Справа № 361/3765/24
Провадження № 2-з/361/172/24
У Х В А Л А
01 січня 2025 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді Радзівіл А.Г., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,
У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом про поділ майна подружжя, а саме позивач просив суд:
1.Визнати за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) право власності на: частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 61,5 кв.м., житловою площею 41,3 кв.м.;
- частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 42,4 кв.м., житловою площею 28,6 кв.м.;
-1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 219,7 кв.м., житловою площею 104,3 кв.м.
2.Визнати за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) право власності на:
-1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 61,5 кв.м., житловою площею 41,3 кв.м.;
-1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 42,4 кв.м., житловою площею 28,6 кв.м.;
-1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 219,7 кв.м., житловою площею 104,3 кв.м.
30 грудня 2024 року до суду надійшла заява про забезпечення позову у якій представник позивача просила суд задовольнити заяву про забезпечення позову, просила заборонити відповідачу ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам до ухвалення рішення судом по даній справі вчиняти будь-які дії щодо користування спірним майном подружжя третіми особами, а саме використовувати:
-квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ;
-квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ;
-житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 ; як місце проживання третіх осіб (не сторін та їх дітей) та/або для здачі спірного майна в оренду третім особам, у тому числі заборонити переміщати назовні з квартири/будинку речі та майно, що знаходяться в квартирі/ будинку, відкривати, пошкоджувати чи іншим чином втручатись у цілісність вхідних замків, змінювати існуючі вхідні замки на інші.
Заява обґрунтована тим, що позивачу стало в процесі виконання ухвали суду від 15 липня 2024 року про забезпечення позову, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , вже після подання даного позову до суду була відчужена відповідачем ОСОБА_3 .
І на сьогоднішній день відсутні будь-які обмеження по квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .
Також позивачу стало відомо, що відповідач здає в оренду спільне майно сторін.
Зокрема, позивач 05.12.2024 року отримав листа на електронну пошту від свого сусіда ОСОБА_4 , який просив позивача поговорити з орендарями щодо дотримання режиму тиші після 22:00 год. та попереджав, що буде викликати поліцію, роздруківка електронного листа додається.
Брат позивача, ОСОБА_5 , за його проханням 11.12.2024 року провів обстеження прилеглої території будинку АДРЕСА_3 та виявив, що невідомі особи заносили до будинку інструменти, які зовнішнім виглядом подібні на будівельні.
Також того ж дня, 11.12.2024 року, брат позивача, ОСОБА_5 , за проханням позивача провів обстеження прилеглої території квартири АДРЕСА_6 та виявив, що невідомі особи заносили до квартири інструменти, які зовнішнім виглядом подібні на будівельні.
Орендарі можуть завдати шкоди спільному майну подружжя, тому позивач звертається до суду та даною заявою просить суд заборонити відповідачу ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо користування спірним майном подружжя третіми особами, а саме використовувати:
- квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ;
- квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ;
- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 ; як місце проживання третіх осіб (не сторін та їх дітей) та/або для здачі спірного майна в оренду третім особам, у тому числі заборонити переміщати назовні з квартири/будинку речі та майно, що знаходяться в квартирі/ будинку, відкривати, пошкоджувати чи іншим чином втручатись у цілісність вхідних замків, змінювати існуючі вхідні замки на інші
У даному випадку предметом заявлених позивачем вимог є поділ майна подружжя.
Як слідує з матеріалів заяви, майно щодо якого позивач просить заборонити вчиняти певні дії є спільним та спірним майном, а саме спірне майно подружжя і заявлений позивачем захід забезпечення позову є взаємопов`язаний з предметом спору.
Таким чином, виходячи із суті позовних вимог, враховуючи те, що вказані об`єкти нерухомості є предметом спору, то невжиття заходів забезпечення позову, ускладнить або зробить неможливим виконання судового рішення та відновлення позивачем порушених на його думку прав в разі можливого задоволення позову. Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті
Суд, вивчивши подану заяву про забезпечення позову, додані письмові докази, матеріали справи дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Згідно із п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Відповідно до частини 1 статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Позов забезпечується, зокрема забороною вчиняти певні дії (п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).
Згідно із ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовних вимогам.
Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Із матеріалів справи вбачається, що 24.07.1999 року Вілінською сільською радою Бахчисарайського район Автономної Республіки Крим було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_3 від 24.07.1999 року, актовий запис № 13.
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 07.09.2021 року у справі №756/10792/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, позов задоволено, шлюбу розірвано.

В період перебування в шлюбі сторонами набуто наступне нерухоме майно:

-квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 61,5 кв.м., житловою площею 41,3 кв.м., що підтверджується договором купівлі- продажу квартири від 07.07.2006 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. та зареєстровано в реєстрі за № 2054;власник вказаний ОСОБА_2

-квартира за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 42,4 кв.м., житловою площею 28,6 кв.м., що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 13.02.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Карташевою Н.В. та зареєстровано в реєстрі за № 626;власником зазначена ОСОБА_3

-земельна ділянка з кадастровим номером :01:049:0058, площею 0,0745 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд, що підтверджується державним актом серія ЯК № 203027; власник ОСОБА_3

-житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 219,7 кв.м., житловою площею 104,3 кв.м. про що зазначено в технічному паспорті та довідці № 1138 від 22.11.2017 року. Згідно довідки № 1138 від 22.11.2017 року на земельній ділянці кадастровий номер :01:049:0058, площею 0,0745 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , власник ОСОБА_3 , знаходиться житловий будинок, побудований у 2017 році, введений в експулатацію згідно Декларації про готовність до експлуатації об`єкта зареєстрований Департаментом державної архітектуро-будівельної інспекції у київській області за № КС № 318 від 16 листопада 2017 року, та присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_3 .

15 липня 2024 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області Заяву про забезпечення позову задоволено, заборонено відповідачу ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо відчуження/продажу нерухомого майна та накладено арешт на наступне нерухоме майно, а саме:

-квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 61,5 кв.м., житловою площею 41,3 кв.м. Власник ОСОБА_2 .

- квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 42,4 кв.м., житловою площею 28,6 кв.м. Власник ОСОБА_3 .

- земельна ділянка з кадастровим номером :01:049:0058, площею 0,0745 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд. Власник ОСОБА_3 .

-житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 219,7 кв.м., житловою площею 104,3 кв.м.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі №753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18травня 2021року у справі №914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що: Під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має здійснити: 1) оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; 2) забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; 3) з`ясувати зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; 4) ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; 5) запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у зв`язку з вжиттям таких заходів.

При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, наякі вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заявником не додано до заяви будь-яких належних доказів на підтвердження необхідності вжиття заходів забезпечення позову у визначений ним спосіб, який, зокрема, крім відповідача поширюється і на невизначене коло осіб, не вказані конкретні обставини, що вказують на фактичне або імовірне вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання його обов`язку за імовірним рішенням суду, якщо позов буде задоволено.

Відтак, у поданій заяві про забезпечення позову не обґрунтовано та не доведено, належними доказами, яким чином невжиття заходів забезпечення позову про який просить заявник, а саме заборона відповідачу та будь-яким іншим особам до ухвалення рішення судом по даній справі вчиняти будь-які дії щодо користування спірним майном подружжя третіми особами, як місце проживання третіх осіб (не сторін та їх дітей) та/або для здачі спірного майна в оренду третім особам, у тому числі заборонити переміщати назовні з квартири/будинку речі та майно, що знаходяться в квартирі/ будинку, відкривати, пошкоджувати чи іншим чином втручатись у цілісність вхідних замків, змінювати існуючі вхідні замки на інші, може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду у справі про визнання права власності на частку вказаного майна за позивачем.

Підстав вважати, що незабезпечення позову в обраний спосіб ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149 153, 260, 261, 354 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Радзівіл А.Г.