Провадження № 2/127/3983/24
08 січня 2025 рокум. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області у складі :
головуючого суді Іщук Т. П.,
за участі секретаря судового засідання Коваленко Д. І.,
позивача ОСОБА_1 , представника Органу опіки та піклування Вінницької міської ради Семенової Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі Органу опіки та піклування Вінницької міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що з весни 2010 року вона проживала з відповідачем у справі однієї сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу, вела спільне господарство та мала спільний бюджет з ним. Під час спільного проживання у них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У свідоцтві про народження дитини позивач зазначена за прізвищем « ОСОБА_4 ». Спільне життя у неї з відповідачем не склалося. Після народження дитини відповідач виявив недбале ставлення до виконання сімейних та батьківських обов`язків, не цікавився сім`єю, не брав участь в утриманні та вихованні дитини, не працював, вів антисоціальний спосіб життя та вживав наркотичні речовини. В 2013 році сторони припинили спільне проживання, а з початку 2014 року - будь-які стосунки та спілкування. З цього часу дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. 17 лютого 2015 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та змінила своє прізвище на « ОСОБА_6 ». Вихованням доньки займається вона та її чоловік ОСОБА_5 . На даний час вона разом з донькою та ще двома дітьми, які вона має від ОСОБА_5 , проживають однією сім`єю в будинку АДРЕСА_1 та перебувають на обліку як багатодітна сім`я в Департаменті соціальної політики УСЗН (Лівобережне) Вінницької міської ради. Позивач також зазначає, що відповідач не цікавиться донькою, протягом 10 років не зробив жодної спроби побачити дитину, не цікавиться її здоров`ям та життям. Донька взагалі не пам`ятає свого біологічного батька, а батьком називає ОСОБА_5 . В свою чергу останній виявив бажання закріпити родинний зв`язок між ним та ОСОБА_7 у зв`язку з чим позивачка письмово звернулась до відповідача з проханням надати згоду на усиновлення ОСОБА_7 чоловіком ОСОБА_5 , однак відповідач жодної відповіді не надав. За викладених обставин, позивачка просила позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь судовий збір в розмірі 1211,20 грн та витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі 3000,00 грн.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та зобов`язано Орган опіки та піклування Вінницької міської ради надати висновок щодо заявлених позовних вимог.
Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Орган опіки та піклування Вінницької міської ради надав висновок від 28 листопада 2024 року відповідно до якого вважає доцільним позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 листопада 2024 року закрите підготовче засідання.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити та не заперечувала щодо заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про день, час та місце судового засідання в порядку, визначеному чинним законодавством, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа із занесенням ухвали до протоколу судового засідання) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи.
Представник Органу опіки та піклування Вінницької міської ради Семенова Н.Л. в судовому засідання підтримала висновок органу.
Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_8 , яка є близькою родичкою позивачки та хресною матір`ю ОСОБА_7 , показала, що відповідач протягом 10 останніх років не проявляє жодного інтересу до своєї дитини, участі у виховані не приймає, матеріально не допомагає, до дитини не приходить та не спілкується з нею. Дитину утримує та виховує ОСОБА_1 та її чоловік.
Свідок ОСОБА_9 , яка є сусідкою позивачки, показала, що майже рік знає сім`ю ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , позивачки по справі. Вона була здивована, взнавши, що ОСОБА_10 не є рідним батьком ОСОБА_7 . Він є як люблячим батьком, так і справжнім господарем. За весь час їх проживання вона жодного разу не бачила відповідача, він їй не відомий та зазначає, що останній не бере жодної участі у житті дитини.
Вислухавши позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. 19, 150, 151-154, 164 - 166, 171, 181-183 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».
17 лютого 2015 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та під час реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_6 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 17 лютого 2015 року (а.с.9).
Дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями довідок КК «Царина» від 15 серпня 2024 року (а.с.14-15).
29/200 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , належить на праві власності позивачці ОСОБА_1 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав №355458701 від 22 листопада 2023 року та копією договору купівлі-продажу частини будинку від 22 листопада 2023 року посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В. Б., за реєстровим номером 7318(а.с.16-17).
Дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у КЗ «Вінницький ліцей №29». Відповідно до довідок КЗ «Вінницький ліцей №29» № 02-28/357 від 08 серпня 2024 року та № 02-28/471 від 17 жовтня 2024 року мати ОСОБА_1 підтримує зв`язок з класним керівником у телефонному режимі, відвідує по можливості батьківські збори та цікавиться успіхами дитини у навчанні; батько ОСОБА_2 у період з 2021 року по 2024 рік до школи не приходив, батьківські збори не відвідував, в телефонному режимі з класним керівником не спілкувався (а.с.11, 54).
З декларації №0000-2КТЕ-МЕ47 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу ОСОБА_3 від 11 травня 2018 року як довірена особа вказаний ОСОБА_5 .
Відповідач ОСОБА_2 мешкає окремо, дитини не утримує. Виконання ним обов`язку щодо утримання доньки судом не встановлено.
Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно дитини, не бере участі у її вихованні та утриманні, не піклується про фізичний, духовний і моральний їх розвиток, дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її повному утриманні і вихованні.
Підтвердженням свідомого нехтування відповідачем обов`язками про піклування та виховання дитини є, зокрема довідки КЗ «Вінницький ліцей №29», де навчається дитина в якій зазначено, що батько ОСОБА_2 участі у вихованні у вихованні дитини не приймає, батьківські збори не відвідує, навчанням доньки не цікавиться, а також показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які допитані в судовому засіданні, та наголошують, зокрема на тому ОСОБА_2 не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, не приходиться до дитини та не цікавить нею.
Як слідує з Висновку Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 28 листопада 2024 року за №01/00/011/177813 позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається доцільним.
Дитина ОСОБА_3 також висловила свою думку в судовому засіданні про підтримання ініціативи матері про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та зазначила, що проживає разом з мамою та вітчимом. Батька не пам`ятає та не знає, він не цікавився нею, не телефонував, матеріально не утримував. Бажання зустрітись з батьком в неї немає. З бабою та тіткою по лінії батька не спілкується.
Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину, готувати її до самостійного життя.
Ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Згідно положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що має місце факт ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків, який не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не піклується про її фізичний, духовний і моральний розвиток, проживає окремо, виявляє байдужість до власної дитини та щодо своїх батьківських прав, тому суд дійшов висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Також суд зазначає, що згідно вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.
Частиною 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до частини 1 статті 183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Визначаючись щодо розміру аліментів, суд враховує, що дитина, проживаючи разом з позивачкою, знаходиться на її повному утриманні, що потребує певних коштів, а також те, що відповідач здорова, працездатна особа та має можливість надавати матеріальну допомогу, а дитина її потребує. Суд бере до уваги, що доказів неможливості надавати матеріальну допомогу дитині відповідач суду не надав. За наведеного суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, обов`язок батьків по її утриманню, інші обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим та можливим визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню в розмірі 1/4 частки від всіх доходів відповідача.
Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 23 серпня 2024 року.
У відповідності до п. 1. ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню.
Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст. 141 ЦПК України. Зважаючи на задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1211,20 грн судового збору та на користь держави 1211,20 грн судового збору.
Щодо витрат на правничу допомогу, то суд враховує, що відповідно до ст. 131 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує ряд обставин, визначених ч.3 ст.141 ЦПК України.
Позивачем заявлено про врахування судових витрат понесених нею (професійна правнича допомога) при розподілі судових витрат між сторонами. На підтвердження цих обставин суду надано договір-квитанція № 77 від 16 серпня 2024 року за змістом якого розмір винагороди за надання правничої допомоги адвокатом Павловою В. Є. по оформленню позовної заяви про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини становить 3000,00 грн.
При розподілі цього виду судових витрат, суд враховує, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
При визначенні та розподілі судових витрат суд враховує критерії, визначені положеннями ЦПК України: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При цьому враховує, що із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.
Надаючи оцінку наданим доказам суд вважає, що позивачем доведено обставину отримання професійної правничої допомоги в межах цієї цивільної справи, витрати пов`язані із розглядом цієї справи (оформленням позовної заяви), витрати відповідають обсягу наданих послуг та виконаних робіт, неминучими (у зв`язку із виконанням умов договору про правову допомогу), розмір останніх є обґрунтованим та пропорційним до предмету спору з урахуванням обставин справи та значення його для позивача. Заяв щодо неспівмірності не надходило, а тому визначаючись з їх розподілом відповідно до вимог ст. 137, 141 ЦПК України та зважаючи на задоволення позову, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 3000,00 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 19, 150, 151-155, 164 - 166, 169, 180-183, 191 СК України, ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 13, 77-79, 81, 89, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством на дитину відповідного віку, з дня подачі заяви до суду, тобто починаючи з 23 серпня 2024 року, і до досягнення дитиною повноліття,.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211,20 грн судового збору та 3000,00 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу.
Стягнути з ОСОБА_2 на корить держави 1211,20 грн судового збору.
Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо позивачу повне рішення не було вручено у день його складення, він має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ,

Орган опіки та піклування Вінницької міської ради (виконавчий комітет Вінницької міської ради) ( 21100, м. Вінниця, вул. Соборна, 59, ).

Повний текст рішення складений 13.01.2025.

Суддя: