ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2025 року м. Чернівці Справа № 713/3230/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Одинака О.О., Перепелюк І.Б.,

секретар: Тодоряк Г.Д.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 ,

треті особі, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Штефюк Наталія Василівна, приватний нотаріус Олійник Юлія Миколаївна,

при розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 листопада 2024 року про призначення експертизи, постановлену під головуванням судді Кибича І.А., -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просив прийняти рішення про визнання заповіту недійсним. Крім іншого, просила призначити по справі посмертну судово-психіатричну експертизу (т.1 а.с.2-9).

Надалі, 29.11.2024 року представником позивача продубльовано клопотання про призначення зазначеної експертизи.

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 29.11.2024 року клопотання представника позивачки адвоката Вельничука Я.І. задоволено. Призначено по справі посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: чи страждала психічними захворюваннями, психічними розладами діяльності та поведінки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у момент вчинення нею правочину заповіту від 04.07.2022 року? чи могла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням її психічного стану, у момент підписання заповіту 04.07.2022 року, розуміти значення своїх дій та керувати ними?

Визначено експерту установу, попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України, витрати покладено на позивача.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду відповідач ОСОБА_2 оскаржив таку, подавши апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Провадження №22-ц/822/63/25

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказує, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, принципів змагальності та диспозитивності.

Звертає увагу на те, що в попередній ухвалі про призначення експертизи від 21.12.2023 року суд поклав витрати по її проведенню на позивача, що вказує на обізнаність позивача та її представника з необхідністю сплатити кошти за проведення експертизи.

Крім того, ухвалу про призначення експертизи постановлено після закриття підготовчого засідання та призначення справи до розгляду, без відповідного клопотання сторони позивача про повернення суду до стадії підготовчого провадження.

Наголошує, що суд не зупинив провадження у справі та передав матеріали справи експерту.

У відзиві на апеляційну скаргу Вельничук Я.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить ухвалу суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах її обґрунтувань й заявлених в суді першої інстанції вимог, приходить до наступних висновків.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції керуючись ст.367 ЦПК України переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Постановляючи ухвалу про призначення у справі посмертну судово-психіатричну експертизу суд вказав, що ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 21 грудня 2023 року було призначено посмертну судово-психіатричну експертизу, а 19.09.2024 року до канцелярії суду надійшли матеріали цивільної справи №713/3230/23, провадження №2/713/30/24 з медичною документацією, без виконання ухвали Вижницького районного суду Чернівецької області від 21.12.2023 року.

Оскільки, в матеріалах справи відсутні відомості про те, чи судовим експертом було повідомлено позивачку ОСОБА_1 та її представника про необхідність оплатити експертизу та з урахуванням вимог ст.105 ЦПК України суд задовольнив клопотання.

Колегія суддів вважає, що до такого висновку суд дійшов з частковим порушенням норм процесуального права, зокрема п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України.

Як підтверджується матеріалами справи, у жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, де, крім іншого, клопотала про призначення у справі посмертної судово-психіатричної експертизи із відповідними питаннями (а.с.2-9).

Ухвалою від 25.10.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 23.11.2023 року (а.с.55-56).

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 21.12.2023 року задоволено клопотання сторони позивача та призначено у справі посмертну судово-психіатричну експертизу з відповідними питаннями. Визначено експертну установу, попереджено експерта про кримінальну відповідальність, витрати

пов`язані з проведенням експертизи покладено на ОСОБА_4 та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи (а.с.104-106).

23.05.2024 року до суду надійшло клопотання експерта з проханням повідомити позивача у справі про необхідність проведення оплати послуг з проведення експертизи (а.с.129).

Вижницьким районним судом Чернівецької області направлено копію клопотання експерта від 23.05.2024 року, що зазначено в супровідному листі (а.с.131).

20.08.2024 року до суду надійшло повідомлення експерта на лист ОСОБА_2 , де, крім іншого, вказано, що на час надання відповіді експертиза не проведена, оскільки оплата позивачем не здійснена (а.с.133-134).

19.09.2024 року експертною установою повернуто до суду матеріали цивільної справи, медичну документацію та ухвалу суду без виконання з підстав не оплати проведення експертизи (а.с.140), а ухвалою суду від 19.09.2024 року поновлено провадження, призначено підготовче засідання на 10.10.2024 року (а.с.140-141).

08.10.2024 року до суду від представника позивача Вельничука Я.І. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке 10.10.2024 року було задоволене, а розгляд справи було відкладено на 22.10.2024 року (а.с.151).

22.10.2024 року відбулося судове засідання, в якому, крім інших, був присутній представник позивача Вельничук Я.І., а ухвалою суду від 22.10.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 12.11.2024 року (а.с.160-162).

Як вбачається з протоколу судового засідання від 12.11.2024 року представник позивача Вельничук Я.І., визначаючись з порядком дослідження доказів, крім допиту свідків, висловив позицію про призначення експертизи, клопотання про яку в письмовому вигляді відповідно до вимог ЦПК України подав лише 29.11.2024 року (а.с.170-174, 182-184).

29.11.2024 року судом задоволено клопотання представника позивача та призначено у справі експертизу з відповідними питаннями (а.с.190-191).

В силу ст.129 Конституції України, ст.2 ЦПК України до основних засад (принципів) судочинства належить змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Передбачене ст.ст.12, 13, 49 ЦПК України право сторін на подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості щодо обставин, які мають значення для вирішення справи, кореспондується з обов`язком суду сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частинами першою, другою статті 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

У підготовчому засіданні суд з`ясовує, зокрема: чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові та відзиві, а також докази, витребувані судом, або причини їх неподання; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про призначення експертизи; вирішує заяви та клопотання учасників справи; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

В силу п.5, 7, 8 ч.2 ст.197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд:може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч.8 ст.83 ЦПК України).

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 ЗУ «Про судову експертизу»).

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством (частина перша статті 102 ЦПК України).

За змістом частини третьої статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до положень статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні

висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи можуть запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

Статтею 104 ЦПК України встановлені вимоги до змісту ухвали про призначення експертизи, згідно яких в ухвалі про призначення експертизи суд зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які

входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.105 ЦПК України призначення експертизи є обов`язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, зокрема, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Пленум Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» у п.16 своєї постанови від 06 листопада 2009 року №9 роз`яснив, що правила статті 225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145 ЦПК зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК. При розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів на підставі статті 225, частини другої статті 1257 ЦК суд відповідно до статті 145 ЦПК за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобов`язаний призначити посмертну судово-психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи забороні використання деяких із них для підтвердження конкретних обставин справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.12.2021 у справі №905/902/20 (п.6.27), постанови Верховного Суду від 31.05.2022 у справі №904/3242/18 (п.23), від 07.06.2022 у справі №922/605/15 (п.40.4), від 05.07.2022 у справі №904/3866/21 тощо).

Необхідність призначення судової експертизи в цивільному процесі обумовлена, насамперед, необхідністю з`ясування судом тих обставин, які потребують спеціальних знань, та в силу їх специфічного характеру, не можуть

бути з`ясовані судом на основі положень чинного законодавства, що може вплинути на правильне вирішення цивільного спору по суті.

Суд вказує на те, що одним із принципів призначення судової експертизи є принцип доцільності.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» від 01.06.2006р. зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів з`ясування або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Оскаржуючи постановлену ухвалу суду першої інстанції про призначення експертизи апелянт вказує, що таку призначено після закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Так, матеріалами справи дійсно встановлено, що 22.10.2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду, а 29.11.2024 року до суду надійшло клопотання представника позивача про призначення у справі посмертної судово-психіатричної експертизи, яке судом задоволено з підстав, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, чи судовим експертом було повідомлено позивачку ОСОБА_1 та її представника про необхідність оплати експертизи.

Учасники справи мають право, крім іншого, подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб (ч.1 ст.43 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За приписами ч.1, 5 та 8 ст.83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що експертною установою 23.05.2024 року направлено до суду клопотання експерта з проханням повідомити позивача у справі про необхіднасть здійснення оплати послуг з проведення експертизи (а.с.129), а Вижницьким районним судом Чернівецької області направлено копію клопотання експерта від 23.05.2024 року, однак супровідний лист, на відміну від інших у справі, не містить ні дати, ні вихідного номеру, як і матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_1 та її представником супровідного листа від суду із додатком (повідомленням експерта про необхідність проведення оплати експертизи), що, в свою чергу, свідчить про необізнаність позивача про наведене.

Проте, з урахуванням того, що після надходження матеріалів справи до суду від експертної установи 19.09.2024 року, суд того ж дня поновив провадження у справі, призначив судове засідання на 10.10.2024 року, яке, в подальшому, було відкладене за клопотанням представника позивача на 22.10.2024 року.

22.10.2024 року відбулося судове засідання, де прийняв участь ОСОБА_5 , тобто в період з 19.09.2024 року по 22.10.2024 року він мав можливість подати до суду клопотання про призначення експертизи, однак таким правом не скористався, а подав клопотання вже після закриття підготовчого засідання.

Зазначене клопотання про призначення у справі експертизи не обґрунтоване поважністю причин щодо його неподання у строки, встановлені ЦПК України до закриття підготовчого засідання, на що суд першої інстанції уваги не звернув, а обмежився тільки тим, що підставою призначення такої експертизи стала необізнаність позивача про необхідність оплати останньої.

За приписами п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Отже, суд апеляційної інстанції констатує, що ті обставини, що позивач не змогла здійснити оплату призначеної судової експертизи від 21.12.2023 року, без проведення якої розгляд справи є неможливим, не може свідчити про добросовісність та правомірність дій позивача, оскільки, звертаючись до суду з позовом, враховуючи предмет спору та заявляючи таке клопотання в самій позовній заяві, позивач мала розуміти, що їй у майбутньому потрібно буде понести додаткові витрати під час розгляду справи по суті, зокрема у зв`язку з призначенням у справі експертизи, без висновку якої, на переконання позивача, розгляд справи є неможливим, проте не скористалася таким правом у строки, визначені процесуальним законом.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу не зупинення провадження у справі на час проведення експертизи, то суд вказує наступне.

Суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках, крім іншого, призначення судом експертизи (п.5 ч.1 ст.252 ЦПК України).

Отже, зупинення провадження у справі у разі призначення судової експертизи є правом суду, який розглядає справу, а не обов`язком, а тому з огляду на викладене, зазначені дії суду не можуть вважатися порушенням норм процесуального права.

В контексті наведеного судова колегія зазначає, що при визначенні наявності або відсутності підстав для призначення судової експертизи суди не повинні ігнорувати позицію осіб, які беруть участь у справі. Для забезпечення реалізації вказаного положення суди повинні мотивовано відповідати на клопотання та заяви сторін у справі, як і не повинні ігнорувати визначені законодавцем строків призначення такої.

Заявлене клопотання, як і оскаржувана ухвала, не містять мотивації щодо поважності причин пропуску стороною позивача строків звернення до суду із відповідним клопотанням про призначення експертизи.

За таких підстав, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції на наведене уваги не звернув, неповно встановив обставини, які мають значення для вирішення питання про призначення експертизи, формально поставився до передбачених законом вимог до клопотання та строків його подання, а тому у відповідності до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду клопотання про призначення вказаної експертизи до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 листопада 2024 року про призначення експертизи скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий І.Н. Лисак

Судді: О.О. Одинак

І.Б. Перепелюк