РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року, місто Звягель Житомирської області

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Мозгового В.Б.,

(Справа № 285/5954/24, провадження у справі № 2/0285/468/25)

розглянув у судовому засіданні у спрощеному порядку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

27.11.2024 позивач звернувся до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області із позовом до відповідача, у якому просить стягнути з останнього заборгованість за договором про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №S-00016421 від 24.01.2022 у розмірі 7750,00 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та 3500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позову зазначено, що 24.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГВАДІАНА» та ОСОБА_1 укладено договір №S-00016421 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, у формі електронного документу, за умовами якого відповідачу надано кредит в розмірі 2000 грн., строком на 25 днів, зі сплатою 2,5 % на добу, на засадах строковості, зворотності, платності та забезпеченості. У свою чергу позичальник зобов`язався повернути товариству суму отриманого кредиту та сплатити проценти за користування кредитними коштами у строки, передбачені кредитним договором.

07.05.2024 року між ТОВ «ФК ГВАДІАНА» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу №1, відповідно до умов якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача.

Враховуючи встановлені договором умови загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором № S-00016421 від 24.01.2022, становить 7750,00 грн., яка складається з наступного: 2000 грн. - заборгованість по кредиту; 5750,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом за період 24.01.2022 по 19.05.2022. Розрахунок заборгованості по несплаченим відсоткам: 2000,00*2,5%*115 (днів) = 5750,00 грн. - відсотки за користування кредитом.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 83 ЦК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

24.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГВАДІАНА» та ОСОБА_1 укладено договір №S-00016421 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, у формі електронного документу з використанням електронного підпису, за яким останній отримав кредит у сумі 2000 грн. ( п. 1.1 договору), строком на 25 днів, тобто до 17.02.2022 ( п. 2.1), стандартна процентна ставка становить 2,50% на добу ( п. 2.6), плата за надання кредиту є фіксованою, становить 912,50% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом і не може бути збільшена без письмової згоди позичальника ( п. 3.1.). Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором: F297749 ОСОБА_1 /24.01.2022 (а.с. 48-66). Про вказане також свідчить паспорт споживчого кредиту (а.с. 67-70).

Кредит надається в безготівковій формі на реквізити платіжної банківської карти, вказаної позичальником НОМЕР_1 ( п. 2.2).

Згідно інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» №2481/05 від 13.05.2024, 24.01.2022 була проведена виплата, на платіжну карту № НОМЕР_1 , кредиту за договором S-00016421 в сумі 2000 грн. (а.с. 46).

Відповідно до довідки ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГВАДІАНА» від 07.05.2024, сума заборгованості станом на 07.05.2024 не погашена, сума сплачених в рахунок погашення заборгованості за період з 24.01.2022 по 07.05.2024 становить 0 грн. (а.с. 47).

07.05.2024 року між ТОВ «ФК «Гвадіана» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено Договір факторингу № 1, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Гвадіана» відступає ТОВ «Цикл Фінанс» за плату належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами відповідно до реєстру боржників згідно додатку №1. Внаслідок передачі (відступлення) прав вимог ТОВ «Цикл Фінанс» заміняє ТОВ «ФК «Гвадіана» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «Гвадіана» за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами ( п. 1.2.). Згідно п. 12.1. строк дії цього договору до 30.04.2027 включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (а.с. 22-27).

Згідно Акту приймання-передачі Реєстру Боржників від 07.05.2024 до Договору факторингу № 1 від 07.05.2024 ТОВ «ФК «Гвадіана» передав, а ТОВ «Цикл Фінанс» прийняв Реєстр Боржників від 07.05.2024 кількістю 2119 (а.с. 32).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до вищевказаного договору ТОВ «Цикл Фінанс» прийнято право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №S-00016421 на загальну суму боргу 3550 грн., яка складається із суми заборгованості за основною сумою боргу 2000 грн., суми заборгованості за відсотками 1550 грн. (а.с. 43-45).

Отже, за вище зазначених обставин позивач є новим кредитором за договором №S-00016421 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 24.01.2022 на суму 3550 грн.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки предметом судового розгляду є спір про стягнення із відповідача на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованості договором про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а договір факторингу відповідачем не оспорювався, в даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину вищезазначеного договору у цій справі (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (ст. 629 ЦК України).

За таких обставин, у позивача, як нового кредитора, який набув право вимоги в межах сум зазначених у договорі, наявне право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1, 2ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За приписом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію`регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205,207 ЦК України).

В п. 1ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В п. 1ст. 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтями1048,1050 ЦК України встановлено, що у випадку встановлення договором обов`язку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів.

Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов`язання, за змістом якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Положеннями статей 1077,1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Виходячи з вищенаведених положень чинного законодавства та встановлених обставин справи вбачається, що 24.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГВАДІАНА» та ОСОБА_1 укладено договір №S-00016421 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, який був укладений в електронній формі на суму 2000 грн. строком до 17.02.2022.

Відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за кредитним договором.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу за №S-00016421 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 24.01.2022 в розмірі 2000 грн.

Щодо стягнення процентів за кредитним договором суд зазначає наступне.

Відповідно достатті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Частиною першої статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК Україниправо кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до вищевказаного договору ТОВ «Цикл Фінанс» прийнято право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №S-00016421 на загальну суму боргу 3550 грн., яка складається із суми заборгованості за основною сумою боргу 2000 грн., суми заборгованості за відсотками 1550 грн. (а.с. 44).

У позовній заяві зазначено, що нарахування відсотків позивачем здійснювалось у відповідності до умов Договору надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №S-00016421 від 24.01.2022 та Додатків до нього та припинилось на 90 календарний день починаючи з першого дня прострочення Договору відповідно до умов договору та паспорту споживчого кредиту. Розрахунок заборгованості по несплаченим відсоткам: 2000,00*2,5%*115 (днів) = 5750 грн. - відсотки за користування кредитом.

Відповідно до п. 4.1. клієнт має право продовжити (пролонгувати) строк повернення кредиту, для цього він зобов`язаний у повному обсязі сплатити нараховані на дату пролонгації проценти за користування кредитом та пеню/штраф у разі наявності. Продовження строку надання кредиту доступне всім позичальникам до 90 дня прострочення зобов`язання включно, з 91 дня прострочення зобов`язання продовження строку кредиту доступне тільки для клієнтів, сума (тіло) кредиту яких перевищує розмір мінімальної заробітної плати. Оплата в повному обсязі нарахованих процентів за Кредитом є підтвердженням згоди позичальника щодо активізації/продовження строку надання Кредиту потребує підписання додаткових угод до цього Договору.

Згідно п. 2.1 кредит надається строком на 25 дні, тобто до 17.02.2022.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження здійсненого нарахування відсотків за користування кредитом за період 18.02.2022 по 19.05.2022, а тому слід відмовити у стягненні з відповідача на користь позивача нарахованих позивачем процентів за 90 календарних днів, у розмірі 4200 грн. Враховуючи також, що відступлення прав вимог до відповідача вже у травні 2024 року мало місце лише на суму боргу 3550 грн., яка складається із суми заборгованості за основною сумою боргу 2000 грн., суми заборгованості за відсотками 1550 грн. (а.с. 44).

Також, додаткових угод про продовження строку дії договору представником позивача не надано.

Таким чином, з огляду на зазначене, оскільки відповідач умови договору №S-00016421 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 24.01.2022 належним чином не виконував, жодних заперечень щодо цього суду не надав, суд вважає за необхідне, задовольнити позовні вимоги, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованість за даним кредитним договором в загальному розмірі 3550 грн., яка складається з 2000 грн. суми кредиту, 1550 грн. суми заборгованості за відсотками.

При вирішенні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

В даному випадку, суд приходить до висновку, що наданими до суду доказами фактичний обсяг витрат на правову допомогу у даній цивільній справі представником позивача частково обґрунтовано, і з огляду на незначну складність самої справи, суд вважає, що понесені позивачем витрати є не співмірними із складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг.

У зв`язку з вищезазначеним, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про зменшення розміру таких витрат до 1500 грн., що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат саме в зазначеному розмірі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути судовий збір з врахуванням часткового задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 10, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ, 04112) заборгованість в сумі 3 550 (три тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс»(вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ, 04112) документально підтверджені судовий збір у розмірі 1109 (одна тисяча сто дев`ять) гривень 52 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс»(вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ, 04112) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 10.01.2025 року.

Головуючий