У Х В А Л А

09.01.2025Справа №607/370/25

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Братасюка В.М.

за участю секретаря судового засідання Тинкалюк Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Жасмин Делюкс» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Жасмин Делюкс» до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Жасмин Делюкс» до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Жасмин Делюкс» в межах розгляду даної цивільної справи подав до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області заяву про забезпечення позову.

Заява обґрунтована тим, що предметом даного позову є витребування майна із чужого незаконного володіння, а саме, нежитлового приміщення загальною площею 487,1 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення (група приміщень) 1-1, та нежитлове приміщення загальною площею 41,0 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення (група приміщень) 1-2. Заявник вважає, що на даний час існує загроза того, що зазначені вище приміщення можуть бути відчужені ОСОБА_1 третім особам, що позбавить позивача можливості реалізувати його право на захист у вибраний ним спосіб.

За таких підстав, позивач просить накласти арешт на нерухоме майно (предмет спору) нежитлове приміщення загальною площею 487.1 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення (група приміщень) 1-1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040) та нежитлове приміщення загальною площею 41,0 кв.м. що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . приміщення (група приміщень) 1-2) (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 040);

встановлення заборони ОСОБА_1 , та його правонаступникам вчиняти будь-які реєстраційні дії спрямовані на відчуження, передачу в заставу, користування (оренду, найм, позичку, тощо), чи будь-які інші дії спрямовані на ускладнення судом розгляду справи та виконання рішення суду;

заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на вказане нерухоме майно, в тому числі особам. які виконують функції державного реєстратора прав. зокрема: Міністерству юстиції України та його територіальним органам, реєстраторам, нотаріусам та іншим органам чи особам. які виконують функції реєстрації, вчиняти будь-які дії щодо внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно об?єкта нерухомості, щодо предмета спору.

Перевіривши та дослідивши матеріали даної справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Вимогами п. 3-4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до роз`яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Судом встановлено, що предметом даного позову є витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме, нежитлового приміщення загальною площею 487,1 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення (група приміщень) 1-1, та нежитлове приміщення загальною площею 41,0 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення (група приміщень) 1-2.

Відтак, застосування заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на вказані вище приміщень в межах позовних вимог щодо витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння безпосередньо пов`язане з предметом позову.

При цьому, в обґрунтування заявлених вимог представник ТОВ «Жасмин Делюкс» вказав, що на даний час існує загроза того, що нежитлове приміщення загальною площею 487,1 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення (група приміщень) 1-1, та нежитлове приміщення загальною площею 41,0 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення (група приміщень) 1-2, можуть бути відчужені ОСОБА_1 третім особам, що позбавить позивача можливості реалізувати його право на захист у вибраний ним спосіб та може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому, згідно з договорів купівлі-продажу нежитлового приміщення №3669 та №3670 від 28.10.2024, власником нежитлового приміщення загальною площею 487,1 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення (група приміщень) 1-1, та нежитлового приміщення загальною площею 41,0 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення (група приміщень) 1-2, є ОСОБА_1 .

Враховуючи, що предметом позовних вимог є витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме, нежитлове приміщення загальною площею 487,1 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення (група приміщень) 1-1, та нежитлове приміщення загальною площею 41,0 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення (група приміщень) 1-2, відповідач добровільно відмовляється врегулювати спір, а також, судом з`ясовано, що є реальна загроза в тому, що під час розгляду даної справи вищезгадане майно може бути відчужене відповідачем на користь третіх осіб, що може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду, суд, проаналізувавши заяву про забезпечення позову, матеріали позовної заяви, виходячи із засад розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, з урахуванням забезпечення збалансованості інтересів сторін та зважаючи на наявність загрози утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, вважає, що заяву про вжиття заходів забезпечення позову слід задовольнити, шляхом накладення арешту накладення арешту на нерухоме майно: нежитлове приміщення загальною площею 487.1 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . приміщення (група приміщень) 1-1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040) та нежитлове приміщення загальною площею 41,0 кв.м. що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . приміщення (група приміщень) 1-2) (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна:

040), оскільки такий вид забезпечення позову є доцільним та співрозмірним заявленим позовним вимогам.

В решті заявлених вимог суд вважає, що слід відмовити, оскільки такі заходи забезпечення позову не відповідають принципу співмірності.

Відповідно до ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом.

Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення.

Особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

Якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Відтак, на підставі вищенаведеного, можна дійти висновку про те, що наявні підстави для застосування зустрічного забезпечення позову, оскільки наявні докази, що майновий стан позивача може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про вжиття заходів зустрічного забезпечення, при цьому визначивши належний спосіб зустрічного забезпечення позову, який є співмірним з забезпеченням позову.

Оскільки предметом розгляду даної справи є витребування майна із чужого незаконного володіння, то питання про застосування зустрічного забезпечення позову необхідно вирішувати виходячи з вартості спірного майна.

За таких обставин, суд приходить до висновку щодо вжиття зустрічного забезпечення позову саме в розмірі 40 000,00 грн., встановивши позивачу 10-денний строк на внесення коштів у вказаному розмірі на депозитний рахунок суду.

На підставі наведеного, керуючись статтями 149-153, 154, 261, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно нежитлове приміщення загальною площею 487.1 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . приміщення (група приміщень) 1-1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040) та нежитлове приміщення загальною площею 41,0 кв.м. що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . приміщення (група приміщень) 1-2) (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 040).

Зобов`язати Товариства з обмеженою відповідальністю «Жасмин Делюкс» (адреса: вул. Текстильна, 28 м. Тернопіль, ) протягом десяти днів з дня постановлення ухвали внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі 40 000,00 грн. (сорок тисяч гривень 00 копійок) та надати суду документи про виконання ухвали про зустрічне забезпечення.

У задоволені інших вимог відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи, відповідно до ст.158 ЦПК України.

Копію ухвали для виконання направити в Тернопільський відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції .

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України за вебадресою http://court.gov.ua/fair/sud.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів, з дня її проголошення, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В. М. Братасюк