Справа 688/494/22
№ 2-др/688/1/25
10 січня 2025 року м. Шепетівка
Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді Козачук С.В.,
з участю секретаря судового засідання Гошовської О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Шепетівці заявуОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №688/494/22 2/688/29/24,встановив:
17.02.2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , вимоги якого уточнила 19.09.2024 року, про стягнення боргу за договором позики, у якому просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в сумі 5125 доларів США, проценти за користування коштами у розмірі 10% річних за період з 01.02.2020 року по 01.09.2020 року в сумі 300,48 доларів США та 3% річних за прострочення грошового зобов`язання з 01.09.2020 року по 19.10.2022 року, з 02.05.2024 року по 01.09.2024 року в сумі 380,40 доларів США, а всього 5805,88 доларів США та понесені судові витрати.
Під час судового розгляду 18.12.2024 року представник позивача ОСОБА_3 позов підтримав в повному обсязі. До виходу суду у нарадчу кімнату, посилаючись на те, що у зв`язку з неможливістю подати суду докази понесених позивачем витрат на правову допомогу до закінчення судового розгляду, повідомив про надання таких доказів після ухвалення судового рішення у визначений законом строк.
Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.12.2024 року у справі №688/494/22 2/688/29/24 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в сумі 5125 доларів США та проценти за користування коштами у розмірі 10% річних за період з 01.02.2020 року по 01.09.2020 року в сумі 300,48 доларів США, 3% річних за прострочення грошового зобов`язання з 01.09.2020 року по 19.10.2022 року, з 02.05.2024 року по 01.09.2024 року в сумі 379,67 доларів США, а всього 5805 доларів США 15 центів. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1657 грн.

23.12.2024 року ОСОБА_1 надіслала заяву про ухвалення рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №688/494/22 2/688/29/24 в розмірі 7000 грн.

Суд постановив ухвалу, якою призначив заяву про ухвалення додаткового рішення до судового розгляду на 11 год 45 хв 10.01.2025 року.

В судове засідання 10.01.2025 учасники справи не з`явились, що не є перешкодою для розгляду питання про постановлення додаткового рішення.

Дослідивши доводи позивача, викладені у письмовій заяві, суд дійшов наступних висновків.

Вимоги до змісту судового рішення визначені ст. 265 ЦПК України. Пунктом 2 частини 5 вказаної статті передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до змісту ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами передбачено статтею 141 ЦПК України. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 134 ЦПК);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 141 ЦПК).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 137, частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною.

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 141 ЦПК).

Судом встановлено, що під час розгляду справи позивач ОСОБА_1 приймала участь з використанням права на професійну правничу допомогу, яка надавалась адвокатом Рівнячком Л.С.

17.02.2022 року позивач ОСОБА_1 подала позовну заяву, у якій зазначила попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що складає 1500 грн понесених та 5000 грн таких, що очікує ще понести, долучивши квитанцію до прибуткового касового ордеру №28 від 17.02.2022 року на суму 1500 грн. 20.05.2022 року подала до суду опис робіт та розрахунок, долучивши квитанцію до прибуткового касового ордеру №50 від 10.05.2022 року на суму 500 грн. 19.09.2024 року уточнила позовні вимоги, долучивши копію квитанції до прибуткового касового ордеру №454 від 28.06.2024 року на суму 5000 грн. Представник позивача Рівнячок Л.С. приймав участь у судовому засіданні під час розгляду справи по суті та висловив свою позицію по суті спору, заявив про неможливість подання до суду доказів понесення судових витрат на правову допомогу, повідомив суду, що такі докази будуть надані в установлений законом строк із заявою про ухвалення додаткового рішення.

18.12.2024 року суд постановив судове рішення про часткове задоволення позову.

23.12.2024 року до суду надійшла заява позивача про ухвалення рішення про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 7000 грн. Вказана заява із відповідними доказами у встановленому порядку направлена відповідачу.

Тобто, відповідні докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, надану представником позивача Рівнячком Л.С., подані до суду із заявою про ухвалення рішення про судові витрати із дотриманням строку, встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а саме протягом п`яти днів після подання відповідної заяви до постановлення рішення суду, копію заяви з додатками надіслано відповідачу.

Суд зазначає, що позивач подала заяву про ухвалення рішення про судові витрати із дотриманням встановленої процедури та строку, копії відповідних доказів надані стороні відповідача, що забезпечило можливість останньому підготуватися до спростування витрат, які відповідач вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, та заявити клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, отже змагальність сторін при вирішенні даного питання була дотримана.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

На підтвердження факту понесення витрат на оплату послуг адвоката надано: договір про надання професійної правничої допомоги від 17.02.2022 року, договір про надання професійної правничої допомоги від 28.06.2022 року, договір про надання професійної правничої допомоги від 17.06.2024 року, в яких визначено обсяг професійної правничої (правової) допомоги та розрахунок їх вартості, квитанцію до прибуткового касового ордеру №28 від 17.02.2022 року на суму 1500 грн, квитанцію до прибуткового касового ордеру №50 від 10.05.2022 року на суму 500 грн, квитанцію до прибуткового касового ордеру №454 від 28.06.2024 року на суму 5000 грн, опис робіт та розрахунок суми судових витрат, які понесла ОСОБА_1 , акт приймання-передачі виконаних робіт від 20.12.2024 року, з якого слідує, що правова допомога адвоката складається, з ознайомлення з наданими позивачем документами, доказами 500 грн, виготовлення позовної заяви, технічна підготовка додатків 1500 грн, ознайомлення з цивільною справою та виготовлення копій процесуальних документів 300 грн, виготовлення клопотання про відмову у задовленні заяви про перегляд заочного рішення - 1500 грн, виготовлення нової редакції позовної заяви 2000 грн, участь в судових засіданнях 1700 грн, а всього 7000 грн,

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавенц проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У постанові Великої Палати від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц наголошено на тому, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Отже, при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.)

У постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17) та від 06.11.2020 у справі № 760/11145/18 (провадження № 61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд зважає на складність справи, час, витрачений адвокатом на надання правничої допомоги, з урахуванням його участі у судових засіданнях, обсяг наданих послуг та виконаних робіт, ціну позову, тривалість судового провадження в період з 17.02.2022 року по 18.12.2024 року, з урахуванням постановлення заочного рішення, що скасовувалось, і зупиненням провадження в справі за клопотанням відповідача, фінансовий стан сторін.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позивачем дійсно були понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.

Про неспівмірність витрат ні відповідачем ОСОБА_2 , ні його представником адвокатом Васильченком В.О. не заявлено.

Враховуючи вищевикладене, характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з обставин даної справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на надання правничої допомоги у розмірі 7000 грн.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 246, 265, 270 ЦПК України, суд

вирішив:

заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №688/494/22 2/688/29/24 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7000 (сім тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований по АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 23 червня 2012 року Шепетівським МВ УМВС України в Хмельницькій області, РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя: Світлана КОЗАЧУК