Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/567/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
10.01.2025смт. Доманівка
Суддя Доманівського районного суду Миколаївської області у складі:
головуючої судді Кривенко О.В.,
за участю секретаря судового засідання Маташнюк О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданої від його імені представником - адвокатом Вовчанською Галиною Семенівною до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про встановлення факту не проживання ОСОБА_2 за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 з 2010 року і до дня смерті спадкодавця ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 .
Після смерті чоловіка залишилося спадкове майно до складу якого входить корпоративні права на селянське (фермерське) господасртво «Дружба».
Позивачка є спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка, інший спадкоємець першої черги син ОСОБА_4 відмовився від корпоративних прав.
При зверенні позивачки до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини їй було надано лист-роз`яснення в якому зазначається, що спадщину прийняла їхня дочка ОСОБА_2 шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Так згідно довідки про останнє місце проживання спадкодавця ОСОБА_3 зазначено, що за адресою АДРЕСА_1 булла зареєстрована їхня дочка ОСОБА_2 . Проте дочка фактично за данною адресою не проживає з 2010 року.
Тобто на час відкриття спадщини відповідач хоча і була зареєстрована за однією адресою із спадкодавцем, проте фактично не проживала та до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталась, тому в силу ст.. 1269 ЦК України вважається такою, що не прийняла спадщину.
Посилаючись на те, що дочка ОСОБА_2 на час відкриття спадщини після смерті батька не проживала разом з спадкодавцем, проте не може цього документально підтвердити, а відтак і оформити спадкові права, просить встановити факт не проживання ОСОБА_2 зі спадкодавцем - батьком ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.
Ухвалою від 27.05.2024 р. відкрите провадження у справі в порядку загального позовного провадження та витребувані докази.
Ухвалою від 31.10.2024 р. закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду, витребувані докази.
У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 особистої участі не приймала, її представник ОСОБА_5 в заяві позовну заяву підтримала повністю та просила її задовольнити.
У судове засідання, призначене на 10.01.2025 р., як і в попередні призначені судові засідання, відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, про дату час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, зокрема через оголошенняна офіційному веб - сайті судової влади України, відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України, у зв`язку з тим, що місце її проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи невідоме, причини неявки суду не повідомила, відзив на позову або заяву про розгляд справи за її відсутності не надала.
Згідно ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у них даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлялась про дати, час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явилась та позивач і його представник проти такого вирішення справи не заперечували.
Дослідивши матеріали справи, спадкової справи №179/2022, суд приходить до наступних висновків:
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданного виконавчим комітетом Прибузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис №47 від 08.11.2022 р.
Після його смерті відкрилася спадщина та залишилося спадкове майно, до складу якого входить корпоративні права СФГ «Дружба», які належали ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про державну реєстрацію суб`єктів підприємницької діяльності №20894318 від 15.12.1994 р.
Позивачка ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_3 , про що свідчить копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 встановлено, що 08 лютого 1954 року бу зареєстровани шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , після реєстрації шлюбу прізвище ОСОБА_7 .
Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Прибузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області № 341 від 08.04.2024 р. згідно якої ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований та постійно проживав за адресою АДРЕСА_1 .
З нам на день смерті були зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - 308.04.1981 року; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . - з 11.04.2012 р.; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - з 24.05.2016 р.; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - з 02.03.2021 р.
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 народився ОСОБА_4 , батьками є - батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_1 .
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 народилася ОСОБА_9 , батьками є - батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_1 .
З копій документів, що містяться у спадковій справі №179/2022, заведеній після смерті ОСОБА_3 , вбачається, що спадщину після його смерті прийняла позивачка ОСОБА_1 , шляхом подання заяви до нотаріальної контори від 29.11.2022 року.
17 квітня 2024 року позивачкою ОСОБА_1 було подано заяву щодо видачі свідоцтва на управління корпоративними правами СФГ «Дружба».
Згідно матеріалів спадкової справи спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_1 , діти: син ОСОБА_4 , який відмовився від отрмування свідоцтва управителя корпоративними правами та надав згоду на призначення, як єдиного спадкодавця ОСОБА_1 , про що свідчить його заява, яка знаходяться в матеріалах спадкової справи №179/2022.
Дочка ОСОБА_2 , яка до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті її батька не зверталась.
З дослідженої довідки виданої адміністратором відділу ЦНАП Прибузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області №367 від 15.04.2024 р. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована в АДРЕСА_1 , але з 2010 року за вказаною адресою не проживає.
30 квітня 2024 р. позивачка ОСОБА_1 подала до державного нотаріуса заяву щодо прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3 .
Відповідно до інформаційного листа № 111/02-31 від 30 квітня 2024 р., державного нотаріуса Доманівської державної нотаріальної контори Миколаївської області Грушанської І. ОСОБА_1 було роз`яснено щодо прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено наступне: в Доманівській державній нотаріальній конторі Миколаївської області заведена спадкова справа №179/2022 р.
Проте оформлення спадкових прав, після спливу 6-ти місячного терміну видатьи Свідоцтво на управління всіма корпоративними правами на ОСОБА_1 не є можливим так як з поданих документів, а саме довідки Прибузької сільської ради вбачається, що є спадкоємець, який прийняв спадщину шляхом реєстрації зі спадкодавцем на момент смерті.
Право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)).
Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно із частиною першою статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
За змістом частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця.
Статтею 29 ЦК України встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.
Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).
Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією ( 254к/96-ВР ), законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Згідно із статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом встановлено і не спростовано матеріалами справи, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , будинок за адресою АДРЕСА_1 не був постійним місцем проживання відповідачки ОСОБА_2 , хоча вона була зареєстрована у данному будинку і право її проживання у ньому не обмежувалось.
У визначений законом строк ОСОБА_2 не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом.
Державна реєстрація ОСОБА_2 в квартирі будинок за адресою АДРЕСА_1 сама по собі не є беззаперечним доказом її постійного проживання на момент смерті батька за цією адресою реєстрації, оскільки спростована належними та допустимими доказами.
Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.
Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).
За таких обставин, суд приходить до висновку про встановлення факту не проживання ОСОБА_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 та визнання її такою, що не прийняла спадщину після ОСОБА_3 .
На підставі викладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Питання щодо стягнення з відповідача суми судових витрат позивачем не порушувалося.
Керуючись ст..ст. 10, 60, 263-265, 280 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 , поданої від його імені представником - адвокатом Вовчанською Галиною Семенівною до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт не проживання ОСОБА_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в строк і порядок, встановлений ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Доманівського районного суду Миколаївської області О. В. Кривенко