Провадження № 2/357/414/25
У Х В А Л А

13.01.2025 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Цуранов А.Ю., перевіривши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вказана позовна заява, яка подана адвокатом Хавіним В.О. через систему «Електронний суд», в якій позивач просить суд: 1) стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заподіяну матеріальну шкоду на суму 535 329,51 грн. та моральну шкоду на суму 100 000 грн.; 2) стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заподіяну матеріальну шкоду на суму 31 367,55 грн. та моральну шкоду на суму 150 000 грн.; 3) стягнути з ОСОБА_2 судові витрати по справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.

За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду з позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 175 та 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету (п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України)

Згідно із п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ст. 42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня матеріальна і процесуальна заінтересованість у справі. Саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила його суб`єктивні права, свободи чи інтереси. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Статтею 50 ЦПК України визначено, що позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права і обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Згідно частини першої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Визначення у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Вказане узгоджується з правовим висновком, зазначеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що представник звертається в інтересах ОСОБА_1 , вказуючи його позивач-1, та ОСОБА_3 , вказуючи її позивач-2, про стягнення з ОСОБА_2 заподіяних ним збитків внаслідок ДТП, що трапилась 12.08.2023 в результаті якої автомобілі отримали механічні пошкодження, а ОСОБА_3 - легкі тілесні ушкодження, тому просить стягнути на користь позивача-1 матеріальну шкоду в сумі 535 329,51 грн., моральну шкоду на суму 100 000 грн., на користь позивача-2 - матеріальну шкоду на суму 31 367,55 грн., моральну шкоду на суму 150 000 грн.

Разом з тим, адвокатом Хавіним В.О. в позовній заяві вказано позивачем лише ОСОБА_1 , позовна заява не містить відомості щодо позивача-2 (п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України), що не узгоджується з ч. 1 ст. 42 ЦПК України.

Слід також зауважити про відсутність процесуальної норми, яка б дозволяла залучати до участі у справі саме співпозивача.

Крім того, відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 9.1 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладання договору та зазначені в договорі страхування.

Відповідно до ст. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 23.1 Закону визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, в тому числі шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого та моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я

Згідно із п. 24.1. Закону, у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю (ст. 26-1 Закону).

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З матеріалів справи вбачається, що згідно з полісом № ЕР-213665852 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «СК «Еталон», страхова сума, заподіяна життю і здоров`ю на одного потерпілого складає 320 000 грн., майну 160 000 грн., франшиза 1 600 грн. При цьому виплачено ПрАТ «СК «Еталон» ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 7 108,18 грн., а згідно з листом ПрАТ «СК «Еталон» № 01.04-2219 від 20.11.2024 зазначено про отримання повідомлення про подію та вказано, що страхове відшкодування на користь ОСОБА_1 буде сплачено найближчим часом.

ПрАТ «СК «Еталон» не залучена до участі у розгляді справи.

В позові зазначено, що потерпілий має право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язаний одержувати його, а відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.

Однак, норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальними по відношенню до загальних норм Цивільного кодексу України та підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Страхове відшкодування це виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. І лише одержання потерпілим страхового відшкодування за договором в недостатньому розмірі для повного покриття шкоди, створює обов`язок особі, яка завдала шкоди.

Таким чином, позивачу необхідно привести подану позовну заяву у відповідність до приписів ЦПК України, конкретизувати підстави звернення до суду, визначити предмет спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу, сформулювати і викласти позовні вимоги у спосіб, визначений законом, з посиланням на відповідні норми, та привести позовну заяву у відповідність до вимог, які ставляться до позовної заяви, із зазначенням процесуального статусу учасників справи, у порядку якого позивач звертається до суду.

Крім того, частина 7 ст. 43 ЦПК України встановлює, що у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

З матеріалів справи вбачається, що до позовної заяви не додано доказів направлення відповідачеві (та/або іншим учасникам) по справі позовної заяви з доданими до неї документами.

Зважаючи на викладене, позивач має надати суду належні докази направлення копії позовної заяви з доданими до неї документами на адресу відповідача.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Вказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження, тому вказану заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків. У разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Слід роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду.

Керуючись ст. 13, 175, 177, 260, 353 ЦПК України, -

У Х В АЛ И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення вказаних недоліків протягом трьох днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Цуранов