Дата документу 10.01.2025 Справа № 334/2542/18
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний №334/2542/18 Головуючий у 1 інстанції: Турбіна Т.Ф.
Провадження № 22-з/807/12/25
У Х В А Л А

10 січня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду Онищенко Е.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Запорізького апеляційного суду Гончар Марини Сергіївни у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна, що перебуває у спільній сумісній власності подружжя, скасування державної реєстрації права власності та повернення майна попередньому власнику, витребування майна з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні апеляційного суду знаходиться вищезазначена цивільна справа.

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна, що перебуває у спільній сумісній власності подружжя, скасування державної реєстрації права власності та повернення майна попередньому власнику, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 липня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Запорізького апеляційного суду від 29 серпня 2024 року справу передано у провадження судді-доповідача Гончар М.С. та визначено склад колегії: головуючий суддя Гончар М.С., Поляков О.З., Подліянова Г.С.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду 23 вересня 2024 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 липня 2024 року, поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 липня 2024 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з не сплатою ним судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду 22 жовтня 2024 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 липня 2024 року, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна, що перебуває у спільній сумісній власності подружжя, скасування державної реєстрації права власності та повернення майна попередньому власнику, витребування майна з чужого незаконного володіння, справу призначено до розгляду на 29 січня 2025 року на 10 год. 00 хв.

27 грудня 2024 року і 30 грудня 2024 року через електронну пошту до апеляційного суду надійшли заяви ОСОБА_1 про відвід судді Запорізького апеляційного суду Гончар М.С. (вх. № 3893, 3908) на підставі ст. 36 ч. 1 п. 5 ЦПК України (є обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді), які обгрунтовані тим, що висновки, зазначені в ухвалі Запорізького апеляційного суду від 23 вересня 2024 року у цій справі на думку ОСОБА_1 не відповідають ЗУ «Про судовий збір» , штучно затримують розгляд даної справи, порушують права ОСОБА_1 , позбавляють його права на доступ до правосуддя тощо.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 30 грудня 2024 року заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді (судді-доповідачу) Запорізького апеляційного суду Гончар М.С.- передано для вирішення питання про відвід судді в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 січня 2025 року, вирішення питання про відвід головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С. надійшло в провадження судді Онищенка Е.А.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 03 січня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді (судді-доповідачу) Запорізького апеляційного суду Гончар М.С. залишено без задоволення.

02 січня 2025 року і 03 січня 2025 року через електронну пошту до апеляційного суду надійшли заяви ОСОБА_1 про відвід судді Запорізького апеляційного суду Гончар М.С. (вх. № 13, 23) на підставі ст. 36 ч. 1 п. 5 ЦПК України (є обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді), які обгрунтовані тим, що на думку ОСОБА_1 : «… суддя Гончар М.С. діє упереджено, робить службове підроблення навмисно зазначає в офіційному документі неправду, чим вводить мене колегію судєй в обман, приймає упереджену таку, що не відповідає закону … ухвалу від 23.09.2024р …».

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 07 січня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді (судді-доповідачу) Запорізького апеляційного суду Гончар М.С.- передано для вирішення питання про відвід судді в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 40 ЦПК України вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України (визначення складу суду). Такому судді не може бути заявлений відвід. Питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 січня 2025 року, вирішення питання про відвід головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С. надійшло в провадження судді Онищенка Е.А.

Заява ОСОБА_1 про відвід головуючому судді (судді-доповідачу) Запорізького апеляційного суду Гончар М.С.не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статтях 36, 37 ЦПК України.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

У рішенні від 09 листопада 2006 року в справі «Білуха проти України» ЄСПЛ з посиланням на його усталену практику підкреслив, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріям. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед іншого, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (параграф 49). Стосовно об`єктивного критерію Суд зазначив, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (параграф 52).

Згідно з пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі у розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч.ч.2-4 ст. 36 ЦПК України).

Стаття 37 ЦПК України передбачає випадки недопустимості повторної участі судді в розгляді справи.

За приписами ч. 3 ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилався на існування упередженості та необ`єктивність судді, оскільки висновки, «… суддя Гончар М.С. діє упереджено, робить службове підроблення навмисно зазначає в офіційному документі неправду, чим вводить мене колегію судєй в обман, приймає упереджену таку, що не відповідає закону … ухвалу від 23.09.2024р …».

В заяві про відвід головуючому судді (судді-доповідачу) Запорізького апеляційного суду Гончар М.С. не наведено підстав, що унеможливлюють участь судді у розгляді цієї справи, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України.

Фактично має місце лише незгода заявника з процесуальними рішеннями головуючого судді Гончар М.С. у цій справі щодо залишення без руху його апеляційної скарги, що не свідчить про наявність упередженості те необ`єктивності головуючого судді (судді-доповідача), що відповідно до ч.4 ст. 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу.

Таким чином, підстави, передбачені ст.ст. 36, 37 ЦПК України, для відводу головуючому судді (судді доповідачу) Запорізького апеляційного суду Гончар М.С. відсутні.

Вважаю, окрім цього необхідним звернути увагу ОСОБА_1 , що відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

За частиною другою статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Під зловживанням процесуальними правами розуміється форма умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних із наслідками, до яких вони можуть призвести, використанні наданих прав всупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження, перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ чи висловлення явної неповаги до суду чи учасників справи.

Керуючись ст. ст. 37, 40 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді (судді-доповідачу) Запорізького апеляційного суду Гончар Марині Сергіївні - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Е.А. Онищенко