Справа № 309/5029/24
Провадження № 2/161/71/25
У Х В А Л А

10 січня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Коржик Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку заяву представника позивача адвоката Загоруйка Г.А. про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Новус-Н», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів ОСОБА_3 , про витребування майна із чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває вищевказана цивільна справа № 309/5029/24, предметом якої є: визнання недійсним Договору комісії № 12928/10/2020 від 30.10.2020 року, укладеного між ТзОВ «Новус-Н» та ОСОБА_1 щодо продажу транспортного засобу автомобіля MERCEDES-BENZ Sprinter, 2010 р.в., та застосування наслідків недійсності правочину; визнання недійсними договорів купівлі-продажу № 12928/10/2020 від 30.10.2020 року та договору купівлі-продажу № 2143/2022/3310754 від 03.08.2022 року, предметом яких також був вказаний транспортний засіб, з моменту їх укладення; визнання права власності на спірне рухоме майно за ОСОБА_1 та витребування його з чужого незаконного володіння ОСОБА_2

08.01.2025 року представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд встановити заборону здійснювати реєстраційні дії та обмеження в перетині кордону України щодо автомобіля MERCEDES-BENZ Sprinter, 2010 р.в., сірого кольору, номер шасі: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який є предметом розгляду в цивільній справі № 309/5029/24, до ухвалення у ній судового рішення. В обґрунтування своїх вимог останній зазначає, що жодних правочинів, на підставі яких спірне майно вибуло із власності його довірителя, ОСОБА_1 не підписував та волевиявлення на відчуження свого автомобіля він не мав. Враховуючи предмет спору, а також те, що спірне майно є рухомим, існує загроза його переміщення за межі України, що унеможливить виконання судового рішення в справі, у випадку задоволення позову. Відтак, наразі існує нагальна потреба у вжитті заходів забезпечення позову.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Сторони в судове засідання не з`явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду заяви у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, її обґрунтування, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується дана заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, з урахуванням наявності ризиків, що невжиття заходів забезпечення позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, вважає за необхідне задовольнити заяву з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Правова природа арешту майна, вчиненого у зв`язку із провадженням в цивільній справі, полягає у обмеженні права розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, укладення інших правочинів), при цьому за власником зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову спрямоване перш за все проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи, зокрема може відчужити майно, а тому підставою забезпечення позову є саме обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як встановлено судом, предметом спору у цивільній справі № 309/5029/24 є автомобіль MERCEDES-BENZ Sprinter, 2010 р.в., сірого кольору, номер шасі: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який належав на праві власності позивачу та вибув з його володіння на підставі оскаржуваних правочинів.

З огляду на те, що спірне майно є рухомим, піддається переміщенню, існує обґрунтований сумнів щодо можливості його збереження у належному стані до ухвалення судового рішення в даній справі.

Виходячи з положень Постанови Пленуму ВС України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Суд враховує, що ОСОБА_2 , як особа, у власності якої на даний час перебуває спірне майно, у будь-який час може здійснити перетин державного кордону України на автомобілі особисто, шляхом уповноваження третіх осіб, або забезпечити його транспортування, що унеможливить виконання судового рішення.

Дане зумовлене тим, що юрисдикція держаних установ, якими здійснюватиметься виконання судового рішення, поширюється лише на територію України, а визнання його рішень закордоном вимагає вчинення додаткових дій, що суперечитиме завданням та основним засадам цивільного судочинства.

Наведене вказує на існування необхідності поряд із забороною здійснення реєстраційних дії щодо спірного автомобіля вжити додаткові заходи у виді заборони його переміщення за межі території України.

Враховуючи наведене та з урахуванням того, що спірний автомобіль вибув із власності позивача, а також те, що таке майно може бути відчужене до можливого ухвалення судового рішення про задоволення позовних вимог, що ускладнить чи зробить неможливим його виконання, суд приходить до висновку про необхідність встановлення заборони здійснювати реєстраційні дії та обмеження в перетині кордону України щодо автомобіля MERCEDES-BENZ Sprinter, 2010 р.в., сірого кольору, номер шасі: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

На переконання суду, такий спосіб забезпечення позову є достатнім та співмірним із заявленими позовними вимогами.

Керуючись ст.ст. 149-150, 153, 244, 259-261, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача адвоката Загоруйка Г.А. про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Новус-Н», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів ОСОБА_3 , про витребування майна із чужого незаконного володіння задовольнити.

Встановити заборону органам, які здійснюють державну реєстрацію (перереєстрацію) транспортних засобів, здійснювати реєстраційні дії щодо автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», моделі «Sprinter 319cdi», 2010 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , державний номерний знак: НОМЕР_2 .

Ухвалу в частині заборони вчинення реєстраційних дій до негайного виконання надіслати Головному сервісному центру МВС України (04052, м. Київ-85, вул. Лук`янiвська, 62; електронна пошта: ).

Встановити заборону на перетин Державного кордону України автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», моделі «Sprinter 319cdi», 2010 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , державний номерний знак: НОМЕР_2 .

Ухвалу в частині заборони перетину державного кордону до негайного виконання надіслати Державній прикордонній службі України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26; електронна пошта: ).

Про результати виконання ухвали Головним сервісним центром МВС України та Державною прикордонною службою України повідомити суд.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали складений 10 січня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська