справа № 362/132/25
провадження № 2-о/362/56/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.01.25 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В., за участю секретаря судового засідання Тельнової О.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України й

установив:

09 січня 2025 року представник заявника адвокат Шумило Н.М. в інтересах ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просить встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Камишеватка Новокубанського району, Краснодарського краю та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Волноваха Донецької області, Україна.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Волноваха Донецької області, Україна (тимчасово окупована територія), померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 26 червня 2024 року було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 . ОСОБА_1 є дочкою померлої ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про народження заявниці. Вона звернулась до Васильківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області, із заявою про проведення державної реєстрації смерті матері, однак отримала від заінтересованої особи письмову відмову у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 у зв`язку з ненаданням документа, форма якого визначена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545.

Встановлення факту смерті потрібно для належної державної реєстрації смерті її матері у встановленому законодавством України порядку, оформлення після цього спадкових прав заявника та врегулювання інших правових питань, пов`язаних із смертю особи. Зокрема, як стверджується заповітом від 20 березня 2018 року, ОСОБА_2 все своє майно заповіла заявниці.

Справу невідкладно призначено до розгляду на 16:00 09 січня 2025 року.

Заявник, її представник і представник заінтересованої особи до суду не прибули.

Зважаючи на встановлений частиною другою статті 317 ЦПК України невідкладний розгляд справ про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, суд вважає за можливе провести розгляд на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши зібрані докази, суд виходить з такого.

Згідно з копією свідоцтва про смерть, виданого 26 червня 2024 року серії НОМЕР_2 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявниця є дочкою померлої ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 01 серпня 1979 року, серія НОМЕР_3 .

Відповідно до відмови у проведенні державної реєстрації смерті від 25 вересня 2024 року № 30.22-66 Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовив у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 на підставі пред`явлених документів.

Як вбачається із заповіту від 20 березня 2018 року, ОСОБА_2 призначила спадкоємцем ОСОБА_1 . Відповідно, встановлення факту смерті необхідно останній для належної державної реєстрації смерті її матері у встановленому законодавством України порядку, оформлення після цього спадкових прав заявника та врегулювання інших правових питань та реалізації спадкових прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Підставою звернення заявника до суду є неможливість реєстрації факту смерті матері.

У силу положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Частиною першою статті 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника

Відповідно до статей 1, 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Зі змісту частин другої та третьої статті 9 вказаного Закону вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Статтею 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, Волноваський район Донецької області, в тому числі Волноваська міська територіальна громада, є тимчасово окупованою РФ територією України.

Суд також враховує, що норми статті 317 ЦПК України спрямовані на забезпечення прав осіб, які проживають на території, де не здійснюють діяльність органи державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною третьою статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Разом із тим, вирішуючи питання щодо оцінки доказів у справі, суд застосовує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства є джерелом права, зокрема рішення у справах «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey», «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia», де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Таким чином, враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті бабусі для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, суд бере до уваги та надає оцінку у сукупності з іншими доказами у справі документам, що видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, беручи до уваги те, що заявниця не може у інший спосіб здійснити реєстрацію смерті своєї матері, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті її метрі ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України, що надасть заявниці можливість отримати свідоцтво про смерть і реалізувати інші її права.

Відповідно до частини четвертої статті 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

Керуючись статтями 259, 263-265, 293-294, 315-317, 319, 430 ЦПК України, суд

ухвалив:

встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки села Камишеватка Новокубанського району Краснодарського краю, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Волноваха Донецької області, Україна.

Рішення суду виконується негайно.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Копію рішення суду негайно після проголошення видати заявнику та надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для державної реєстрації смерті.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана заявником, заінтересованою особою протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Попович