Справа № 645/5348/23
Провадження № 6/645/10/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Алтухової О.М.,

секретар судових засідань Лазаренко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», ОСОБА_1 , приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Семендяєв Олександр Сергійович,про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

TOB «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - TOB «ФК «ЄАПБ»), від імені та в інтересах якого, на підставі довіреності діє представник Шовкун Н.І., звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження та просить суд замінити вибулого стягувача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (далі- АТ «Райффайзен Банк») на правонаступника - ТОВ «ФК «ЄАПБ» (, м.Київ, вул. Симона Петлюри, 30) у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №645/5348/23, виданого Фрунзенським районним судом м.Харкова щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк» заборгованості за кредитним договором №014/380805/82/844928.

Заява обґрунтована тим, що заочним рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 13.11.2023 року позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк» - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк» заборгованість На виконання вказаного рішення суду Фрунзенський районний суд м.Харкова видав виконавчий лист №645/5348/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк» заборгованості за кредитним договором. На примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Семендяєва О.С. перебуває виконавче провадження №74743108 з примусового виконання виконавчого листа №645/5348/23. 24.07.2024 року між АТ «Райффайзен Банк» та TOB «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір про відступлення права вимоги №114/2-72, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №014/380805/82/844928 від 05.03.2020 року, укладеним між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_2 перейшло до TOB «ФК «ЄАПБ». Відповідно до Реєстру боржників №1 від 25.07.2024 до Договору про відступлення права вимоги, TOB «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №014/380805/82/844928 від 05.03.2020 року в сумі 186 592,93 грн, з яких: 119 769,42 грн - заборгованість за основним боргом, 66823,51 грн - заборгованість за відсотками. Враховуючи вищевикладене, заявник просить суд замінити вибулого стягувача на його правонаступника.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.11.2024 року суд відкрив провадження у справі.

Представник TOB «ФК «ЄАПБ» у судове засідання не з`явився, у заяві про заміну сторони виконавчого провадження та письмових поясненнях, які надійшли на адресу суду 24.12.2024 року представник заявника Шовкун Н.І. просила проводити розгляд справи без участі представника заявника.

Представник АТ «Райффайзен Банк» у судове засідання не з`явився. 31.12.2024 року на адресу суду надійшла заява представника АТ «Райффайзен Банк» Лозіної О.Ю., яка діє на підставі довіреності, про проведення судового засідання без участі представника АТ «Райффайзен Банк».

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час слухання справи повідомлялись своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що в провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа № 645/5348/23 за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.11.2023 року позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк» заборгованість за заявою-договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014/380805/82/844928 від 05.03.2020 року, в розмірі 137 307 грн 48 коп. та судовий збір у розмірі 2684 грн 00 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Факти, установлені у прийнятих раніше судових рішеннях, мають для суду преюдиціальний характер. Преюдиціальність означає обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі, для суду при розгляді інших справ. Зокрема, при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Вказані позиції відображені у постановах КГС ВС від 26.11.2019 по справі №922/643/19, від 19.12.2019 по справі №916/1041/17).

Згідно з відомостями з Автоматизованої системи виконавчого провадження у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Семендяєва О.С.перебуває відкрите виконавче провадження №74743108 від 12.04.2024 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь АТ «Райффайзен Банк» (а.с. 165).

24 липня 2024 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-72 (далі договір 114/2-72), що підтверджується платіжною інструкцією № 372 від 24.07.2024 року (а.с. 175).

Відповідно до п. 2.1. договору 114/2-72 на умовах, встановлених цим договором та відповідно до ст. 512-519 ЦК України, АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Райффайзен Банк» права вимоги до боржників, вказані у Реєстрі(ах) Боржників (портфель заборгованості).

Керуючись п. 2.2. договору 114/2-72 відступлення до ТОВ «ФК «ЄАПБ» зазначених в попередньому реєстрі боржників (додаток № 1 до договору) прав вимоги відбувається за умови виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» п. 3.2. договору, та з моменту підписання сторонами реєстру(ів) боржників, складених за формою, наведеною в додатку №2 до договору. сторони погодили, що реєстр(и) боржників підписується(ються) сторонами не пізніше 10 робочих днів з дати підписання договору та попереднього реєстру боржників.

Згідно з п. 2.3. договору 114/2-72 на умовах, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором новий кредитор (ТОВ «ФК «ЄАПБ») заміняє первісного кредитора (АТ «Райффайзен Банк») у кредитних договорах та договорах забезпечення, що входять до портфеля заборгованості і відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог первісного кредитора, включаючи право вимагати від боржників та поручителів належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами та договорами забезпечення. Права Вимоги переходять до Нового кредитора в повному обсязі, безвідзивно та без можливості зворотного відступлення.

Відповідно до витягу з реєстру боржників № 1 від 25.07.2024 до договору відступлення права вимоги № 114/7-72, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №014/380805/82/844928 від 05.03.2020 року, в сумі 186 592,93 грн, з яких: 119 769,42 грн - заборгованість за основним боргом, 66823,51 грн - заборгованість за відсотками.(а.с. 166).

29 листопада 2024 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Додаткову угоду № 1 (далі Додаткова угода) до Договору відступлення права вимоги № 114/2-72 від 24.07.2024, відповідно до умов якої у зв`язку із технічними помилками в датах/ номерах кредитних договорів та ПІБ боржників, що були допущені в Реєстрі боржників до Договору відступлення права вимоги № 114/2-72 від 24.07.2024: № 1 від 25.07.2024 та ін., викладено їх в новій редакції наведеній в Додатку 1, 2, 3, 4 та 5 до Додаткової Угоди № 1 від 29.11.2024 до Договору відступлення права вимоги.

Суд приходить до висновку, що даний договір відступлення права вимоги є чинним і ніким не скасований, тому згідно зі ст. 204 ЦК України є правомірним та підтверджує факт набуття ТОВ «ФК «ЄАПБ»статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги у відношенні до ОСОБА_1 за кредитним договором №014/380805/82/844928 від 05.03.2020 року.

Відповідно до ч.2 ст.516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих наслідків для нього. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Інших наслідків неповідомлення боржника про заміну кредитора законом не передбачено, отже ця обставина не є перешкодою для ухвалення судом рішення про заміну кредитора у виконавчому провадженні.

Відомостей про погашення заборгованості за кредитним договором № 014/380805/82/844928 на час розгляду заяви ТОВ «ФК «ЄАПБ» суду не надано.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України закріплено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Дана стадія судового провадження розпочинається з моменту відкриття виконавчого провадження тобто винесення державним виконавцем відповідної постанови і закінчується у випадках, передбачених ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження з моменту його відкриття і до моменту його закінчення.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 442 ЦПК України і до моменту відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», п. 12 «Інструкції з організації примусового виконання рішень» затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Згідно з п. 13 Інструкції правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справді № 643/4902/14-ц (провадженням 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18).

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України, та частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи зі змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Так, виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Саме такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 (провадження № 61-46230св18) та в постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №2-3897/10 (провадження №61-45900св18).

Окрім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки у ній прямо визначено правило поведінки, а саме право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах, а заміна сторони виконавчого провадження внаслідок відступлення права вимоги до боржників можлива як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.04.2019 року по справі № 756/913/16-ц.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, згідно з п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 6 Конвенції проголошує право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових аспектів до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалось на шкоду однієї зі сторін. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення суду, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення у справі «Горнсбі проти Греціїї» (980-079) від 19 березня 1997 року). Права особи вважаються захищеними після повного виконання рішення суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Відомостей, що договір про відступлення прав вимоги оспорюється або визнаний у встановленому порядку недійсним суду не надано.

Суд вважає, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом, і правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження, в зв`язку із чим заява ТОВ «ФК «ЄАПБ» про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 260, 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі № 645/5348/23 - задовольнити.

Замінити стягувача Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити IBAN № НОМЕР_1 у АТ «ТАСкомбанк») у виконавчому провадженні №74743108 по цивільній справі № 645/5348/23 за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/380805/82/844928 від 05.03.2020 року.

Копію ухвали направити учасникам судового розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складений 09.01.2025 року.

Суддя О.Ю. Алтухова