Провадження № 2/202/1474/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 січня 2025 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Бєльченко Л.А., за участю секретаря судового засідання Ульянченко А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачів, адвокат Пуйда Є.Ю., в інтересах ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , через систему «Електронний суд» звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом до відповідача, в котрому просив визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної приватної власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 у рівних частках по 1/2.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2024 року визначено суддю Бєльченко Л.А. для розгляду даної справи.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03.12.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності залишено без руху у зв`язку з несплатою судового зборгу.

06.12.2024 року через систему «Електронний суд» від представника позивачів, адвоката Пуйди Є.Ю., надійшла заява про усунення недоліків з квитанціями про сплату судового збору.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09.12.2024 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено цивільну справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позову представником позивача, адвокатом Пуйдою Є.Ю., зазначено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 . Сім`я мешкала у своїй квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала позивачам на праві приватної спільної власності, в рівних долях по 1/2 кожний.

Квартира належала позивачам на підставі Свідоцтва про право власності від 10.03.1998 року, виданого Авдіївською міською радою народних депутатів. Також у позивачів наявні технічні паспорти на квартиру, у відповідності до якого позивачі є власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної спільної власності по 1/2 долі кожний. Квартира має загальну площу 45,1 кв.м., житлову 30,1 кв.м. і розташована на 5 поверсі 5-х поверхового будинку.

24.02.2022 року російська федерація розпочала повномасштабне вторгнення на територію України, у тому числі з метою повної окупації Донецької області. З кінця лютого 2022 року по 2024 рік йшли важкі бої за м. Авдївка та, на жаль, Збройні Сили України вийшли з міста, а армія окупантів захопила місто. Під час важків боїв місто Авдївка зазнало мінометних, артилерійських та авіаційних обстрілів. Більша частина міста повністю зруйнована. Мирні мешканці та цивільні особи повинні були залишити свої домівки з метою власної безпеки. Частина 5-ти поверхового будинку за адресою АДРЕСА_2 також зазнала обстрілу, де внаслідок ракетного влучання частина будинку обвалилася (фото будинку додається). Під`їзд, де знаходиться квартира позивачів начебто цілий (фото подвір`я додається, де виділено квартиру позивачів). Відомостей стосовно стану квартири у позивачів немає. Вони періодично мешкали у м. Краматорську та станом на теперішній час ОСОБА_1 мешкає у АДРЕСА_3 , а ОСОБА_2 мешкає у АДРЕСА_4 , як тимчасово переміщені особи .

З 1998 року по теперішній час позивачі не реєстрували право власності на їх квартиру, оскільки не знали про наявність державних реєстрів нерухомості та принципи роботи державних реєстраторів.

Станом на теперішній час в Україні діє державна програма "єВідновлення", в рамках котрої українці зможуть отримати компенсацію за зруйноване або пошкоджене війною житло. Компенсація передбачена за житло, яке було зруйноване або пошкоджене під час війни. Мова про квартири, приватні будинки, садові й дачні будинки, об`єкти незавершеного будівництва. Претендувати на компенсацію можуть українці, які є власниками нерухомості; ті, хто інвестував у будівництво; члени житлово-будівельних кооперативів тощо. Компенсація можлива у двох варіантах: як грошовий переказ на поточний рахунок із спеціальним режимом використання та як фінансування будівництва (купівлі) нової нерухомості. Грошова компенсація за пошкоджену нерухомість має обмежене призначення. Використати її можна буде лише на придбання будівельної продукції та оплату будівельних робіт, тобто на самостійне відновлення житла. Для отримання компенсації за зруйноване житло необхідно бути власником нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який запроваджено з 2013 року.

16.01.2024 року ухвалено рішення №71136882 про відмову в проведенні реєстраційних дій та у зв`язку з неможливістю підтвердження прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року проведення державної реєстрації права власності не є можливим. Підставою для відмови є той факт, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, що і є підставою для звернення до суду із цією позовною заявою.

З урахуванням наведеного, представник позивача, адвокат Пуйда Є.Ю., просив: визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної приватної власності квартири за адресою: АДРЕСА_1 у рівних частках по 1/2; вважати підставою для державної реєстрації прав на нерухоме майно на праві спільної приватної власності квартиру за адресою АДРЕСА_1 у рівних частках по 1/2 за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Представник позиваача, адвокат Пуйда Є.Ю., під час розгляду справи позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилася. Через систему «Електронний суд» подала заяву, в котрій просила провести розгляд справи без участі представника Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області. Проти задоволення позовних вимог не заперечує.

З`ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 10.03.1998 року, виданого керівником органу приватизації Виконавчого комітету Авдіївської міської ради народних депутатів позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві приватної спільної власності належать квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 45,1 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м.

На правовстановлюючому документі, свідоцтві про право власності на житло від 10.03.1998 року №181, начальником бюро технічної інвентаризації зроблений реєстраційний напис про те, що квартира записана за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в реєстрову книгу за реєстровим №5029 від 11.03.1998 року.

В технічному паспорті зазначено план земельної ділянки, план споруди та характеристика приміщень технічна характеристика приміщень, план квартири, а саме: квартира розташована на 1 поверсі 1 поверхового будинку загальною площею 28,7 кв.м., житловою площею 11,2 кв.м., тамбур 2,8 кв.м., коридор 6,1 кв.м., кухня 8,6 кв.м., житловий будинок загальною площею 161.9 кв.м., житловою площею 74.7 кв.м., з відповідною часткою господарських будівель та споруд: літня кухня літ.Б, літня кухня літ.Е, сарай літ.Д, сарай літ.В, сарай літ.Г, сарай літ.К, сарай літ.Л, сарай літ.Ж, сарай літ.З, сарай літ.Р, сарай С, погріб - пд, вбиральня М, вбиральня П, вбиральня Н, замощення І, огорожа №1.

Факт зміни прізвища позивача ОСОБА_2 з ОСОБА_4 на Бєлоус підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , що видане 21.02.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, про що зроблено актовий запис №26.

01.12.2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з метою реєстрації права власності в Державному реєстрі прав на нерухоме майно звернулася до державного реєстратора.

16.01.2024 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Юридичного департаменту Одеської міської ради Кісельовою Г.А. прийняте рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій №71136882, оскільки державним реєстратором не отримано в строк інформацію згідно ч.3 статті 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме, відповідь щодо зареєстрованих прав, котрі виникли в установленому законодавством порядку до 01.01.2013 року (а.с.19).

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309, м.Авдіївка, що відноситься до Авдіївської міської територіальної громади Донецької області, включено до тимчасово окупованої російською федерацією території України.

Наведені обставини унеможливлюють зареєструвати право власності на вказану квартиру в єдиній державній інформаційній системі з відомостями про право на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти/суб`єкти цих прав, затвердженій в Україні з 01.01.2013 року, у відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З приписів статті 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачем у позові про визнання права власності є особа, яка вже є власником.

Стаття 392 ЦК України не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи з вищевикладеного, встановивши, що згідно свідоцтва про право на власності на житло, посвідченого 10.03.1998 року керівником органу приватизації Виконавчого комітету Авдіївської міської ради народних депутатів, зареєстрованого за №181, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 45,1 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м., суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачами було доведено їх право власності на вказану квартиру.

Щодо вимоги позивачів про визнання підставою для державної реєстрації прав на нерухоме майно на праві спільної приватної власності квартиру за адресою АДРЕСА_1 у рівних частках по 1/2 за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , то вказана вимога не підлягає задоволенню, оскільки визнання за позивачами права власності на вказану квартиру є підставою для її реєстрації.

Керуючись ст. ст.4,5,12,81,141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності по 1/2 частині за кожною на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 45,1 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бєльченко Л.А.