465/90/25
2-з/465/11/25
У Х В А Л А

про повернення заяви

08.01.2025 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Величко О.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

До Франківського районного суду м. Львова звернулася ОСОБА_1 із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви. Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є спадкоємцем своєї матері - ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка, в свою чергу, прийняла та не оформила спадщину від своєї матері - ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . Розпочавши оформлення спадкових прав, заявник дізналася про наявність у Спадковому реєстрі запису № 45002517, внесеного 02.07.2008 року Львівським державним нотаріальним архівом, щодо складеного ОСОБА_3 (бабцею заявниці по материнській лінії) заповіту, посвідченого 02.02.1993 року у Третій львівській державній нотаріальній конторі Львівської області, зареєстрованого за № 2-1399. У зв`язку з наявністю у неї правових підстав звернутися до суду у майбутньому з позовом про тлумачення змісту або визнання недійсним (нікчемним) зазначеного заповіту та включення до спадкової маси майна померлої ОСОБА_3 , охопленого цим заповітом, виникла необхідність витребувати докази, які зберігаються у Львівському державному нотаріальному архіві, для подальшого встановлення складу спадкового майна, кола спадкоємців та формування позовних вимог, а саме: заповіт, складений ОСОБА_3 , посвідчений 02.02.1993 року у Третій львівській державній нотаріальній конторі Львівської області, зареєстрований за № 2-1399, і документи, на підставі яких було вчинено цей правочин; реєстр для реєстрації нотаріальних дій та алфавітну книгу обліку заповітів за 1993 рік, які містять записи (відмітки) про складений ОСОБА_3 заповіт, посвідчений 02.02.1993 року у Третій львівській державній нотаріальній конторі Львівської області, зареєстрований за № 2-1399. Отримати самостійно у позасудовому порядку вищевказані докази шляхом подання до Львівського державного нотаріального архіву заяви про ознайомлення з ними заявник не має можливості, оскільки інформація щодо складеного ОСОБА_3 заповіту, посвідченого 02.02.1993 року у Третій львівській державній нотаріальній конторі Львівської області, зареєстрованого за № 2-1399, є нотаріальною таємницею. А тому, заявник просить в порядку забезпечення доказів витребувати у Львівського державного нотаріального архіву зазначені вище документи.

Дослідивши матеріали заяви, суддя дійшов висновку про наявність підстав для її повернення заявнику.

Так, форма та зміст заяви про забезпечення доказів мають відповідати вимогам ст. 117 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України заява про забезпечення доказів повинна містити обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Такий правовий висновок щодо застосування положень статті 116 ЦПК України зроблено в постанові Верховного Суду, ухваленій в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, від 01.04.2020 року у справі №367/6751/18-ц (провадження №61-23322св19).

Проте, в порушення вимог ЦПК України, заявником у своїй заяві про забезпечення доказів не наведено жодного об`єктивного факту на підтвердження того, що зазначені в заяві документи можуть бути втрачені або їх збирання чи подання стане згодом неможливим чи утрудненим. Більше того, заява не містить навіть припущень щодо ймовірності виникнення таких обставин у майбутньому.

Відповідно до положень ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається, зокрема, докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні та обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Отже, забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів згодом або засіб доказування може бути втрачений.

Таким чином, процесуальним порядком та механізмом забезпечення доказів передбачено, що суд (суддя) розглядаючи заяву про забезпечення доказів, має з урахуванням обґрунтування необхідності забезпечення доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що зволікання з цим питанням поставить під загрозу можливість подання доказів у майбутньому (вони можуть бути знищені, пошкоджені, втратити свою доказову цінність, тощо).

Крім того, основною складовою обґрунтованості заяви про забезпечення доказів є необхідна доведеність обставин, що існують достатні підстави вважати, що такі докази будуть втрачені в подальшому.

Аналогічний висновок зроблено в ухвалі Верховного Суду від 02.05.2019 року, постановленій за результатами розгляду справи №3д/9901/2/19.

Отже, дослідивши заяву, суд дійшов висновку, що заявлені у ній вимоги по своїй суті не є вимогами про забезпечення доказів, адже обставини, які, на думку заявниці, вказують на необхідність забезпечення доказів, полягають лише у тому, що вона не має можливості самостійно отримати такі докази, а не у тому, що такі докази у майбутньому можуть бути втраченими або їх збирання чи подання стане згодом неможливим чи утрудненим.

Таким чином, заявником у поданій заяві не зазначено обґрунтування необхідності забезпечення доказів, а також не вказані підстави, що доведені належними доказами, припускати, що докази, які вона просить забезпечити, можуть бути втрачені або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

При цьому, порушене заявницею питання про витребування доказів може бути оформлене відповідним клопотанням і подане разом з позовною заявою чи в межах справи, яка перебуватиме на розгляді суду, у випадку, якщо заявниця звернеться з позовом.

Відповідно до ч. 4 ст. 117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин заяву слід повернути заявнику, як таку, що не відповідає вимогам ст. 117 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.117, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви - повернути заявниці.

Роз`яснити заявниці, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Ухвалу складено та підписано 08.01.2025 року.

Суддя Величко О.В.