Справа № 289/2340/24
Номер провадження 2/289/229/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2025 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Мельника О.В., за участю: секретаря судового засідання Писаренко К.Л. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Мірчансько-Меньківського старостинського округу Радомишльської міської ради (місце знаходження / місце проживання:вул. Радомишльська, буд. 14, с. Мірча, Житомирський р-н, Житомирська обл., 12231) про визнання права власності за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , право власності на земельні ділянки площею 2,4380 га, (кадастровий номер :06:000:0679), та земельну ділянку площею 0,5892 га, (кадастровий номер :02:000:0309), що розташовані на території Меньківської сільської ради Житомирського до ліквідації та утворення районів Радомишльський район) Житомирська область, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорії земель: землі сільськогосподарського призначення.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_2 зробила особисте розпорядження на випадок своєї смерті у вигляді заповіту, в якому заповіла все своє майно де б воно не було та із чого б воно не складалося своєму сину ОСОБА_1 .

Право власності на вищезазначені земельні ділянки спадкодавець набула після смерті її матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого державним нотаріусом Долинської міської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області 06 серпня 2008 за номером 1632.

Звернувшись до нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно у зв`язку із тим, що спадкодавець за життя не отримала державні акти на успадковані земельні ділянки.

Ухвалою від 29.11.2024 справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечив.

За змістом ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269, частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк.

Як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця Державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обов`язки, носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування.

У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого Виконавчим комітетом Меньківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області серії НОМЕР_1 від 18 лютого 2016 року, про що зроблено відповідний актовий запис №1.

Згідно копії заповіту від 22.03.2012 року посвідченого приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Мельниченко Н.М., ОСОБА_2 заповіла все своє майно своєму сину ОСОБА_1 . На день смерті заповідача заповіт не відмінено та не перемінено.

Родинні відносини позивача із спадкодавцем підтверджуються наступними доказами.

Згідно Свідоцтва про народження серії № НОМЕР_2 від 14.12.1966 року виданого «г. Малин, Рай бюро ЗАГС Житомирской обл..» матір`ю « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_4 є « ОСОБА_2 » (свідоцтво написано на російській мові).

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку №НВ-024 від 31.07.2024 року, вбачається, що земельна ділянка площею 0,5891 га з кадастровим номером :02:000:0309 цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Меньківська сільська рада є приватною власністю, власник ОСОБА_2 .

Також, відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку №НВ-024 від 31.07.2024 року, вбачається, що земельна ділянка площею 2,4380 га з кадастровим номером :06:000:0679 цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Меньківська сільська рада є приватною власністю, власник ОСОБА_2 .

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06 серпня 2008 року ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 , є власником земельних ділянок загальною площею 2,4380 га з кадастровим номером земельної ділянки :06:000:0679, та площею 0,5892 з кадастровим номером земельної ділянки :02:000:0309 які знаходяться на території Меньківської сільської ради Житомирського (до ліквідації та утворення районів Радомишльського) району Житомирської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належало померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №077116 від 10.05.2007 року.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 077116 від 10 травня 2007 року, вказаний державний акт виданий на ім`я « ОСОБА_3 ».

З витягу про реєстрації в Спадковому реєстрі за № 78313360 від 11.09.2024 року вбачається, що після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа за номером 76/2024.

Постановою Приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Данчевої Н.В. за №02-31/224 від 20.11.2024 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площею 2,4380 га з кадастровим номером :06:000:0679, та площею 0,5892 з кадастровим номером :02:000:0309 які знаходяться на території Меньківської сільської ради Житомирського (до ліквідації та утворення районів Радомишльського) району Житомирської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва після смерті 17 лютого 2016 року заповідачки ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Також, згідно до відповіді наданої нотаріусу Відділом № 1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №3473/35-24 від 25 вересня 2024 року слідує, що при житті ОСОБА_2 державні акти на право власності на вищевказані земельні ділянки не отримувала. Отже аналізуючи правові норми нотаріусом зроблено висновок, що право власності у мала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельні ділянки не виникло, так як вона не зареєструвала своє право власності на земельну ділянку, а це значить, що ці земельні ділянки не входять до складу спадщини.

Частиною першою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Тобто, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на оспорювані земельні ділянки, а відтак позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 23, 76, 81, 141, 258, 265, 273, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Мірчансько-Меньківського старостинського округу Радомишльської міської ради про визнання права власності за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 земельну ділянку площею 2.4380 га, кадастровий номер :06:000:0679, яка розташована на території Меньківської сільської ради Житомирського району (раніше Радомишльський), Житомирської область, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та земельну ділянку площею 0.5892 га, кадастровий номер :02:000:0309, яка розташована на території Меньківської сільської ради Житомирського району (раніше Радомишльський), Житомирської область, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Олександр МЕЛЬНИК