Справа № 136/1012/24
провадження № 2/136/222/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шпортун С.В.

за участі секретаря судового засідання Белінської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі по тексту позивач, ТОВ «Коллект Центр») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 (далі позичальник, відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи підставність позову тим, що 06.11.2021 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем Кредитодавця, в рамках якого реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, був укладений Кредитний договір № 9807379 (надалі - Кредитний договір), відповідно до якого Кредитодавець надав Позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн., а Позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених пунктами 1.6.-1.8. Кредитного договору.

Позивач у позові зазначає, що кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши Позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Кредитного договору.

28.01.2022 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений договір відступлення прав вимоги за № 29/11-1, відповідно до якого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» на користь ТОВ Вердикт Капітал» було відступлено право вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором № 9807379 укладеним 06.11.2021 із ОСОБА_1 .

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, у тому числі, за кредитним договором № 9807379 від 06.11.2021 укладеного між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ОСОБА_1 .

У позові позивач вказує, що ОСОБА_1 належним чином не виконувала умови взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого допустила заборгованість за кредитним договором №9807379 від 06.11.2021, яка станом на 10.05.2024 склала 23 652,19 грн., з яких: заборгованість за кредитом 10 000,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимог 13 470,00 грн.; заборгованість за комісією 0,00 грн.; нараховані 3% річні 22,19 грн.; втрати на інфляції 160,00 грн., які у добровільному порядку відповідач не сплачує, що стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати у справі.

У визначений судом строк відзиву на позов відповідач не подала.

Ухвалою суду від 04.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У визначений судом строк відповідач не надала заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, не надала зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у заяві, що направив в адресу суду просив про розгляд справи за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач та її представник не з`явились у судове засідання, будучи повідомленими про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку, про поважність причин неявки не повідомили, відзиву у встановлений судом строк не подали, хоча суд забезпечив можливість реалізації стороною відповідача своїх прав у спосіб надання доступу до матеріалів цивільної справи через систему «Електронний суд».

Ураховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, неявку сторони відповідача суд визнає неповажною, тому проводить розгляд в даному судовому засіданні за відсутності сторін, при цьому, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що 06.11.2021 ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» із Заявкою на отримання кредиту та встановлення ділових відносин (а.с.7 на звороті, 8), відповідно до якої визначила орієнтований розмір кредиту та строк, яку підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором 244943.

Відповідно до Паспорту споживчого кредиту №9807379 від 06.11.2021 (а.с.8-9 на звороті), ОСОБА_1 було надано інформацію, як споживачу до укладення договору, вказаний документ підписано позичальником електронним цифровим підписом.

06.11.2021 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено кредитний Договір № 9807379 (а.с. 5-7), за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язався їх повернути та сплатити проценти за користування грошовими коштами на умовах та порядку визначеному договором.

У Розділі 1 Договору сторони узгодили:

1.2. тип кредиту: фінансовий кредит;

1.3. загальний розмір кредиту 10 000,00 грн.;

1.4. дата надання/видачі кредиту в день укладення цього Договору;

1.5. кредит надається строком на 60 днів (строк кредитування);

1.6. термін (дата) повернення кредиту і сплати процентів за користування кредитом 05.01.2022;

1.7. позичальник сплачує проценти за кожен день користування кредитом у такому розмірі: з 1-го по 30-й день користування у розмірі 1,9900%; з 31-го по 60-й день у розмірі 2,500%;

1.8. рекомендована дата повернення кредиту та сплати процентів у сумі 23470,00 грн 06.12.2021;

1.15. тип процентної ставки у п.1.7. договору фіксована;

1.16. Строк дії договору до повного виконання сторонами своїх зобов`язань але не більше 1 (одного) календарного року;

1.17. Орієнтована реальна річна ставка складає 17845,46%, орієнтована загальна вартість кредиту 23470,00 грн;

1.18. мета кредиту: придбання товарів (робіт та послуг) для задоволення потреб.

Згідно Додатку 1 до Договору № 9807379 від 06.11.2021 сторони узгодили Графік платежів, розмір їх та строки з 06.11.2021 по 05.02.2022, тіло кредиту 10000,00 грн, 13470,00 грн проценти за користування кредитом, а всього 23470,00 грн.

Зазначений договір із Додатком 1 підписано позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором 244943.

Факт передачі позивачем відповідачеві грошових коштів обумовлених договором підтверджується Платіжним документом, квитанцією (а.с.10) від 06.11.2021 за №459678154, на суму 10 000,00 грн.

29.11.2021 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений договір відступлення прав вимоги за № 29/11-1 (а.с. 13,14), відповідно до якого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» на користь ТОВ Вердикт Капітал» було відступлено право вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором № 9807379 укладеним 06.11.2021 із ОСОБА_1 , в підтвердження чого є акт приймання передачі реєстру боржників від 28.01.2022 (а.с.15-18), в якому за №2234 значиться ОСОБА_1 , за кредитним договором №9807379 від 06.11.2021 на загальну суму 23 470,00 грн.

У подальшому, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 (а.с.19-21), у тому числі, за кредитним договором № 9807379 від 06.11.2021 укладеного між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ОСОБА_1 , в підтвердження чого є реєстр боржників до даного договору від 10.01.2023 (а.с.22-24), в якому за №56734 значиться ОСОБА_1 , за кредитним договором №9807379 від 06.11.2021 на загальну суму 23 652,19 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості а Кредитним договором №9807379 від 06.11.2021 на ім`я ОСОБА_1 складеного ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» (а.с.10 на звороті) станом на 05.01.2022 заборгованість ОСОБА_1 склала 23470,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом 10 000,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимог 13 470,00 грн.

Згідно із розрахунком заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с.11), станом на 10.01.2023 заборгованість ОСОБА_1 склала 23 652,19 грн., з яких: заборгованість за кредитом 10 000,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимог 13 470,00 грн.; заборгованість за комісією 0,00 грн.; нараховані 3% річні 22,19 грн.; втрати на інфляції 160,00 грн.

Відповідно до розрахунку наданого позивачем (а.с. 11, 12), станом на 10.05.2024 заборгованість ОСОБА_1 склала 23 652,19 грн., з яких: заборгованість за кредитом 10 000,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимог 13 470,00 грн.; заборгованість за комісією 0,00 грн.; нараховані 3% річні 22,19 грн.; втрати на інфляції 160,00 грн.

Частиною першою та третьою статті 512 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина перша статті 1078 ЦК України).

Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами підтверджують, що внаслідок укладення Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 .

Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником за вказаним зобов`язанням.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом.

Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону, електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Норми статті 11 Закону відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.

Судом встановлено, що 06.11.2021 ОСОБА_1 підписала Кредитний договір №9807379 про надання кредиту між нею та ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» електронним підписом одноразовим ідентифікатором «244943» з метою засвідчення дій згідно з договором, відтак було дотримано презумпція правомірності договору, отож права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення такого договору, підлягають виконанню.

На спростування вказаних обставин відповідачем не було надано жодних належних та допустимих доказів.

Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Приписами абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України визначено, що нарахування процентів може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, про що визначено в статті 209 ЦПК України.

Зі статті 213 ЦПК України слідує, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі надані сторонами.

Суд звертає увагу, що відповідач був обізнаний з розглядом цивільної справи, повідомлявся в установленому порядку про розгляд, про що свідчить додані до матеріалів справи докази, у тому числі направлені в адресу представника відповідача, але жодним чином не висловив своєї позиції за вимогами до нього банку про стягнення кредитної заборгованості, не заперечував наявної заборгованості, укладення договору, отримання кредитних коштів, розміру нарахованої заборгованості, у тому числі процентів, тощо.

Суд враховує, що відповідач мав достатній строк для подачі відзиву у даній справі в межах визначеного судом строку, яка розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження (пункт 1 частини першої статті 274 ЦПК України), утім його не подав, як і жодних доказів на спростування використання кредитних коштів, тощо.

Водночас суд враховує, що якщо відповідач заперечує проти позову, то згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами перед судом, що ним не було зроблено.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що вина відповідача щодо порушення умов виконання зобов`язання є доведеною зібраними та дослідженими судом доказами, що додані до матеріалів справи, відтак остання зобов`язана нести відповідальність.

Суд погоджується із розрахунком заборгованості наданим позивачем на підтвердження розміру заборгованості відповідача, оскільки усі умови прямо передбачені в кредитному договорі від 06.11.2021, а також позивачем дотримано вимоги ст.625 ЦК України у співставленні до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, тому суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, а з відповідача підлягає до стягнення заборгованість в розмірі 23 652,19 грн., з яких: заборгованість за кредитом 10 000,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимог 13 470,00 грн.; заборгованість за комісією 0,00 грн.; нараховані 3% річні 22,19 грн.; втрати на інфляції 160,00 грн.

За таких обставин, суд задовольняє позов у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується Главою 8 ЦПК України.

Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні з позовом до суду, позивачем сплачено судовий збір згідно платіжної інструкції 17.05.2024 за № в сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень (а.с. 1).

Ураховуючи те, що позов задоволено у повному обсязі вказані витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено, що 02.01.2023 між ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" та адвокатським об`єднанням "ЛІГАЛ АССІСТАНС" було укладено Договір про надання правової допомоги №02-01/2023 (зворотня сторона а.с. 35 - а.с. 36), відповідно до п. 2.1. якого адвокатське об`єднання, на підставі звернення клієнта, яке оформлено у формі заявки на надання юридичної допомоги, приймає на себе зобов`язання з надання правової допомоги.

Відповідно до п.4.1. Договору, вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до цього Договору форма заявки визначена у Додатку №1 до Договору.

Згідно із доданою до позовної заяви заявки на надання юридичної допомоги №73 від 26.04.2024 (а.с. 39) та витягу з акту №1 про надання юридичної допомоги від 03.05.2024 (а.с. 63) адвокатським об`єднанням "ЛІГАЛ АССІСТАНС" надано ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" правові послуги по справі відповідача ОСОБА_1 договір №9807379 у розмірі 9000,00 грн., за надання усної консультації 3000 грн та складання позовної заяви і подачі її до суду 6000,00 грн.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2023, справа № 755/2587/17, зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.

Беручи до уваги характер спірних правовідносин, суд вважає неспівмірною заявлену вартість послуг за надані послуги, ураховуючи категорію та складність даної справи, яка відноситься до малозначних справ та є типовою для фактора, не потребує вивчення значного обсягу доказів та правових позицій судів щодо такої категорії справ, суд вважає завищеним заявлений розмір вартості вказаної послуги.

У зв`язку з вищенаведеним та враховуючи суму, яка підлягає стягненню з відповідача, а також складність справи та її значення для сторін, кількості судових засідань, усталеної практики з вирішення кредитних спорів, відсутність відомостей про фінансовий стан обох сторін суд дійшов висновку, що витрати на правову допомогу становлять 3 000,00 грн, які підлягають стягненню із відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 525, 526, 530, 610, 612, 625, 1048, 1054 ЦК України, ст. 258, 259, 263-265, 273, 274-279 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором №9807379 від 06.11.2021 станом на 10.05.2024 у розмірі 23 652 (двадцять три тисячі шістсот п`ятдесят дві) грн. 19 коп., з яких: заборгованість за кредитом 10 000,00 грн.; заборгованість за відсотками 13 470,00 грн.; заборгованість за комісією 0,00 грн.; нараховані 3% річні 22,19 грн.; втрати від інфляції 160,00 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисяч) гривень 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306, м. Київ, Київська обл., ЄДРПОУ - 44276926)

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ).

Суддя Світлана ШПОРТУН