Справа № 473/5615/24
РІШЕННЯ

іменем України

"09" січня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Москаленко С.Л.,

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Вознесенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства та виключення запису про батька із актового запису про народження дитини,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства та виключення запису про батька із актового запису про народження дитини.

Ухвалою судді Вознесенського міськрайонного суду від 11 жовтня 2024 року позов було залишено без руху, а позивачу - надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

На виконання вимог ухвали позивач надав суду уточнений позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 (згідно уточнених даних - ОСОБА_5 ) про визнання батьківства та виключення запису про батька із актового запису про народження дитини, в якому вказував, що з 2019 року він почав проживати з ОСОБА_3 (на той час - ОСОБА_6 ) однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Під час спільного проживання від вказаних стосунків, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_7 .

Проте, оскільки на момент народження ОСОБА_7 відповідачі перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, а тому на піставі ч. 1 ст. 122 СК України батьком дитини було записано ОСОБА_2 .

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив про визнання його батьківства щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також про внесення змін до актового запису про народження дитини шляхом виключення відомостей про ОСОБА_2 , як батька ОСОБА_7 , та зазначення його батьком малолітньої.

В підготовче засідання позивач ОСОБА_1 та його представниця ОСОБА_9 не з`явилися, проте остання надіслала на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без її участі на підставі наявних у справі матеріалів. Також просила про вирішення спору у підготовчому судовому засіданні у зв`язку з визнанням відповідачами позову.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. У заяві також визнав той факт, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не є його донькою.

Відповідачка ОСОБА_3 в підготовче засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає повністю.

Представник третьої особи без самостійних вимог - Вознесенського відділу ДРАЦС в підготовче засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін, представників позивача та третьої особи, оскільки матеріали справи містять усі необхідні для вирішення спору інформацію та докази.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст.ст. 200, 206 ЦПК України наслідків визнання відповідачами позову в підготовчому засіданні, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

При цьому, судом з письмових матеріалів справи, а саме письмових заяв ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 (а.с. 7, 8, 9, 10, 11, 12) встановлено, що з 2019 по 2024 роки позивач проживав з ОСОБА_3 (на той час - ОСОБА_6 ) однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Під час спільного проживання від вказаних стосунків, а саме у 2020 році у них народилася донька ОСОБА_7 , яку позивач та відповідачка спільно виховували та матеріально утримували протягом трьох з половиною років.

Проте, оскільки на момент народження ОСОБА_7 відповідачі перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, а тому на піставі ч. 1 ст. 122 СК України батьком дитини було записано ОСОБА_2 .

У зв`язку з цим ОСОБА_1 оспорює батьківство ОСОБА_2 щодо дитини.

Згідно ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатися одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц зроблено висновок, «щодо предмету доказування у даній категорії справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства».

У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 роз`яснено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України 2004 року рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Сторонами визнано, а матеріалами справи в цілому підтверджено, що ОСОБА_1 є батьком малолітньої ОСОБА_8 , а тому вимоги про визнання батьківства та виключення запису про батька із актового запису про народження дитини підлягають задоволенню.

Згідно ст. 139 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п. 2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», які затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 (далі - Правила) рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Згідно п. 2.16.4 Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Тому, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 200, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Вознесенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства та виключення запису про батька із актового запису про народження дитини - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Зелений Яр Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України - батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Миколаєва, громадянки України.

Внести зміни до актового запису про народження дитини за №551, внесеного 29 грудня 2020 року Вознесенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Миколаєва, громадянки України, а саме:

- у графі «відомості про батька» виключити відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, як батька дитини, зазначивши батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Зелений Яр Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України;

- в графі «прізвище дитини» зазначити « ОСОБА_16 » замість « ОСОБА_6 », графи щодо імені, по батькові, дати, місця народження дитини залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: О.В. Вуїв