Справа № 201/4424/24
Провадження № 2-ві/201/2/2025
УХВАЛА

13 січня 2025 року суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Федоріщев С.С., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Наумової О.С. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом.

02 грудня 2024 року через систему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 про відвід головуючого судді по справі № 201/4424/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 посилається на те, що ОСОБА_2 у позові просить стягнути з ОСОБА_1 на відшкодування шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я втрачений заробіток в період з 01.09.2015 по 31.03.2024 у сумі 238720,44 грн., а також стягувати втрачений заробіток з 01.04.2024 щомісячно у розмірі 5600 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.04.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі, розгляд справи здійснюється під головуванням судді Наумової О.С. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не визнає позовні вимоги ОСОБА_2 , враховуючи, зокрема, відсутність у матеріалах справи належних доказів, які підтверджують актуальну ступінь втрати професійної (загальної) працездатності ОСОБА_2 . Так, відповідно до рішення Апеляційного суду Донецької області від 13.08.2015 у справі № 263/3368/13-ц з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто у відшкодування шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я втрачений заробіток в період з 01.03.2012 до 01.08.2014 у розмірі 23 374,40 грн., а починаючи з 02.08.2014 - щомісячно по 852 грн. 60 коп., - довічно. Приймаючи вказане рішення апеляційним судом взято до уваги висновок повторної судово-медичної експертизи «Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України» № 125/14 від 19.06.2014 та № 426/14 від 30.01.2015, за якими у ОСОБА_2 внаслідок отримання у дорожньо-транспортній пригоді тяжкого тілесного ушкодження здоров`я має місце постійна втрата загальної працездатності у обсязі 70 % та стійка втрата професійної працездатності в обсязі 70 %, що слідує із тексту рішення суду. В той же час, за інформацією, наявною у заявника, відповідно до висновку експерта № 278/к від 17.01.2020 КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької міської ради, який сторона відповідача не має можливості отримати самостійно, встановлено менший ступінь втрати ОСОБА_2 професійної (загальної) працездатності, аніж у висновку повторної судово-медичної експертизи «Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України» № 125/14 від 19.06.2014 та № 426/14 від 30.01.2015 та, відповідно, аніж у заявлених позовних вимогах ОСОБА_2 . Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.10.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення у справі № 201/4424/24 комісійної судово-медично експертизи з метою визначення ступеня втрати професійної та загальної працездатності ОСОБА_2 . Крім того, ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2024 у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про поновлення строку на подання клопотання про витребування доказів у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом - відмовлено, у клопотанні відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів - копії висновку експерта № 278/к від 17.01.2020 КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької міської ради - відмовлено. На переконання відповідача, у межах судового розгляду даної справи доказуванню підлягає ступінь втрати професійної (загальної) працездатності ОСОБА_2 , оскільки це прямо впливає на розмір втраченого заробітку у зв`язку із ушкодженням здоров`я позивача, який заявлено до стягнення з ОСОБА_1 . При цьому суддею здійснюється повне ігнорування правової позиції відповідача, що фактично позбавляє відповідача можливості здійснювати судовий захист своїх прав та інтересів, доводити свою правову позицію належними доказами, в тому числі шляхом заявлення відповідних клопотань. Судом допускається суто формальний підхід до розгляду справи, що позбавляє відповідача можливості довести правову позицію, зокрема, встановити дійсний актуальний ступінь втрати професійної (загальної) працездатності ОСОБА_2 , який існує у меншому розмірі, аніж заявляється позивачем.

На переконання заявника, при розгляді справи під головуванням судді Наумової О.С. має місце порушення закріпленого частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, права на справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, а саме, дії суду мають необ`єктивний та формальний характер, що викликає у нього сумніви щодо неупередженості судді та сумніви щодо можливості ухвалення суддею Наумовою О.С. справедливого рішення у справі. Такі дії суду фактично позбавляють сторону відповідача його права на доказування своєї правової позиції у справі.

Ухвалою судді від 10 січня 2025 року було визнано заявлений ОСОБА_1 відвід головуючого судді по справі за цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом необґрунтованим та передано заяву про відвід для розгляду іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 13 січня 2025 року заява про відвід судді у вказаній цивільній справі передана для розгляду судді Федоріщеву С.С.

У відповідності до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватись у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасника справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Судом не встановлено підстав для виклику сторін, а тому ухвала постановлена без їх участі.

Дослідивши заяву про відвід судді, матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 2, ч. 3 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Положеннями ст. 37 ЦПК України визначено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

В даному випадку, із поданої заяви про відвід судді у не наведено доказів, які б давали саме правові підстави для відводу (самовідводу) судді та вбачається незгода заявника з процесуальними рішеннями судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Наумової О.С., що не є підставою для відводу судді.

Ураховуючи вищенаведені вимоги закону, слід дійти до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід судді Наумової О.С.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 36, 39 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом - відмовити.

Цивільну справу повернути для продовження її розгляду у тому ж складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає. Роз`яснити, що заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя С.С. Федоріщев