З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 січня 2025 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Цмур В.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Ужгороді у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 від імені та в інтересах якої діє адвокат Суязова Галина Василівна до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 09.01.2025 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 13.01.2025 року.
Позивач, ОСОБА_1 від імені якої діє адвокат Суязова Галина Василівна, звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 23.10.2024 у справі відкрито провадження, постановлено розгляд проводити у порядку спрощеного позовного провадження.
Позов мотивовано тим, що: 23 листопада 1991 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклала шлюб із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 23 листопада 1991 року виконкомом Великодобронської сільської ради народних депутатів зроблено запис №42 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 .
Позивач зазначає, що на даний час шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично не існують. З відповідачем шлюбні відносини не підтримує, спільного господарства не ведуть. Вони втратили почуття любові один до одного, що призвело до розпаду сім`ї, проживають окремо. Їх відносини не складались, постійно виникали розбіжності, сварки. Спільне проживання з відповідачем є неможливим. По сьогоднішній день вони не підтримують сімейних відносин, шлюб між ними існує лише формально. Відповідач проживає окремо, дійсне місце проживання відповідача позивачу не відоме.
Згідно позовної заяви рішення про розірвання шлюбу є остаточним. У їх відносинах взагалі відсутнє порозуміння та повага. Продовження таких шлюбних відносин суперечить її інтересам, та є порушенням її прав. Позивач зазначає що після розірвання шлюбу бажає залишити своє шлюбне прізвище Фінтор.
Враховуючи наведене, керуючись ст. т. ст. 105, 110 Сімейного кодексу України та ст. ст. 4, 175, 177 ЦПК України, - позивач просить суд: шлюб, укладений між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 23 листопада 1991 року виконкомом Великодобронської сільської ради народних депутатів за актовим записом №42 - розірвати. Також просить: строк для примирення сторонам не надавати, оскільки рішення про розірвання шлюбу є остаточним.
Позивач у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Разом із тим, представником позивача подано заяву про здійснення розгляду справи без участі позивача та її представника, проти заочного рішення не заперечують. При цьому до вказаної заяви додано оригінал свідоцтва про шлюб, оскільки позов було подано засобами ЄСІТС, через що до позовної заяви було додано лише сканкопія вказаного документу, засвідчена КЕП представника позивача адвоката Суязової Г.В.
Слід зазначити, що жодних клопотань, заяв та відзиву від відповідача по справі до суду не надходило.
У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи з підстав першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, на підставі наведеного суд керуючись ч.4 ст.223, 280-281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку:
Судом встановлено, що 23 листопада 1991 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 укладено шлюб, про що 23 листопада 1991 року виконкомом Великодобронської сільської ради народних депутатів зроблено запис №42 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 .
Позовна заява не містить відомостей про наявність у подружжя дітей.
На даний час шлюбні відносини між подружжям фактично не існують. Позивач з відповідачем шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вони проживають окремо, не підтримують сімейних відносин, шлюб між нами існує лише формально.
Позивач вказала і на те, що строк для примирення просить сторонам не надавати, оскільки рішення про розірвання шлюбу є остаточним.
Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.
Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).
Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу.
Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені уст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Виходячи із змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Позивач зазначає, що на даний час сторони по справі не проживають разом, не підтримують шлюбне життя.
Враховуючи вищенаведені обставини справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , слід розірвати.
Суд бере до уваги, що відповідачем до суду не подано відзив або заперечень на позов, а тому вважає за можливе задовольнити позов про розірвання шлюбу.
З огляду на вказане суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.4 ст. 223, 280-282 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів і постановляє заочне рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В даному випадку позовні вимоги позивача задоволено повністю, а тому із відповідача на його користь слід стягнути сплачений нею судовий збір у сумі 1 211,20 грн.
На підставі викладеного, ст.ст. 56, 110, 112,160 Сімейного кодексу України та, керуючись ст.ст. ст.ст. 3, 4, 5, 8, 9, 10, 12, 13, 17, 43, 49, 200, 223, 258, 265, 280-281, 352, 354 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 від імені та в інтересах якої діє адвокат Суязова Галина Василівна до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,- задовольнити.
Шлюб укладений 23 листопада 1991 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 23 листопада 1991 року виконкомом Великодобронської сільської ради народних депутатів зроблено запис №42 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 ,- розірвати.
Стягнути із відповідача: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,( РНОКПП НОМЕР_2 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на корить позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) сплачену суму судового збору 968,96 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош