УХВАЛА

06 січня 2025 року

м. Київ

справа № 733/1962/16-ц

провадження № 61-16788ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Пархоменка П. І., суддів Краснощокова Є. В., Крата В. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду від 23 травня 2018 року та ухвалу Верховного Суду від 19 грудня 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної акціонерної компанії «Хліб України» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі,

постановив ухвалу про наступне:

1. 09 грудня 2024 року ОСОБА_1 надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Верховного Суду від 23 травня 2018 року та ухвалу Верховного Суду від 19 грудня 2023 року.

2. Верховний Суд вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без розгляду з таких підстав.

3. Постановою Верховного Суду від 23 травня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 30 березня 2017 року залишено без змін.

4. Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України від 22 грудня 2005 року № 3262-ІV «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

5. Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень ОСОБА_1 неодноразово звертався із касаційними скаргами на постанову Верховного Суду від 23 травня 2018 року та на ухвали Верховного Суду, якими вирішувалося питання щодо прийняття до розгляду його касаційних скарг.

6. Так, ухвалами від 17 грудня 2019 року, від 03 лютого 2020 року та від 20 березня 2020 року Верховний Суд відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду від 23 травня 2018 року.

7. Ухвалою від 29 березня 2021 року Верховний Суд відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду від 23 травня 2018 року та ухвалу Верховного Суду від 20 березня 2020 року.

8. Ухвалою від 11 травня 2021 року Верховний Суд відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду від 23 травня 2018 року, ухвали Верховного Суду від 20 березня 2020 року та від 29 березня 2021 року.

9. Ухвалою від 30 червня 2021 року Верховний Суд відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду від 23 травня 2018 року, ухвали Верховного Суду від 20 березня 2020 року, від 29 березня 2021 року та від 11 травня 2021 року.

10. Ухвалою від 16 серпня 2021 року Верховний Суд відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду від 23 травня 2018 року, ухвали Верховного Суду від 20 березня 2020 року, від 29 березня 2021 року, від 11 травня 2021 року та від 30 червня 2021 року.

11. Ухвалою від 04 жовтня 2021 року Верховний Суд відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду від 23 травня 2018 року та ухвалу Верховного Суду від 16 серпня 2021 року.

12. Ухвалою від 16 листопада 2021 року Верховний Суд відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду від 23 травня 2018 року та ухвалу Верховного Суду від 04 жовтня 2021 року.

13. Ухвалою від 24 грудня 2021 року Верховний Суд відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду від 23 травня 2018 року та ухвалу Верховного Суду від 16 листопада 2021 року.

14. Ухвалою від 14 лютого 2022 року Верховний Суд відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду від 23 травня 2018 року та ухвалу Верховного Суду від 24 грудня 2021 року.

15. Ухвалою від 31 травня 2022 року Верховний Суд відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду від 23 травня 2018 року та ухвалу Верховного Суду від 14 лютого 2022 року.

16. Ухвалою від 14 липня 2022 року Верховний Суд відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду від 23 травня 2018 року та ухвалу Верховного Суду від 31 травня 2022 року.

17. Ухвалою від 14 вересня 2022 року Верховний Суд відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду від 23 травня 2018 року та ухвалу Верховного Суду від 14 липня 2022 року.

18. Ухвалою від 08 листопада 2022 року Верховний Суд визнав дії ОСОБА_1 зловживанням процесуальними правами, у зв`язку з чим та залишив без розгляду його касаційну скаргу на постанову Верховного Суду від 23 травня 2018 року та ухвалу Верховного Суду від 14 вересня 2022 року.

19. Ухвалою від 24 січня 2023 року Верховний Суд визнав дії ОСОБА_1 зловживанням процесуальними правами, у зв`язку з чим залишив без розгляду його касаційну скаргу на постанову Верховного Суду від 23 травня 2018 року та ухвалу Верховного Суду від 08 листопада 2022 року.

20. Ухвалою від 24 березня 2023 року Верховний Суд визнав дії ОСОБА_1 зловживанням процесуальними правами, у зв`язку з чим залишив без розгляду його касаційну скаргу на постанову Верховного Суду від 23 травня 2018 року та ухвалу Верховного Суду від 24 січня 2023 року.

21. Ухвалою від 18 травня 2023 року Верховний Суд визнав дії ОСОБА_1 зловживанням процесуальними правами, у зв`язку з чим залишив без розгляду його касаційну скаргу на постанову Верховного Суду від 23 травня 2018 року та ухвалу Верховного Суду від 24 березня 2023 року.

22. Ухвалою від 07 липня 2023 року Верховний Суд залишив без розгляду касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду від 23 травня 2018 року та ухвалу Верховного Суду від 18 травня 2023 року в зв`язку з тим, що визнав його дії зловживанням процесуальними правами.

23. Ухвалою від 28 серпня 2023 року Верховний Суд залишив без розгляду касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду від 23 травня 2018 року та на ухвалу Верховного Суду від 07 липня 2023 року у зв`язку з тим, що визнав його дії зловживанням процесуальними правами.

24. Ухвалою від 01 листопада 2023 року Верховний Суд залишив без розгляду касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду від 23 травня 2018 року та ухвалу Верховного Суду від 28 серпня 2023 року у зв`язку з тим, що визнав його дії зловживанням процесуальними правами.

25. Ухвалою від 19 грудня 2023 року Верховний Суд залишив без розгляду касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду від 23 травня 2018 року та ухвалу Верховного Суду від 01 листопада 2023 року у зв`язку з тим, що визнав його дії зловживанням процесуальними правами.

26. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК)).

27. Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

28. Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК).

29. Учасники справи повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК).

30. За змістом пункту 1 частини другої статті 44 ЦПК суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню.

31. Тлумачення частини першої статті 389 ЦПК дає підстави для висновку, що касаційному оскарженню не підлягають ухвали та постанови Верховного Суду.

32. ОСОБА_1 неодноразово подавав касаційні скарги на постанову Верховного Суду та кожну наступну ухвалу Верховного Суду про відмову у відкритті касаційного провадження, які не підлягають касаційному оскарженню, а також на ухвали, якими Верховний Суд визнавав його дії зловживанням процесуальними правами, внаслідок чого залишав касаційні скарги без розгляду.

33. Відповідно до частини третьої статті 44 ЦПК якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

34. За таких обставин Верховний Суд визнає дії ОСОБА_1 щодо подання касаційної скарги на постанову Верховного Суду від 23 травня 2018 року та ухвалу Верховного Суду від 19 грудня 2023 року зловживанням процесуальними правами, у зв`язку із чим касаційну скаргу слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 44, 260, 261, 389 ЦПК, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду від 23 травня 2018 року та ухвалу Верховного Суду від 19 грудня 2023 року залишити без розгляду.

2. Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: П. І. Пархоменко

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат