Справа №345/6818/24
Провадження № 2/345/223/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.01.2025 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Юрчака Л.Б.

секретаря - Пилипів Н.П.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №6 справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, суд -

В С Т А Н О В И В :

позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 28.01.1991 року будинок з усіма господарськими спорудами належав членам колгоспного двору, головою якого був її батько - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: на житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 . За життя батько позивачки склав на неї заповіт, яким все своє майно заповів їй. Оскільки на час смерті батька вона проживала разом з ним, тому фактично спадщину прийняла, але юридично не оформляла. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мама ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її брат ОСОБА_5 . Приватний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з усіма господарськими будівлями та спорудами по тій причині, що відсутні документи, які б і підтверджували частку спадкодавця у колгоспному дворі. У зв`язку з цим вона з даним питанням звернулася до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.12.2024 р відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 08.01.2025 р. об 09:00 год..

У підготовче судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, однак подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує.

У підготовче судове засідання ОСОБА_2 також не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає.

Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Зважаючи на те, що представник відповідача по справі визнав вимоги позивача і це визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у відповідності до частини четвертої статті 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 28.01.1991 року в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , дійсно належить членам колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_3 , яке видане на підставі рішення виконкому Калуської районної Ради народних депутатів № 17 від 14.02.1990 року. Згідно реєстраційного напису визначений в цьому документі жилий будинок (домоволодіння в цілому зареєстрований в Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації на право особистої власності за колгоспний двором, головою якого є ОСОБА_3 та записаний в реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 301 28.01.1991 року (а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 04.04.1970 р. позивачка ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 17).

04.03.2001 позивачка одружилась та після одруження взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_1 », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 04.03.2001 року (а.с. 17).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 20.09.2002 р. відповідачка ОСОБА_2 є дочкою позивачки ОСОБА_1 (а.с. 18).

За життя батько позивачки ОСОБА_3 склав на неї заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що по закону матиме право, заповів ОСОБА_1 , який був посвідчений 25.02.2003 року ОСОБА_9 секретарем виконавчого комітету Кадобнянської сільської ради народних депутатів Івано-Франківської області і зареєстрований в реєстрі № 15 (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер брат позивачки ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 05.06.2005 (а.с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 30.10.2008 (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 06.09.2021 (а.с. 11).

Відповідно до довідки № 19/6-12 від 25.03.2024 року, яка видана Кадобнянським старостинським округом Брошнів-Осадської селищної ради Калуського району, Івано-Франківської області про те, що згідно з записом в погосподарській книзі № 4 Кропивницької сільської ради с. Кадобна на 1986-1990 роки, сторінка 151, станом на 30 червня 1990 року, житловий будинок по АДРЕСА_1 , відносився до категорії «колгоспний двір». В будинку із померли проживали такі особи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_4 , дочка ІНФОРМАЦІЯ_7 . Домоволодіння, що складається із житлового будинку і господарських будівель і споруд, що знаходяться в АДРЕСА_1 , розташоване на неприватизованій земельній ділянці наданій для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд. (а.с. 13).

Відповідно до довідки для оформлення спадщини № 20/6-12 від 25.03.2024 року, яка видана Кадобнянським старостинським округом Брошнів-Осадської селищної ради Калуського району, Івано-Франківської області про те, що згідно із записом в погосподарській книзі № 4 Кадобнянської сільської ради на 2006-2010 роки, сторінка 44 гр ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Відсутність арешту, заборони на спадковому майні, житловому будинку або земельній ділянці перевірено. До дня смерті в будинку АДРЕСА_1 проживали та продовжують проживати по даний час: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_1 , дочка ІНФОРМАЦІЯ_7 , вибула 01.08.2019 року; ОСОБА_2 , внука, ІНФОРМАЦІЯ_9 , вибула 01.08.2019 року. Заповіт від імені ОСОБА_3 посвідчувався у виконкомі Кадобнянської сільської ради, Калуського району, Івано-Франківської області 25 лютого 2003 року за реєстром № 15, який не відмінявся і не змінювався (а.с. 12).

09.10.2024 р. приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Гошовською С.В. позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,8497 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0349, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: Івано-Франківська область, Калуський район, с. Кадобна, яка належала спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ІФ № 012582, виданого 20 жовтня 1999 року Кадобнянською сільською Радою народних депутатів на підставі рішення сесії Кадобнянської сільської Ради народних депутатів від 15 жовтня 199 року; акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 202. Право власності на земельну ділянку підлягає державній реєстрації (а.с. 16).

21.11.2024 р. приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Гошовською С.В. позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами зареєстровано за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_3 та відсутністю документа, який визначає і підтверджує частку спадкодавця у колгоспному дворі на дане нерухоме майно (а.с. 6).

Відповідно до довідки № 02.12.2024 р. ФОП ОСОБА_10 інвентаризаційна вартість домоволодіння АДРЕСА_1 , станом на 29.11.2024 р. становить - 119 566,00 грн. з ПДВ. (а.с. 24).

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному двору належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно.

У відповідності до ст. 121 того ж Кодексу володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору.

При відсутності згоди спір про володіння, користування або розпорядження майном колгоспного двору вирішується судом за позовом будь-якого члена двору, який досяг шістнадцяти років.

Згідно ч. 2 ст. 123 зазначеного вище Кодексу, розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено, що положення статтей 17, 18 Закону "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору.

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається, виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Окрім того, відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, після смерті голови колгоспного двору - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті матері позивачки - ОСОБА_4 , члена колгоспного двору, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та після смерті брата позивачки ОСОБА_5 , члена колгоспного двору, котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 прийняла спадщину.

За статтею 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 41 Конституції України визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У ст. 328 ЦК України зазначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Одним із способів набуття права власності є спадкування.

Так статті 1216, 1217 ЦК України, визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1261 ЦК України позивачка є спадкоємцем за законом першої черги. Спадкоємців, які б в силу ст. 1241 ЦК України мали право на обов`язкову частку у спадщині немає.

У ч. 5 ст. 1268 ЦК України зазначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання права.

Стаття 386 ЦК України говорить про те, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

У ст. 392 ЦК України зазначено, що, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Через наявність відмови приватного нотаріуса, позивачка не може скористатися своїм правом на оформлення в установленому порядку спадщини та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно, яким є майно колишнього колгоспного двору - на житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 .

Отже, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову приватного нотаріуса у видачі позивачці, як спадкоємцю за законом, свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як вбачається із матеріалів справи позивачка не відмовилася від прийняття спадщини.

Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 12 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 80 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 80 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позову.

На підставі ст.ст.355, 328, 372, 1216, 1223 ЦК Украни, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, а саме: житловий будинок з усіма господарськими спорудами, по АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий: