УХВАЛА

06 січня 2025 року

м. Київ

справа № 603/215/24

провадження № 61-16318ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

розглянув клопотання Тернопільської обласної прокуратури про зупинення виконання рішення Монастириського районного суду Тернопільської області

від 21 червня 2024 року та постанови Тернопільського апеляційного суду

від 30 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1

до Тернопільської обласної прокуратури, за участі третьої особи - держави України в особі Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної шкоди, завданої діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 21 червня 2024 року, залишеним без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 30 вересня 2024 року, позов ОСОБА_1 до Тернопільської обласної прокуратури, за участі третьої особи - держави України в особі Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної шкоди, завданої діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і судузадоволено частково.

Стягнуто з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 650 000 грн (шістсот п`ятдесят тисяч гривень). У задоволенні решти вимог - відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 25 листопада 2024 року касаційну скаргу Тернопільської обласної прокуратури, на рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 21 червня 2024 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 30 вересня 2024 року повернуто заявнику на підставі пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України (касаційне провадження № 61-14914ск24).

Відповідно до матеріалів касаційного провадження № 61-14914ск24 копію зазначеної ухвали доставлено заявнику до електронного кабінету

27 листопада 2024 року.

У грудні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повторно надійшла касаційна скарга Тернопільської обласної прокуратури на рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 21 червня

2024 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 30 вересня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 грудня 2024 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі; витребувано справу із суду першої інстанції та роз`яснено учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України. Поновлено строк на касаційне оскарження судового рішення.

25 грудня 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшло клопотання Тернопільської обласної прокуратури про зупинення виконання рішення Монастириського районного суду Тернопільської області

від 21 червня 2024 року та постанови Тернопільського апеляційного суду

від 30 вересня 2024 року, яка 01 січня 2025 року була передана судді-доповідачу Лідовцю Р. А.

Клопотання обґрунтоване тим, що економіка країни зазнала негативного впливу

у зв`язку із вторгненням російської федерації на територію України, що зумовлює зменшення надходжень грошових коштів до Державного бюджету України.

Оскільки за результатами перегляду оскаржуваних рішень Верховний Суд може відмовити у задоволенні позовних вимог або зменшити розмір відшкодування, для забезпечення балансу інтересів сторін, а також попередження безпідставного стягнення бюджетних коштів, заявник вбачає за доцільне зупинення виконання рішення Монастириського районного суду Тернопільської області

від 21 червня 2024 року та постанови Тернопільського апеляційного суду

від 30 вересня 2024 року до закінчення касаційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Пунктом 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2012 року № 10 «Про судову практику розгляду цивільних справ у касаційному порядку» визначено, що клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Отже, клопотання про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим та містити підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.

Перевіривши доводи, наведені у клопотанні, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у його задоволенні, оскільки припущення заявника щодо дій, які можливо трапляться та/або не трапляться у майбутньому, судом до уваги не беруться, зокрема у разі задоволення касаційної скарги інтереси заявника захищені механізмом повороту виконання судового рішення. Відомості про те, що поворот виконання може бути ускладненим або неможливим у клопотанні не наведені.

Сама по собі незгода заявника з оскаржуваним судовим рішенням не є підставою для зупинення його виконання на час перегляду справи у касаційному порядку.

Ураховуючи наведене, а також те, що оскарження судового рішення у касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення його виконання судом касаційної інстанції, у задоволенні клопотання Тернопільської обласної прокуратури про зупинення виконання рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 21 червня 2024 року та постанови Тернопільського апеляційного суду

від 30 вересня 2024 року слід відмовити.

Керуючись статтею 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Тернопільської обласної прокуратури про зупинення виконання рішення Монастириського районного суду Тернопільської області

від 21 червня 2024 року та постанови Тернопільського апеляційного суду

від 30 вересня 2024 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник