Провадження 2-н/127/5663/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши матеріали заяви Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води.

Судом у порядку, передбаченому ч. 5 та ч. 7 ст. 165 ЦПК України, отримано інформацію про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Відповідно до інформаційної довідки з реєстру Вінницької міської територіальної громади Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради про зняття з реєстрації місця проживання № 47824 від 31.12.2024, боржниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , з 05.07.2023.

Вищевказане також підтверджується відповіддю УДМС у Вінницькій області від 06.01.2025.

Таким чином, отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржниці, що є підставою для відмови у видачі судового наказу, згідно із ч. 9 ст. 165 ЦПК України.

Вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, пов`язані із споживанням послуг ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.12.2021 до 31.10.2024, в той час, як встановлено судом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , з 05.07.2023. Таким чином, із поданої заяви вбачається вимога про стягнення заборгованості за спожиті боржницею послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період, коли боржниця не була зареєстрована у даному помешканні.

Судом прийнято до уваги, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів, що ОСОБА_1 є власником та/або співвласником помешкання за адресою: АДРЕСА_1 , а відтак повинна нести витрати з його утримання і обслуговування з 01.12.2021 до 31.10.2024.

Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст. 163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу має містити обґрунтування заявлених вимог, перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, до заяви обов`язково має бути додано документи, що підтверджують ці обставини.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини, заява про видачу судового наказу не містить належного обґрунтування заявлених вимог і достатніх доказів, які б підтверджували ці обставини.

Однак, звертаючись до суду із заявою, заявник на власний розсуд визначився із обґрунтуванням вимог і надав ті документи, на підтвердження викладених обставин, які вважав за потрібне. Тому підстави для застосування судом п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, відсутні. Водночас, вищевказані обставини повинні бути прийняті до уваги і враховані під час ухвалення судового рішення.

Таким чином, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, що є ще однією самостійною підставою, крім встановленої судом підстави згідно ч. 9 ст. 165 ЦПК України, для відмови у видачі судового наказу в цій частині вимог згідно із п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Крім того, з матеріалів заяви вбачається, що заявником заявлено вимоги про стягнення заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01.12.2021 до 31.10.2024. Водночас до суду із вказаною заявою заявник звернувся 11.12.2024 (одержано судом 23.12.2024).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно із ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Порядок відліку позовної давності наведено у ст. 261 ЦК України, зокрема відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

При цьому, в порядку наказного провадження суд позбавлений права встановлювати наявність/відсутність переривання перебігу строку позовної давності, оскільки не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України.

Із заяви про видачу судового наказу вбачається, що заборгованість, пред`явлена заявником до стягнення, виникла за межами трирічного строку позовної давності, що в свою чергу, вказує на наявність спору про право.

Таким чином, із поданої заяви вбачаються також підстави передбачені п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України для відмови у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 164, п. 5 ч. 1, п. 8 ч. 1 і ч. 9 ст. 165, ст. 166, ч. 1 і ч. 2 ст. 167 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Комунальному підприємству Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених, зокрема п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Внесена сума судового збору Комунальним підприємством Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» поверненню не підлягає. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Суддя