"13" січня 2025 р. Справа № 363/6677/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого судді Лукач О.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії,

ВСТАНОВИВ:

20.12.2024 до Вишгородського районного суду Київської області надійшла вказана вище позовна заява, у якій позивач просить, стягнути з відповідача заборгованість за опалення з листопада 2017 року по жовтень 2024 року у сумі 22530,73 грн., а також судові витрати сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Після виконання судом вимог частини восьмої статті 187 ЦПК України, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 24.12.2024 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, оскільки згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним та враховуючи положення статей 274, 279 ЦПК України.

До початку судового розгляду справи по суті, 09.01.2025 представником позивача подано заяву про відмову від позову, у зв`язку із сплатою відповідачем боргу. Представник позивача зазначає, що оскільки 09.01.2025 відповідачем здійснено оплату заборгованості у розмірі 22531,00 грн., тим самим задовольнивши позовні вимоги позивача, у зв`язку з чим просить прийняти відмову від позову, а також, посилаючись на положення частин першої та третьої статті 142, частини другої статті 255 ЦПК України, просить повернути 50% судового збору сплаченого при поданні позовної заяви, а також про стягнення з відповідача 50% судового збору сплаченого за подання позовної заяви. До заяви додано рахунок на оплату послуг з постачання теплової енергії.

Вивчивши заяву представника позивача з додатком, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 13 ЦПК України закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 49, частини першої статті 206 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Статтею 62 ЦПК України встановлено перелік документів, що підтверджують повноваження представників.

Відповідно до частини першої та другої статті 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Так, на підтвердження повноважень представника позивача, у матеріалах справи міститься Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що відмова від позову є процесуальним правом сторони позивача, яке може бути реалізовано на будь-якій стадії судового провадження, то суд, зважаючи на подану стороною позивача заяву про відмову від позову через погашення відповідачем заборгованості за житлово-комунальні послуги, вважає за можливе прийняти відмову КП «Вишгородтепломережа» ВМР від позову до ОСОБА_1 . На цій підставі провадження у справі підлягає закриттю.

Так, відповідно до пункту 4 частини першої 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до частини другої статті 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно із частиною першою статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення міститься у частині третій статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до частини третьої статті 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

З платіжної інструкції № 597 від 16.10.2024 судом встановлено, що при поданні позовної заяви, позивачем КП «Вишгородтепломережа» ВМР було понесено судові витрати у виді сплати судового збору у розмірі 3028 грн. 00 коп. (а.с. 76).

З урахуванням вищевикладеного, зважаючи на те, що провадження у справі слід закрити у зв`язку з відмовою позивача від позову, що зумовлена задоволенням відповідачем позовних вимог після їх пред`явлення, то суд дійшов висновку про необхідність повернення КП «Вишгородтепломережа» ВМР з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1514 грн. 00 коп., а також стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Вишгородтепломережа» ВМР 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1514 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 43, 49, 142, 206, 255, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, статтею 7 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

прийняти відмову Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради від позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії.

Провадження у цивільній справі за позовною заявою Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії закрити.

Повернути Комунальному підприємству «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради з державного бюджету 50 % судового збору 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок, сплаченого за подання позовної заяви, згідно платіжної інструкції № 597 від 16.10.2024 на суму 3028,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради 50 відсотків сплаченого при поданні позовної заяви судового збору у розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок.

Роз`яснити позивачу положення частини другої статті 256 ЦПК України, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Позивач: Комунальне підприємство «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради, , IBAN: НОМЕР_1 в АТ «Державний Ощадний Банк України», адреса: Київська область, м. Вишгород,

вул. Кургузова, 3-В.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації:

АДРЕСА_1 .

Суддя О.П. Лукач