Справа № 344/6962/24
Провадження № 2/352/184/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 січня 2025 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді Хоминець М. М.

з участю секретаря Гундич Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

у с т а н о в и в :

Представник позивача в квітні 2024 р. звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за трьома кредитними договорамиу розмірі 34603,52 грн.

Ухвалою від 20.11.2024 Тисменицький районний суд Івано-Франківської області скасував заочне рішення від 06.08.2024 в цій справі та призначив справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Заявлені вимоги представник позивача обґрунтовував тим, що 21.03.2023 між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачкою в електронній формі укладений договір позики № 78253355. 20.03.2023 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачкою в електронній формі укладений кредитний договір № 09323-03/2023. 20.04.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та відповідачкою в електронній формі укладений договір позики № 5482605. 14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладений договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за договором позики № 78253355 у розмірі 19355,82 грн, що складається із 5500 грн заборгованості за тілом кредиту, 13855,82 грн заборгованості за відсотками. 21.06.2023 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ ГРУП» укладений договір факторингу № 21062023, а 27.12.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладений договір факторингу № 27122023-1, відповідно до якого позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 09323-03/2023 у сумі 5767,70 грн, що складається із 3753,80 грн заборгованості за тілом кредиту, 2013,90 грн заборгованості за відсотками. 18.10.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладений договір факторингу № 18-10/2023, відповідно до якого позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за договором позики № 5482605 у сумі 9480 грн, що складається із 3000 грн заборгованості за тілом кредиту, 6480 грн заборгованості за відсотками. Просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості за кредитними договорами та судові витрати з оплати судового збору. Просив справу розглянути в його відсутності.

У поданому до суду відзиві на позовну заяву від 25.11.2024 представник відповідача - адвокат Сікорська І. С. заперечила щодо задоволення позовних вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю. Покликалася на те, що позивач на підтвердження своїх вимог надав три кредитні договори, три договори факторингу та розрахунки заборгованості за кредитними договорами. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували наявність у позивача права вимоги до відповідачки за договорами факторингу, відповідно право на позов відсутнє взагалі. Позивач не надав первинних бухгалтерських документів (копій меморіальних ордерів, заяв на видачу готівки, платіжних доручень, виписок по картковому рахунку тощо на підтвердження перехування на рахунок ОСОБА_1 грошових коштів за кредитними договорами. Відповідачка не отримувала грошових коштів за вказаними договорами. При цьому кредитні договори, паспорти споживчих кредитів не містять реквізитів платіжної банківської картки відповідачки, на яку згідно умов договорів мали бути перераховані кредитні кошти, що ставить під сумнів факт перерахування відповідачці кредитних коштів за цими договорами. На підтвердження наявності у відповідачки заборгованості позивач надав розрахунки заборгованості, які містять лише загальну суму заборгованості за тілом і відсотками, без зазначення детального розрахунку, що включав би суми щомісячного платежу, суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків. Крім того, відсутні докази укладення кредитних договорів з відповідачкою в електронній формі відповідно до вимог ЗУ «Про електронну комерцію», зокрема, щодо видачі одноразового ідентифікатора у вигляді алфавітно-цифрової послідовності та підписання таким ідентифікатором договорів. Просила відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Як вбачається з наданої позивачем засвідченої копії договору позики та додаткової угоди до цього договору (а.с.7-11), 21.03.2023 ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачка ОСОБА_1 уклали договір позики № 78253355, 17.04.2023 уклали додаткову угоду до договору позики, згідно яких первісний кредитор зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти у розмірі 5500 грн на строк 30 днів до 20.04.2023 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % в день шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити плату (проценти) від суми позики.

14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та позивачем ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладений договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов`язується відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), право на одержання яких належить клієнту (а.с.12-15).

Згідно акта прийому-передачі Реєстру боржників № 10 від 21.09.2023 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників № 10 у кількості 6170, після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників (а.с.16).

Як вбачається з витягу з Реєстру боржників № 10 від 21.09.2023 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, до позивача перейшло право вимоги до відповідачки за договором позики № 78253355 у розмірі 19355,82 грн, що складається із 5500 грн заборгованості за тілом кредиту, 13855,82 грн заборгованості за відсотками (а.с.17).

Згідно наданої позивачем засвідченої копії договору про надання споживчого кредиту (а.с.25-27) 20.03.2023 ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачка ОСОБА_1 уклали договір про надання споживчого кредиту № 09323-03/2023, відповідно до якого кредитор надає позичальнику фінансовий кредит у розмірі 5000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається на строк 25 днів до 13.04.2023 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,10 % на добу; погоджується стандартна процентна ставка 1,99 % на добу у випадку прострочення позичальником зобов'язань з першого дня користування кредитними коштами. Кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом.

Згідно засвідчених копій трьох додаткових угод до договору про надання споживчого кредиту № 09323-03/2023 сторони погодили відстрочення виконання зобов`язань за цим договором до 20.05.2023 (а.с.28-30).

21.06.2023 ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ ГРУП» уклали договір факторингу № 21062023 (а.с.31-33).

27.12.2023 ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ ГРУП» та позивач ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» уклали договір факторингу № 27122023-1 (а.с.34-35). Згідно акта прийому-передачі Реєстру боржників від 27.12.2023 до договору факторингу № 27122023-1 від 27.12.2023 клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників у кількості 7631, після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників (а.с.36).

Як вбачається з витягу з Реєстру боржників від 27.12.2023 до вказаного договору факторингу, до позивача перейшло право вимоги до відповідачки за договором про надання споживчого кредиту № 09323-03/2023 у розмірі 5767,70 грн, що складається із 3753,80 грн заборгованості за тілом кредиту, 2013,90 грн заборгованості за відсотками (а.с.37).

Відповідно до наданої позивачем засвідченої копії договору позики (а.с.44-50) 20.04.2023 ТОВ «МАНІФОЮ» та відповідачка ОСОБА_1 уклали договір позики № 5482605, згідно якого позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), позивальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов цього договору. Сума позики - 3000 грн, строк позики - до 09.07.2023 (80 днів), акційна процентна ставка - 1,10500 % на день, базова процентна ставка - 2,20000 % на день протягом першого розрахункового періоду (30 днів), основна процентна ставка - 3,00000 % на день протягом другого розрахункового періоду (50 днів). Позика надається шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) № НОМЕР_1 , зареєстрованого позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті.

Згідно засвідченої копії додаткової угоди від 23.05.2023 до договору позики № 5482605 від 20.04.2023 (а.с.54-56) сторони погодили продовження строку позики до 11.08.2023.

18.10.2023 ТОВ «МАНІФОЮ» та позивач ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» уклали договір факторингу № 18-10/2023 (а.с.57-59). Згідно акта прийому-передачі Реєстру боржників від 18.10.2023 до договору факторингу № 18-10/2023 від 18.10.2023 клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників у кількості 2071, після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників (а.с.59А).

Як вбачається з витягу з Реєстру боржників від 18.10.2023 до вказаного договору факторингу, до позивача перейшло право вимоги до відповідачки за договором позики № 5482605 у розмірі 9480 грн, що складається із 3000 грн заборгованості за тілом кредиту, 6480 грн заборгованості за відсотками (а.с.60).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Стаття 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків та оформлена в електронній формі (п. 5 ч. 1); електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1); одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію (п. 12 ч. 1).

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Як зазначено в ч. 6 ст. 11, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Частина 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Стаття 12 цього Закону (у редакції, чинній на час укладення договорів) визначає, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України).

Частина 1 ст. 514 ЦК України передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України).

Суд критично оцінює твердження позивача про те, що всі три кредитні договори з відповідачкою укладені з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - веб-сайтів первісних кредиторів, у яких відповідачка в момент реєстрації створила особистий кабінет, де здійснила заповнення заявки на отримання позики (кредиту) та підписала договори шляхом використання логіну та пароля електронним підписом одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію.

При цьому суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів надання відповідачці одноразового ідентифікатора у формі алфавітно-цифрової послідовності, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію, та підписання відповідачкою кожного договору наданим їй одноразовим ідентифікатором.

Суд погоджується з посиланням представника відповідача на те, що надані позивачем роздруківки трьох договорів, додаткових угод до договорів та паспортів споживчого кредиту (позики) до двох договорів не можуть уважатися належними та допустимими доказами, оскільки не підтверджують факт підписання відповідачкою цих договорів електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Суд зазначає, що позивач не надав доказів на підтвердження обставини щодо перерахування (переказу) грошових коштів відповідачці по кожному з трьох договорів, зокрема, первинних бухгалтерських документів (платіжних доручень, виписок по картковому рахунку тощо), на вказані відповідачкою карткові рахунки, а саме: № НОМЕР_1 (перший договір - а.с.8 зв.ст.), № НОМЕР_2 (другий договір - а.с.26 зв.ст.), № НОМЕР_1 (п. 2.5 третього договору - а.с.45). Крім того, в третьому договорі зазначена сума позики у 3000 грн, а згідно паспорта позики її сума становить 4100 грн (а.с.51).

Позивач також не надав належних детальних розрахунків заборгованості відповідачки по кожному з трьох договорів, складених первісними кредиторами, за весь час користування кредитом (за кожен день), із зазначенням сум нарахованих відсотків, сум погашення тіла кредиту та відсотків, якщо таке погашення мало місце (це стосується, зокрема, другого договору № 09323-03/2023 від 20.03.2023).

Надані позивачем розрахунки заборгованості, які містять лише загальну суму заборгованості за тілом і відсотками по кожному з трьох договорів станом на час укладення договорів факторингу (а.с.18, 38, 61), не дають можливості суду встановити обставини, які були б підставою для стягнення з відповідачки конкретної заборгованості за кожним договором, а саме: суми нарахованих відсотків, суми погашення тіла кредиту та відсотків, нарахування відсотків мало місце в межах строку кредитування чи також після закінчення строку позики (кредиту).

Стосовно посилання представника відповідача на відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у позивача права вимоги до відповідачки за договорами факторингу, суд зазначає, що перший договір факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 з актом прийому-передачі Реєстру боржників № 10 від 21.09.2023 і витягом з Реєстру боржників № 10 від 21.09.2023 та третій договір факторингу № 18-10/2023 від 18.10.2023 з актом прийому-передачі Реєстру боржників від 18.10.2023 і витягом з Реєстру боржників від 18.10.2023 підтверджують перехід до позивача права вимоги до відповідачки за договорами позики № 78253355 і № 5482605.

Сумнівним є другий договір факторингу № 27122023-1 від 27.12.2023, що укладений позивачем не з первісним кредитором, а з другим кредитором ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ ГРУП», оскільки позивач не надав доказів переходу до вказаного другого кредитора права вимоги до відповідачки за договором про надання споживчого кредиту № 09323-03/2023.

В оцінці поведінки та способу ведення справ банком (іншою фінансовою установою) слід враховувати те, що він є професійним учасником ринку надання банківських послуг, у зв`язку з чим до нього висуваються певні вимоги щодо дотримання правил та процедур, які є традиційними в цій сфері, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ банком є вищими, ніж до споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною в цивільних відносинах з такою установою. З урахуванням наведеного всі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 01.02.2023 у справі № 199/7014/20.

Суд констатує, що позивач у порушення вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не надав суду належних, допустимих, достовірних і достатніх у своїй сукупності доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовував вимогипро стягнення з відповідачки 34603,52 грн заборгованості за трьома договорами.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про необґрунтованість і недоведеність заявлених позовних вимог та відмовляє в їх задоволенні.

З урахуванням вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн залишаються за позивачем.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 207, 512, 514, 526, 639, 1046, 1048, 1049, 1054, 1077 ЦК України, ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», керуючись ст. 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у позові ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», вул. С. Петлюри, 30, м. Київ, 01032, .

Представник позивача: Кожухівський Ярослав Ігорович, вул. Лісова, 2 поверх 4, м. Бровари Київської області, РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Представник відповідача: Сікорська Ірина Станіславівна, АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повне рішення складене 13.01.2025.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ