Справа № 624/20/25
провадження №2-о/624/10/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року суддя Кегичівського районного суду Харківської області Богачова Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Служба у справах дітей Кегичівської селищної ради Харківської області, ОСОБА_2 про встановлення факту перебування на утриманні дітей

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити факт перебування на його утриманні неповнолітніх дітей дружини, ОСОБА_2 , від попереднього шлюбу: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Заява обґрунтована тим, що 15 травня 2024 року між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб. ОСОБА_2 до шлюбу самостійно виховувала дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_9 . Біологічний батько дітей, ОСОБА_11 , помер ІНФОРМАЦІЯ_10 . Дід та баба по лінії батька померли, по лінії матері баба участі у вихованні дітей не приймає, веде асоціальний спосіб життя та вживає алкоголь, дід помер. Заявник є військовослужбовцем, має високий та стабільний заробіток, що дозволяє повністю забезпечувати сім`ю всім необхідним, покриваються всі витрати на продукти харчування, одяг, медичні послуги та освіту для дітей. Крім того, заявник регулярно виділяє кошти на додаткові потреби дітей та дружини, такі як: лікування, навчання, розвиток і дозвілля. Будинок в якому проживає сім`я належить на праві власності заявнику. Заявник турбується про сім`ї, забезпечуючи надійну та стабільну базу для їх розвитку. Завдяки чому, родина живе в атмосфері любові та турботи, а діти мають можливість розвиватися в стабільному і безпечному середовищі. Також сім`я має посвідчення багатодітної родини, що підтверджує їхній статус і надає можливість користуватися певними соціальними пільгами. Окрім того, заявник постійно здійснюю перекази грошових коштів на банківський рахунок своєї дружини, які повністю покривають, як її особисті потреби, так і потреби сім`ї. Заявником було подано заву до Служби у справах дітей Кегичівської селищної ради Красноградського району Харківської області для отримання акту про утримання неповнолітніх дітей, у відповідь на яку 02.10.2024 було надано відмову, з роз`ясненням неможливості видачі такого документа. Встановлення факту перебування на утриманні заявника дітей дозволить отримати дітям всі належні соціальні виплати, користуватися пільгами як членам сім`ї діючого військовослужбовця.

Ознайомившись зі змістом заяви та доданих до неї документів, суддя дійшов до висновку про відмову у відкритті провадження, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у ст. 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Згідно з ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18 викладено правовий висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме: якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 752/20365/16-ц, від 05.12.2019 у справі № 750/9847/18, від 03.02.2021 у справі № 644/9753/19, від 16.06.2021 у справі № 643/6447/19/19, від 08.09.2021 у справі № 641/5187/20, 18.01.2024 у справі № 560/17953/21.

Критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб.

З точки зору закону під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 201/5972/22 (провадження № 14-132 цс23), від 11 вересня 2024 року в справі № 201/5972/22 (провадження № 14-132цс23), суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту перебування на утриманні дітей не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні, оскільки існує спір про право щодо участі одного з батьків у вихованні й утриманні дитини.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, факту перебування особи на утриманні, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України, незалежно від мети звернення та наявності у заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень.

Однак, встановлення факту, що має юридичне значення, який просить встановити заявник може мати негативні наслідки для ОСОБА_2 як матері дітей.

З урахуванням закріпленого в сімейному законодавстві принципу невідчужуваності сімейних обов`язків, неможливості відмови від них, у тому числі від обов`язків утримання дитини, то зазначене питання не може з`ясовуватись безвідносно до дій матері дітей та може вирішуватись у межах спору про право за загальним правилом у позовному провадженні.

Такий факт не може встановлюватись у безспірному порядку, в тому числі на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дитини. Інститут окремого провадження не може використовуватися для створення преюдиційних фактів з метою подальшого вирішення будь-якого спору про право.

Також, встановлення факту надасть заявнику право на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації передбачену п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно з якою не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Таким чином, встановлення факту про який просить заявник, може впливати на права та інтереси як дітей так, і його матері, а також на права та обов`язки щодо військової служби самого заявника та Національної гвардії України в якій несе службу заявник.

З огляду на вищезазначене, суд доходить висновку, що із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а тому у відкритті провадження у справі слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 186, 258-261, 353 ЦПК України суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадженні у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Служба у справах дітей Кегичівської селищної ради Харківської області, ОСОБА_2 про встановлення факту перебування на утриманні дітей.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в 15-денний строк з дня її проголошення (підписання). Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали суду.

Суддя Т.В. Богачова