Справа № 513/1629/24
Провадження № 2/513/443/25
Саратський районний суд Одеської області
13 січня 2025 року Суддя Саратського районного суду Одеської області Бучацька А.І., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія" про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу,
В С Т А Н О В И Л А:
31 грудня 2024 року за допомогою системи "Електронний суд" позивач звернувся з позовом, в якому просив:
звільнити його від сплати судового збору;
стягнути з відповідача ТОВ "ООЕК" на користь ОСОБА_1 заборгованість за електричну енергію вироблену за зеленим тарифом в сумі 138430,18 гривень;
справу розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.
Як вбачається зі змісту позовної заяви предметом спору є грошове зобов`язання за договором про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватного домогосподарства № 1328 від 18.03.2021 року та № 2169 від 14.03.2022 року.
Місцезнаходження об`єктів нерухомого майна - приватного домогосподарства щодо яких укладені договори: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .
Таким чином, позовна заява підсудна Саратському районному суду Одеської області. Її зміст і форма відповідають вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України.
Підстав для відмови у відкритті провадження у справі, для залишення позовної заяви без руху або її повернення позивачеві, передбачених ст. ст. 185, 186 ЦПК України, не встановлено.
Частинами 4, 5 ст.19 ЦПК України визначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема, малозначних справ, та справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.
У відповідності до пунктів 1, 2 частини 6 ст.19 ЦПК України (в редакції Закону № 3831-IX від 19.06.2024) для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема:
справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 274 ЦПК України, при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
З огляду на предмет спору та з урахуванням ціни позову - 138430,18 грн., що не перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого 01 січня 2024 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" (3028 грн. х 80 = 242240 грн.), клопотання позивача про розгляд у спрощеному провадженні підлягає задоволенню.
У відповідності до ч.3 ст.279 ЦПК України підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводити.
У позовній заяві позивач просить звільнити його від сплати судового збору за подачу позовної заяви на підставі Закону України "Про захист прав споживачів".
01.01.2025 року від представника відповідача ТОВ "ООЕК" Жосан Т.Ю. за допомогою системи "Електронний суд" до суду надійшло клопотання, а 10.01.2025 року надійшли пояснення щодо відсутності підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, в яких просила відмовити ОСОБА_1 в клопотанні про звільнення його від сплати судового збору. Клопотання та пояснення обґрунтувала тим, що ОСОБА_1 в даних правовідносинах не є споживачем, який придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію (електричну енергію) для особистих потреб, а відтак не користується визначеними Законом України "Про захист прав споживачів" правами. ОСОБА_1 не було доведено та обґрунтовано жодним чином ані його статус "споживача" у спірних правовідносинах щодо продажу ним електричної енергії відповідачу, ані порушених прав чи способу такого порушення прав позивача, як споживача, визначених в Законі України "Про захист прав споживачів".
Розглянувши клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору та заперечення представника відповідача, суд приходить до наступних висновків.
Статтею 2 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено, що даний Закон регулює відносини між споживачами та суб`єктами господарювання. Законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів. Норми цього Закону щодо захисту прав споживачів електронних комунікаційних послуг, житлово-комунальних послуг, фінансових послуг, послуг поштового зв`язку, а також у сферах пасажирських перевезень та туризму застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у відповідній сфері. Норми цього Закону, що регулюють відносини у сферах енергетики та комунальних послуг між суб`єктами господарювання та споживачами, застосовуються з урахуванням особливостей, визначених законами України "Про житлово-комунальні послуги", "Про ринок електричної енергії", "Про ринок природного газу", "Про теплопостачання", "Про питну воду та питне водопостачання", "Про державне регулювання у сфері комунальних послуг" та іншими законами України, що регулюють відносини у сферах енергетики та комунальних послуг, та у частині, що не суперечить нормам цих законів.
Згідно п.8., ч.1, ст.5 Закону України "Про ринок електричної енергії" державна політика в електроенергетиці спрямована на захист прав споживачів. Відповідно до ст.60 Закону України "Про ринок електричної енергії" з метою забезпечення захисту прав споживачів учасники ринку не застосовують недобросовісні методи конкуренції до споживача. Положення та умови договорів зі споживачами мають бути прозорими та доступними для розуміння. Захист прав споживачів електричної енергії, а також механізм захисту цих прав регулюються цим Законом, законами України "Про захист прав споживачів", "Про захист економічної конкуренції", іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ч.3, ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням прав.
За встановлених обставин клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 187, 258, 259, 260, 261, 274, 353, 354, суддя
П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору задовольнити.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу - прийняти до розгляду та відкрити провадження у цивільній справі.
Цивільну справу розглядати у спрощеному позовному провадженні, призначивши її до судового розгляду по суті на 19 лютого 2025 року о 15 годині 00 хвилин з викликом сторін.
Направити позивачу копію ухвали, а відповідачу - копію ухвали та копію позовної заяви з додатками.
Встановити відповідачу п`ятнадцятиденний строк із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання: суду - письмового відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, а також документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву іншим учасникам справи; позивачу - копію відзиву та доданих до нього документів.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Встановити позивачу п`ятнадцятиденний строк із дня отримання відзиву для надання: суду відповіді на відзив, а також документів, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив іншим учасникам справи; відповідачу копію відповіді на відзив.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Бучацька