Справа № 139/871/24
Провадження № 2/139/360/24
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

06 січня 2025 року селище Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Ліщина Т.П., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, -

У С Т А Н О В И В:

16.12.2024 від представника позивача адвоката Косей Катерини Віталіївни через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (у тексті підсистема «Електронний суд» ЄСІТС) надійшла дана позовна заява. Предметом позову є розірвання шлюбу із громадянином Італійської Республіки, зареєстрованого 18.02.2020 у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Підставою для розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів і взаєморозуміння між позивачем та відповідачем, наявність різних поглядів на життя, втрата почуття любові, довіри та поваги один до одного.

У позовній заяві останнім відомим місцем проживання відповідача зазначено АДРЕСА_1 .

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі у тексті ЦПК України) судом витребувано інформацію від Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області, як органу реєстрації місця проживання за останнім, вказаним позивачем, відомим місцем проживання відповідача. Згідно відповіді селищної ради від 18.12.2024, інформація про зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 відсутня.

Тому, враховуючи наведене, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, судом ухвалою від 19.12.2024, у відповідності до правил ст. 185 ЦПК України, позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. ст. 175 та 177 ЦПК України, а позивачу надано строк для усунення недоліків терміном сім днів з дня отримання копії ухвали.

30.12.2024 до суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від представника позивача адвоката Косей К.В. надійшла заява від 29.12.2024 про виконання ухвали суду.

Судом встановлено, що дана заява подана з порушенням семиденного строку, встановленого в ухвалі від 19.12.2024 про залишення позовної заяви без руху, з таких підстав.

Згідно ст. 122 ЦПК України, строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок ( ст. 123 ЦПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 124 ЦПК України, останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (ч. 3 ст. 124 ЦПК України).

Згідно відомостей автоматизованої системи документообігу суду, ухвалу від 19.12.2024 про залишення позовної заяви без руху позивачу доставлено на адресу електронної пошти, зазначену у позовній заяві, 20.12.2024 о 08: 44 год., а її представнику адвокату Косей К.В., доставлено в кабінет підсистеми «Електронний суд» ЄСІТС20.12.2024 о 21:40 год, про що вона підтвердила о 21:49 год. Тобто за приписами ст. 123 ЦПК України, перебіг процесуального строку розпочався з наступного дня після відповідної календарної дати, а саме з 21.12.2024.

Семиденний строк, наданий судом позивачу для усунення недоліків позовної заяви, закінчився 27.12.2024. Цей день не був вихідний, святковий чи інший неробочий день.

Оскільки заява про виконання ухвали суду завантажена у підсистему «Електронний суд» ЄСІТС 29.12.2024, а надіслана і отримана судом 30.12.2024, то вона подана з порушенням встановленого судом строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви. У зв`язку з цим, суд повідомляє про наступне.

У заяві від 29.12.2024 про виконання ухвали суду, яка надійшла до суду 30.12.2024 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від представника позивача адвоката Косей К.В., зокрема зазначено, що після фактичного припинення шлюбних відносин відповідач залишив спільне місце проживання за зареєстрованою адресою позивача і виїхав у невідомому напрямку. Теперішнє місце проживання або перебування відповідача самостійно встановити не вдається.

У зв`язку з чим, задля встановлення місця проживання або перебування відповідача, судом продовжували вживатись вичерпні заходи, передбачені законодавством. З метою встановлення останнього відомого місця перебування відповідача в Україні, 31.12.2024 судом надіслано запит до Котюжанівського старостинського округу Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області, про надання інформації про фактичне проживання відповідача, без реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_1 . Згідно відповіді старостинського округу від 06.01.2025, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ні за вказаною в запиті адресою, ні за іншою адресою на території старостинського округу не зареєстрований та не проживає.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 187 ЦПК України, якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача. Враховуючи відповіді Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області від 18.12.2024 і Котюжанівського старостинського округу Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області від 06.01.2025, такої інформації встановити не вдалось.

Одними з основних засад цивільного судочинства є верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін, про що зазначено в п. п. 1, 2, 4 ч. 3 ст. 2 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 8 ЦПК України, розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, учасники справи викликаються або повідомляються судовими повістками, які надсилаються фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право на справедливий судовий розгляд. Європейський суд з прав людини (далі у тексті ЄСПЛ) в своїй прецедентній практиці неодноразово наголошував, що статтю 6 Конвенції не можна тлумачити як таку, що встановлює певну форму обслуговування судової кореспонденції (ухвали щодо прийнятності у справах «Богонос проти Росії» (заява № 68798/01) від 05.02.2004, «Бац проти України» (заява № 59927/08) від 24.01.2017, § 37). Від національних органів також не вимагається забезпечення бездоганного функціонування поштової системи («Загородніков проти Росії» (заява № 66941/01), рішення від 07.06.2007, § 31). Разом з тим, загальна концепція справедливого судового розгляду включає в себе фундаментальний принцип змагальності процесу («Руїз-Матеос проти Іспанії», рішення від 23.06.1993, § 63) та вимагає, щоб особу, щодо якої порушено провадження, було поінформовано про цей факт («Діліпак та Каракая проти Туреччини» (заяви № 7942/05 та № 24838/05, рішення від 04.03.2014, § 77)», («Лазаренко та інші проти України», § 37).

В рішенні від 08.11.2018 у справі «Созонов та інші проти України» ЄСПЛ зазначив, що загальна концепція справедливого судочинства вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи. Принцип рівності вимагає, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представити свою справу за умов, які не ставлять її в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною. ЄСПЛ дійшов до висновку, що на національні суди покладено обов`язок з`ясувати, чи були повістки чи інші судові документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зобов`язані фіксувати таку інформацію у тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів, вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні.

За таких обставин, суд вважає, що поданням заяви від 29.12.2024 про виконання ухвали суду,позивачем не усунуто недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі від 19.12.2024.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 185, ст. 260, 261 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу вважати не поданою і повернути позивачу (її представнику адвокату Косей Катерині Віталіївні).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвалу постановлено та підписано 06 січня 2025 року.

Суддя Тарас ЛІЩИНА