Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Малюк В.М.,

при секретарі судового засідання Микита М-Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа відділ реєстрації актів цивільного стану в м. Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із заявою, де зацікавлена особа відділ реєстрації актів цивільного стану в м. Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Подану заяву мотивує тим, що заявниця - ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_2 ) у 1989 році уклала шлюб з ОСОБА_3 , однак працівники ДРАЦС помилково записали її прізвище після шлюбу як ОСОБА_1 .

Після укладання шлюбу заявниця відповідно змінила паспорт, та всі інші документи на її ім`я уже видавалися на підставі її паспорту. Цю помилку заявниця виявила у 2010 році і звернулася до ДРАЦС м. Ужгорода, де їй видали нове свідоцтво про шлюб, і де вже її прізвище зазначено як ОСОБА_1 , однак в деяких інших документах її прізвище зазначено з м`яким знаком, як ОСОБА_1 .

Діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно зареєстровані по прізвищу батьків ОСОБА_6 . Однак в журналі реєстрації свідоцтв прізвище дочки записано як ОСОБА_7 , хоча свідоцтво видано на ОСОБА_7 .

Заявниця вказує, що така помилка допущена при оформленні документів перешкоджає її повноцінному праву на реалізацію її Конституційних прав та свобод, зокрема, права власності на володіння та розпорядження належним їй майном, реалізації виборчого права, а саме при оформленні пенсії деякі належні їй документи ставлять під сумнів через розбіжність в прізвищі, при спробі оформити подарунок дітям, нотаріус не сприймає мене і моїх дітей як близьких родичів, прізвище в паспорті і дипломах перешкоджає зарахувати весь її трудовий стаж.

У зв`язку з цим, заявниця просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме вважати правильним її прізвище, ім`я та по батькові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання заявниця не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак її представник надав суду заяву про розгляд заяви у їх відсутності, заяву підтримав та просив її задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_2 ) у 1989 році уклала шлюб з ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Після укладення шлюбу заявниця змінила прізвище на ОСОБА_6 .

Також встановлено, що у паспорті серії НОМЕР_2 , який був виданий у 1997 році прізвище заявниці зазначено як ОСОБА_6 .

Так, як слідує з свідоцтва про шлюб та даного паспорту, ім`я, по батькові та дата народження заявниці збігаються: « ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження дитини ОСОБА_7 серії НОМЕР_3 від 10.10.1089 року встановлено, що у такому ім`я матері вказано як ОСОБА_1 .

Також судом досліджено свідоцтво про народження дитини ОСОБА_9 серії НОМЕР_4 від 12.10.2010 року, та встановлено, що у такому матір`ю зазначено ОСОБА_1 .

Тобто, встановлено, що у вказаних документах містяться розбіжності щодо написання прізвища заявниці, зокрема « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_6 ».

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як зазначено у пункті 6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно п. 12 постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Згідно частини 1 статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 є однією і тією ж особою та на думку суду зазначена розбіжність виникла у зв`язку із посилковим зазначенням прізвища заявниці, а тому суд приходить до висновку, що заявниця довела ті обставини, на які вона посилалися як на підставу своїх вимог.

Приймаючи до уваги те, що заявниця позбавлена можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити даний факт, суд приходить до висновку, що заявниця обґрунтовано звернулася до суду з метою встановлення юридичного факту, а тому дана заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 263, 265, 293 - 294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 - задоволити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме вважати правильним прізвище, ім`я та по батькові заявниці - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення суду складено 08.01.2025 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М. Малюк