Справа №717/2670/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2025 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Туржанського В.В.,

при секретарі: Тихоненко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Кельменці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Представник позивача ОСОБА_3 подала до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву у якій, просить ухвалити рішення, яким визначити ОСОБА_1 , строк тривалістю шість місяців для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ВСТАНОВИВ:

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася.

Представник позивачки ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала позов з підстав зазначених у позовній заяві та пояснила, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини, оскільки не знала про існування заповіту. Про заповіт ОСОБА_4 позивачці повідомив її батько. На момент смерті ОСОБА_4 позивачка була закордоном.

Свідок ОСОБА_5 дав суду показання про те, що покійна ОСОБА_4 була його матір`ю, а позивачка ОСОБА_2 є його дочкою. За життя ОСОБА_4 передала свої документи ОСОБА_5 . У вересні 2024 року ОСОБА_5 серед документів матері виявив заповіт. У жовтні 2024 року, коли ОСОБА_2 приїхала в Україну, ОСОБА_5 розповів їй про заповіт ОСОБА_4 . ОСОБА_2 постійно живе в Італії.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Подвір`ївка Дністровського району Чернівецької області померла ОСОБА_4 . Вказана обставина стверджується свідоцтвом про смерть виданим 05 грудня 2022 року. 30 березня 2016 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_1 належні їй земельні ділянки із кадастровими номерами :02:001:0433 та :02:003:1145, які розташовані в с. Подвір`ївка. Вказана обставина стверджується копією заповіту ОСОБА_4 від 30 березня 2016 року. Позивачка не знала про існування заповіту, яким ОСОБА_4 заповіла їй своє майно, а тому не зверталася у органи нотаріату із заявою про прийняття спадщини. У жовтні 2024 року ОСОБА_1 дізналася про існування заповіту ОСОБА_4 від 30 березня 2016 року. Вказана обставина стверджується показаннями свідка ОСОБА_5 . Відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4

та прийняв спадщину, оскільки на момент смерті ОСОБА_4 постійно проживав в одній садибі разом із ОСОБА_4 . Вказана обставина стверджується довідкою виданою старостою Подвір`ївського старостинського округу №4-284 від 11 липня 2024 року.

Відповідач на надав позивачці письмової згоди передбаченої ч.2 ст. 1272 ЦК України на подання нею заяви нотаріусу про прийняття спадщини.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1269, частиною першою статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, згідно з цією статтею поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Таким чином, оскільки позивачка не знала про заповіт, суд вважає, що незнання про наявність заповіту перешкоджало позивачці реалізувати своє право на прийняття спадщини.

Така судова практика є загальновідомою й загальнодоступною, викладена у багатьох судових рішеннях Верховного Суду України, зокрема у постановах: від 23 серпня 2017 року у справі № 2/235/10/16 (провадження № 6-1320цс17); від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, у численних судових рішеннях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, як суду касаційної інстанції. Ця судова практика залишилася незмінною і у практиці нового Верховного Суду, зокрема, викладена у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, провадження № 61-38298 св 18.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:

1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;

2) ці обставини визнані судом поважними.

Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи.

Тобто суд, розглядаючи такі позови встановлює саму по собі наявність причин, що унеможливили своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини, та оцінює їх з точки зору поважності.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 22 грудня 2021 року справа № 703/4978/19, провадження № 61-13783 св 21.

Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку.

У постанові по справі № 686/5757/23 від 26 червня 2024 року Велика Палата Верховного Суду, зазначила, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Проте це стосується обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини. Спадкоємець за законом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк з часу відкриття спадщини. Тож необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини тільки для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом.

По справі встановлено, що спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . Таким чином, позивачка була обізнана про наявність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .

Суд вважає, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини.

Згідно до пункту 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі ст. 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 5,12,13,15,19,76,77,78,79,80,81,82,209,258,263,264,265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_1 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Подвір`ївка Дністровського району Чернівецької області, тривалістю шість місяців з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 09 січня 2025 року.

Суддя: