Номер провадження 2/404/3202/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2025 року м. Кропивницький

Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Варакіна Н.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ТОВ «Кредит-Фінанс», ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Цимбаревич Лідія Юріївна, приватний нотаріус Осипенко Дмитро Олегович, Кропивницька міська рада про визнання відсутності прав іпотеко держателя, визнання недійсним договору про передачу прав за іпотечним договором та скасування записів та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовною заявою до ТОВ «Кредит-Фінанс», ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Цимбаревич Лідія Юріївна, приватний нотаріус Осипенко Дмитро Олегович, Кропивницька міська рада про визнання відсутності прав іпотекодержателя, визнання недійсним договору про передачу прав за іпотечним договором та скасування записів та визнання права власності.

Позовну заяву подано з порушенням вимог ст. 175, 177 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір».

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Позовна заява містить дев`ять вимог, а саме: сім немайнового характеру та дві майнового характеру.

Позивачами сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн. з кожного, тобто за одну немайнову позовну вимогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог майнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу окремо.

Відповідно до ч.7 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

У разі коли позов не майнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Згідно з п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру станом на дату подання позовної заяви становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 2.2 ч .1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому, з огляду на вищевказане, кожним позивачем має бути сплачений судовий збір за кожну вимогу майнового характеру та немайнового характеру.

Окрім того, відповідно до п.п. 4, 5 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

- зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Як вбачається з позовної заяви, позивачами пред`явлено позов до ТОВ «Кредит-Фінанс» та ОСОБА_3 , без обґрунтування. Позивачі не зазначають в чому саме полягає порушення їх прав ТОВ «Кредит-Фінанс» та ОСОБА_3 .

У постанові Верховного Суду від 30 квітня 2024 року в справі № 910/12404/21 виснувано, що безпосередню мету, якої прагне досягнути позивач звертаючись з позовом до суду, втілює спосіб захисту порушеного права, застосування якого має за ціль попередити, усунути чи компенсувати наслідки порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного цивільного права та інтересу.

Застосування способу захисту має бути об`єктивно виправданим і обґрунтованим, тобто залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання, оспорювання та спричинених відповідними діяннями наслідків (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 у справі № 910/3009/18, від 19 січня 2021 у справі № 916/1415/19, від 18 січня 2013 у справі № 488/2807/17, від 4 липня 2023 у справі № 373/626/17).

Позивач вправі обирати будь-який із передбачених частиною другою статті 16 ЦК України способів захисту, а також способи захисту, передбачені договором або іншим законом. Проте не кожен спосіб захисту за своїми властивостями може бути застосований в окремо визначених конкретних правовідносинах (конкретній правовій ситуації).

Якщо обраний позивачем спосіб захисту порушеного права враховує зміст порушеного права, характер його порушення, наслідки, які спричинило порушення, правову мету, якої прагне позивач, обставини, наслідки порушення, такий спосіб захисту відповідає властивості (критерію) належності.

Іншою не менш важливою, окрім належності, є така властивість (критерій) способу захисту порушених прав та інтересів як ефективність - можливість за наслідком застосування засобу захисту відновлення, наскільки це можливо, порушених прав та інтересів позивача. Належність та ефективність за своєю природою є різними за змістом властивостями (критеріями) способу захисту порушених прав та інтересів, які характеризують спосіб захисту з точки зору допустимості застосування в межах судової юрисдикції з огляду на правовий характер вимоги та наявності умов до його застосування у конкретних правовідносинах (належність) та можливості за наслідком його застосування відновлення (отримання найбільшого ефекту у відновленні) порушених прав та інтересів позивача (ефективність).

Належним способом захисту порушених прав є спосіб захисту, який відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення, наслідкам, які спричинило порушення, правовій меті, якої прагне суб`єкт захисту, тоді як під ефективним способом захисту розуміється такий, що забезпечує відновлення порушеного права позивача (спричиняє потрібні результати) без необхідності вчинення інших дій з метою захисту такого права, повторного звернення до суду задля відновлення порушеного права. Тобто спосіб захисту, який виходячи з характеру спірних правовідносин та обставин справи здатен призвести до відновлення порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів (має найбільший ефект у відновленні).

Ураховуючи наведене, такі властивості (критерії) способу захисту як належність та ефективність не можуть вважатися тотожними за змістом, оскільки належність свідчить про відповідність способу захисту конкретній правовій ситуації (наявність умов до його застосування), натомість ефективність перш за все пов`язана з наслідками застосування способу захисту для позивача.

Ефективність оцінюється лише з точки зору інтересів позивача (особи, право якої порушено), адже йому з урахуванням принципу диспозитивності належить право самостійно обрати спосіб захисту, який на його думку, забезпечить відновлення порушеного права та саме він може визначити чи відповідає спосіб захисту його інтересам (меті, стратегії його захисту), в той час як належність передбачає з`ясування наявності закріплення такого способу захисту в законі, договорі, а у разі відсутності - відповідності його вимогам закону. Будь-який ефективний спосіб захисту є належним, проте не кожен належний спосіб захисту є ефективним.

Враховуючи вищевикладене, суд звертає увагу сторони позивачів на те, що обраний спосіб захисту порушеного права позивачів повинен відповідати не тільки критерію належності, але і бути ефективним, тобто таким, який призведе до реального відновлення прав та інтересів позивачів.

За таких обставин, позивачам слід обрати не тільки належний, але і ефективний спосіб захисту їх законних прав та інтересів.

Окрім того, позивачам необхідно перевірити чинність здійснення діяльності сторонами по справі (свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, тощо)

Відповідно до ст. 185 ЦПК України якщо позовна заява, подана без додержання вимог викладених у статтях 175,177 ЦПК України, суд протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185 ЦПК України,-

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ТОВ «Кредит-Фінанс», ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Цимбаревич Лідія Юріївна, приватний нотаріус Осипенко Дмитро Олегович, Кропивницька міська рада про визнання відсутності прав іпотеко держателя, визнання недійсним договору про передачу прав за іпотечним договором та скасування записів та визнання права власності - залишити без руху.

Надати позивачам строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

В разі виконання вимог у встановлений судом термін, заява буде вважатись поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Н. Б. Варакіна