: Грищенко О. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Ворона Артема Ігоровича, заінтересовані особи: 1) начальник Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Поймьонов Юрій Олегович, 2) Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», про визнання бездіяльності державного виконавця протиправною, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

4.12.2024 року на розгляд суду пред`явлено вказану скаргу, в якій ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Ворона А. І. просить: поновити строк на подання скарги; визнати протиправною бездіяльність начальника Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Поймьонова Ю.О. щодо не зняття арешту, накладеного на майно боржника ОСОБА_1 постановами державного виконавця Дамаскіною Л. І. про арешт майна боржника: від 04.02.2014 року у рамках виконавчого провадження №40830882, від 03.02.2014 року у рамках виконавчого провадження №40830882 та від 05.07.2012 року у рамках виконавчого провадження №30865776; зобов`язати начальника Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Поймьонова Ю.О. зняти арешт з майна боржника ОСОБА_1 .

Скарга вмотивована тим, що в провадженні Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське перебувало виконавче провадження №56032983, відкрите 23.03.2018 року на підставі виконавчого документу №208/95/15, виданого 26.01.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 боргу у розмірі 32779,02 гривень на користь ПАТ КБ «Приватбанк».

Постановою державного виконавця від 09.08.2023 року вказане виконавче провадження закінчено у зв`язку з повним виконанням (а.с 23)

У вересні 2024 року із реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_1 дізнався, що відносно нього як боржника наявні обтяження, а саме: №4570484, накладене на підставі постанови про арешт майна боржника у ВП №40830882 від 04.02.2014 року; №4548072, накладене на підставі ВП №40830882 від 03.02.2014 року та №12695264, накладене на підставі ВП №30865776 від 05.07.2012 року.

Вказані обтяження накладено Заводським ВДВС у м. Кам`янське в рамках виконавчих проваджень №40830882 та №30865776 з примусового виконання виконавчого листа №2-356-2011 від 26.09.2011 року, що видав Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ КБ «Приватбанк» в розмірі 17456,15 гривень.

Вказана судова справа знищена та не перебуває в архіві суду.

Заявник стверджує, що заборгованість у розмірі 17456,15 гривень відповідно до виконавчого листа №2-356-2011 від 26.09.2011 року та заборгованість у розмірі 32779,02 гривень відповідно до виконавчого листа №208/95/15 від 26.01.2018 року є тією заборгованістю, яка була нарахована стягувачем на підставі одного і того ж кредитного договору, яка була повністю сплачена боржником.

Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» від 18.10.2024 року, у ОСОБА_1 відсутня будь яка заборгованість перед установою (а.с. 26).

Постановою державного виконавця від 26.06.2017 року у ВП №40830882 виконавчий лист №2-356-2011 від 26.09.2011 року повернуто стягувачу ПАТ КБ «Приватбанк» без виконання (а.с. 19).

Повторно вказаний виконавчий документ на виконання не пред`являвся, проте обтяження зареєстровані на підставі постанов державного виконавця про арешт майна у виконавчому провадженні №40830882 та №30865776 з примусового виконання виконавчого листа №2-356-2011 від 26.09.2011 року залишаються чинними.

Враховуючи вказану обставину та відсутність будь якої заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк», представник заявника Ворон А. І. звернувся до начальника Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Поймьонова Ю.О. з заявою про скасування вказаних обтяжень.

Листом №118131 від 16.10.2024 року начальник Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Поймьонов Ю.О. відмовив у задоволенні клопотання рекомендував звернутися до суду для вирішення питання про зняття арештів. При цьому, підтвердив, що виконавчі провадження №30865776 та №40830882 були завершені, повторно виконавчі документі стягувачем до виконання не пред`являлися і матеріали виконавчого провадження знищені у зв`язку із спливом строку зберігання.

Вважаючи неправомірними дії начальника Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Поймьонова Ю.О., щодо не зняття арешту накладеного на майно боржника ОСОБА_1 , заявник звернувся до суду із скаргою. (а. с. 1-7).

Скарга призначена до розгляду в порядку ст. 450 ЦПК України (а.с. 34).

03.01.2025 року на адресу суду надійшов відзив Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), згідно якого державний виконавець Кременчуцька О. А. (діє на підставі довіреності), не погодилася з скаргою, просила відмовити в її задоволенні. Державний виконавець підтвердила, що дійсно до відділу надійшла заява від стягувача АТ КБ «Приватбанк» від 31.07.2023 року про закриття виконавчого провадження у зв`язку з виконанням зобов`язання та остаточного погашення зобов`язань по кредитному договору ОСОБА_1 за виконавчим листом №208/95/15 від 03.03.2017 року, виданим Заводським районним судом м. Дніпродзержинська. Крім того, посилаючись на Закон України «Про виконавче провадження» державний виконавець вказала на вичерпний перелік підстав для зняття арешту з майна боржника, в якому відсутня підстава «остаточного погашення зобов`язань по кредитному договору». За таких обставин, державний виконавець не має можливості зняття арешту з рахунків боржника, тому боржнику було рекомендовано звернутися до суду для зняття арешту на підставі судового рішення. (а.с.45-47)

Згідно ч. 1 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність якого оскаржується.

Представник заявника адвокат Ворон А. І. в судове засідання не з`явився, але надав заяву в якій підтримав доводи скарги, надав додаткові письмові пояснення по суті скарги та просив провести її розгляд без його участі. (а.с. 49-51,53)

Представник заінтересованої особи 1 - Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), згідно якого державний виконавець Кременчуцька О.А. в судове засідання не з`явилася, але надала заяву про проведення судового розгляду скарги боржника без участі представника відділу, посилаючись на письмово викладені заперечення (відзив) (а.с. 47).

Представник заінтересовані особи 2 - Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про день та час проведення судового розгляду скарги (а.с. 48).

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги не перешкоджають її розгляду.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини.

Про порушення свого права заявник дізнався 16.10.2024 року. Вважає, що бездіяльність представника виконавчої служби є триваючим порушенням, а тому строк для звернення до суду з цією скаргою не порушений.

В провадженні Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське перебувало виконавче провадження №56032983, відкрите 23.03.2018 року на підставі виконавчого документу №208/95/15, виданого 26.01.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 боргу у розмірі 32779,02 гривень на користь ПАТ КБ «Приватбанк».

Постановою державного виконавця від 09.08.2023 року вказане виконавче провадження закінчено у зв`язку з повним виконанням.

В рамках виконавчих проваджень №40830882 та №30865776 з примусового виконання виконавчого листа №2-356-2011 від 26.09.2011 року, що видав Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ КБ «Приватбанк» в розмірі 17456,15 гривень Заводським ВДВС у м. Кам`янське було накладено арешт на майна боржника №4570484 у ВП №40830882 від 04.02.2014 року; №4548072 у ВП №40830882 від 03.02.2014 року та №12695264 у ВП №30865776 від 05.07.2012 року.

Постановою державного виконавця від 26.06.2017 року ВП №40830882, виконавчий лист №2-356-2011 від 26.09.2011 року повернуто стягувачу ПАТ КБ «Приватбанк» без виконання, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та повторно на виконання не повертався.

Представник заявника Ворон А. І. В скарзі стверджує, що заборгованість в розмірі 17456,15 гривень та в розмірі 32779,02 гривень утворилася в результаті укладання одного і того ж кредитного договору. Тобто, виконавчий лист №208/95/15, який видавався на суму боргу в розмірі 32779,02 гривень (який був виконаний в повному обсязі), повторює вимоги виконавчого листа №2-356-211 на суму 17456,15 гривень (який був повернутий стягувачу без виконання).

Вказана обставина сторонами не спростована.

Зазначена судова справа знищена та не перебуває в архіві Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Матеріали виконавчого провадження знищені у зв`язку зі спливом строку зберігання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях начальника Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Поймьонова Ю. О., щодо відмови в знятті арешту з майна боржника, вбачаються порушення конституційних прав скаржника, а саме стаття 41, якою передбачено право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Так, після реального виконання судового рішення та погашення боргу перед стягувачем, виконавче провадження було завершено. Інше виконавче провадження було завершене у зв`язку з поверненням виконавчого документу стягувачу без виконання. Повторно виконавчі документи, після повернення у 2014 році не пред`являлися. Арешт майна боржника ОСОБА_1 діє і на теперішній час, не дивлячись на те, що виконавчі провадження знищені, жодних матеріальних претензій до ОСОБА_1 з боку стягувача АТ КБ «Приватбанк» немає, а тому, наявним є втручання в особисте право боржника на володіння майном. Оскільки майно боржника не може перебувати під арештом безстроково, адже статус такого майна є невизначеним. За таких обставин як стягувач так і боржник не має можливості розпоряджатися арештованим майном.

Також, суд критично ставиться до посилань представника Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та погоджується з представником заявника, щодо необхідності стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчих зборів, оскільки дійсно відсутні відомості стосовно рішення виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору, а тому підстав для не зняття арешту з майна боржника немає.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Аргументи заявника ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ворона А. І. в розглядуваній скарзі зведено до посилань про відсутність законних підстав для продовження арешту майна боржника, а тому суд погоджується з доводами заявника щодо неправомірної бездіяльності з боку начальника Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Поймьонова Ю.О., що виразилась у незнятті арешту, накладеного на майно боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року N 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах роз`яснено, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби необхідно враховувати, що Законом України "Про виконавче провадження" передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом України "Про виконавче провадження" заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 вказаного Закону), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 8 ст. 19 вказаного Закону).

Суд, сумуючи вищевикладене, перевіривши чи діяв державний виконавець відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України; з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення відповідних дій; безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямована ця дія, своєчасно, тобто протягом розумного строку, - приходить до переконання, що скарга ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ворона А. І. на бездіяльність начальника Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Поймьонова Ю.О. щодо незняття арешту, накладеного на майно боржника ОСОБА_1 - підлягає задоволенню за викладених вище обставин.

Розглянувши скаргу по суті, суд вважає за потрібне зазначити наступне.

Згідно з положенням статті 1 Закону України № 1404-VIII від 02.06.2016 року виконавче провадження це завершальна стадія судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб). Виконання судового рішення є також сферою регулювання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції. У справі «Войтенко проти України» (рішення від 29 червня 2004 року) Європейський суд з прав людини нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1.

В скарзі ОСОБА_1 зазначає, що виконав свій обов`язок по виконанню судового рішення, сплатив борг в повному обсязі, а тому бездіяльність державного виконавця, що виражається в незнятті арешту з його майна, перешкоджає його правам на володіння та реалізацію цим майном.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 451 ЦПК України за результати розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення. Дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 14 постанови Пленуму ВСС «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 № 6, враховуючи, що виконання судових рішень є завершальною і невід`ємною частиною (стадією) судового провадження у конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, ні ЦПК, ні законом «Про судовий збір» не передбачено необхідності сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Такий висновок також викладено Верховним судом в постанові № 589/6044/2013 від 14.02.2018 року.

На підставі ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 18, 74 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись 449, 450, 451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Поновити заявнику строк для звернення до суду зі скаргою.

Скаргу ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Ворона Артема Ігоровича, заінтересовані особи: 1) начальник Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Поймьонов Юрій Олегович, 2) Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», про визнання бездіяльності державного виконавця протиправною, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Зобовязати начальника Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Поймьонова Юрія Олеговичазняти арешт з майна боржника ОСОБА_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 , що накладений:

- постановою про арешт майна від 04.02.2014 року в рамках виконавчого провадження №40830882, виключивши відповідний запис про обтяження №4570484;

- постановою про арешт майна від 03.02.2014 року в рамках виконавчого провадження №40830882, виключивши відповідний запис про обтяження №4548072;

- постановою про арешт майна від 05.07.2012 року в рамках виконавчого провадження №30865776, виключивши відповідний запис про обтяження №12695264.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України та, відповідно п. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, - до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: