Справа № 442/166/25
Провадження № 2-о/442/189/2025
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

"09" січня 2025 р. місто Дрогобич Львівської області

Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваль Р.Г., вивчивши матеріали заяви Чехова Дениса Анатолійовича в інтересах ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до заінтересованої особи - ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про видачу обмежувального припису, -

в с т а н о в и в:

Представника заявника - адвокат Чехов Д.А. через «Електронний суд» звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із заявою про видачу обмежувального припису.

За змістом ч. 5 ст. 43 ЦПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ч. 7 ст.43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Згідно ч. 8 ст. 43 ЦПК України встановлено, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Відповідно до розділу 2 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи(ЄСІТС), учасники судового процесу за допомогою зареєстрованого електронного кабінету можуть надсилати копії електронних документів іншим учасникам судової справи, крім випадків, коли інший учасник не має зареєстрованого електронного кабінету, подавати заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, а також отримувати судові рішення та інші електронні документи.

У разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

У порушення наведених норм заявником не додано доказів того, що ОСОБА_3 була направлена копія даної заяви з додатками в паперовому вигляді за допомогою засобів поштового зв`язку або через електронний кабінет в ЄСІТС.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Справи про видачу і продовження обмежувального припису розглядаються у порядку окремого провадження з дотриманням правил, передбачених ст. 350-1 - 350-5 ЦПК України.

Вимоги до змісту та форми заяви про видачу обмежувального припису визначені статтею 350-4 ЦПК України.

Згідно положень цієї процесуальної норми у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути, зокрема, зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують.

Аналогічні положення містяться і у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, які визначають форму і зміст позовної заяви та перелік документів, що додаються до позовної заяви.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що пред`явлена представником заявника заява про видачу обмежувального припису не відповідає вимогам ч.1 ст.350-4 ЦПК України, відповідно до якої у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) заявника та заінтересованої особи, їх місце проживання чи перебування, поштовий індекс, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, у разі якщо заява подається особою, зазначеною у пунктах 3 і 4 частини першої статті 350-2 цього Кодексу, - процесуальне становище особи, яка подає заяву, із зазначенням її імені (прізвища, імені та по батькові), місця проживання чи перебування, поштового індексу, відомих номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти, а також ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) дитини або недієздатної особи, в інтересах якої подається заява, місце її проживання чи перебування, поштовий індекс, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, якщо такі відомі; 3) обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

У разі неможливості надати докази, визначені пунктом 3 частини першої цієї статті, до заяви може бути додано клопотання про їх витребування (ч.2 ст.350-4 ЦПК України).

Підставою для звернення заявником наголошена потреба у захисті в порядку Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

За змістом ст. ст. 1, 3 вказаного Закону, кривдником визнається особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя, а також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Аналізуючи викладене, особа, яка постраждала від домашнього насильства звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису, має навести у заяві обставини, зокрема, на підтвердження віднесення її до кола таких осіб та надати докази, що це підтверджують.

Звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису, представник заявника вказує, що постійно потерпає від насильства з боку свого сина ОСОБА_3 (заінтересована особа, стосовно якої подано заяву - кривдник).

Водночас, представник заявника не наводить та не додає до своєї заяви доказів щодо ступеню спорідненості із кривдником, який начебто є її сином, не зазначає відомостей про те, чи спільно вони проживають, кому належить нерухоме майно, перебувати в якому заявник просить суд заборонити кривднику.

Також слід звернути увагу, що у відповідності до вимог Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Рішення про видачу обмежувального припису або відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Таким чином, представнику заявника необхідно надати суду докази, на підтвердження обставин, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, так як відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У відповідності до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом трьох днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи те, що визначені недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі, суддя приходить до висновку про необхідність залишення заяви без руху з наданням представнику заявника строку для усунення недоліків, який, з огляду на строки розгляду справ цієї категорії, не може перевищувати трьох днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.175,177,185, ст.ст.350-1 - 350-5 ЦПК України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Заяву Чехова Дениса Анатолійовича в інтересах ОСОБА_2 до заінтересованої особи - ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису - залишити без руху.

Надати представнику заявника триденний строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

В разі якщо представник заявника не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Ухвала судді, в силу положень ч. 2 ст. 261 та ч. 1 ст. 353 ЦПК України, набирає законної сили з моменту її підписання, оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала складена та підписана суддею без її проголошення 09 січня 2025 року.

Суддя Роман КОВАЛЬ