Провадження № 2-н/463/318/25
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

13 січня 2025 року суддя Личаківського районного суду м.Львова Грицко Р.Р., вивчивши матеріали заяви Приватного акціонерного товариства «Львівський завод залізобетонних виробів № 2» про видачу судового наказу про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за послуги з постачання теплової енергії,

в с т а н о в и в :

заявник Приватне акціонерне товариство «Львівський завод залізобетонних виробів № 2» звернулося до Личаківського районного суду м.Львова із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.01.2022 року по 01.11.2024 року у розмірі 10117,52 гривень та 302,80 гривень судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником і зазначенням вимог відповідно переліку визначеному у ч.2 ст.163 ЦПК України.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу окрім іншого додається документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника.

Заява про видачу судового наказу подана головою правління ПрАТ «Львівський завод залізобетонних виробів № 2» Перун Р.Я.

Відповідно до ч.3 ст.58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

У поданій заяві не має підтверджуючих документів (повноважень) представника, а саме, що особа, яка підписала заяву ОСОБА_4 відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи) обіймає посаду голови правління ПрАТ «Львівський завод залізобетонних виробів № 2».

Згідно з п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з ч.2 ст.165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Згідно з ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст.165, 166 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в :

відмовити Приватному акціонерному товариству «Львівський завод залізобетонних виробів № 2» у видачі судового наказу про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за послуги з постачання теплової енергії.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання до Львівського апеляційного суду.

Суддя Грицко Р.Р.