Справа № 685/37/25
Провадження № 2/685/106/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року селище Теофіполь

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді Турчин-Кукаріної І.В.

за участі секретаря судового засідання Медун В.Р.

розглянувши заяву керівника Волочиської окружної прокуратури Хмельницької області про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Волочиської окружної прокуратури Хмельницької області в інтересах держави в особі Теофіпольської селищної ради звернувся до Теофіпольського районного суду Хмельницької області з позовною заявою до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки.

Ухвалою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 09.01.2025 провадження у справі відкрито.

Одночасно з пред`явленням даного позову позивач подав заяву про забезпечення позову, мотивуючи її тим, що до Теофіпольського районного суду Хмельницької області ним подано позовну заяву в інтересах держави в особі Теофіпольської селищної ради до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки. Враховуючи, що ОСОБА_1 має можливість розпорядитися спірною земельною ділянкою, що утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду, просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :04:007:0020, заборонити ОСОБА_1 відчужувати чи змінювати цільове призначення вказаної земельної ділянки, здійснювати її перетворення, поділ, об?єднання з іншими земельними ділянками, заборонити земельним кадастровим реєстраторам вносити до Державного земельного кадастру будь-які відомості, що стосуються спірної земельної ділянки, окрім внесення даних про її належність на праві власності державі.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню частково.

В судовому засіданні встановлено, що прокурор звернувся в суд в інтересах держави в особі Теофіпольської селищної ради до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки номер :04:007:0020, площею 0,9658 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населеного пункту с.Святець, Теофіпольської ТГ.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України. Так, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При цьому відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Також відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

З матеріалів справи вбачається наявність зв`язку між предметом спору і заходом забезпечення позову, який просить застосувати позивач. Суд вважає, що такий захід забезпечення позову співмірний заявленим позовним вимогам та спроможний забезпечити виконання судового рішення у разі задоволення позову, не покладатиме надмірний тягар на власника майна та не буде порушувати його прав на володіння та користування спірним нерухомим майном.

Водночас незастосування такого заходу забезпечення позову створює реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання рішення суду, а також може ускладнити ефективний захист та поновлення порушених прав позивача.

Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку про необхідність накладення арешту на земельну ділянку, а також заборонити відповідачу її відчужувати, змінювати її цільове призначення, здійснювати її перетворення, поділ, об?єднання з іншими земельними ділянками, а також про необхідність заборонити земельним кадастровим реєстраторам, які входять до складу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальним органам вносити до Державного земельного кадастру будь-які відомості, що стосуються земельної ділянки, зазначеної в заяві про забезпечення позову, оскільки такі види забезпечення позову унеможливлять відчуження спірної земельної ділянки протягом часу розгляду справи у суді.

Cуд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення у цій справі.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.149-153, 157 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву керівника Волочиської окружної прокуратури Хмельницької області про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,9658 га з кадастровим номером :04:007:0020.

Заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) відчужувати чи змінювати цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :04:007:0020, здійснювати її перетворення, поділ, об?єднання з іншими земельними ділянками.

Заборонити земельним кадастровим реєстраторам, які входять до складу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру () та її територіальним органам вносити до Державного земельного кадастру будь-які відомості, що стосуються земельної ділянки з кадастровим номером :04:007:0020.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали направити позивачу до відома, а відповідачу, Теофіпольському відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), органу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень до виконання.

Роз`яснити, що оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Строк пред`явлення ухвали до виконання 3 (три) роки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуюча суддя Ірина ТУРЧИН-КУКАРІНА