Провадження № 4-с/175/50/24
08 січня 2025 року смт Слобожанське Дніпровського
району Дніпропетровської області
Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Шаповалової І. С., за участю секретаря судового засідання Ступак Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кулікова Ганна Дмитрівна на неправомірну бездіяльність начальника Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), та зобов`язання його вчинити певні дії,
У листопаді 2024 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою на дії посадових осіб державної виконавчої служби та зобов`язання вчинити певні дії, суб`єкт оскарження: Слобожанський ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), та зобов`язання його вчинити певні діїі. В обґрунтування скарги зазначає, що на виконання судового назаку №2н-241 виданого 31.08.2009 р. Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості у розмірі 52 011, 77 грн. 08.10.2012 накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. Повторно на виконання до Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) судовий наказ №2н-241 виданий 31.08.2009 р. Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості у розмірі 52 011, 77 грн. не надходив та на виконанні не перебуває. Зазначає, що матеріали зазначених виконавчих проваджень були знищені за закінченням терміну їх зберігання.
Скаржник наголошує, що наявність протягом тривалого часу (11 років) нескасованого арешту, накладеного державним виконавцем на майно боржника, є невиправданим втручанням у його право на мирне володіння майном.
Враховуючи викладене вище, заявниця просила суд:
- визнати неправомірною бездіяльність начальника Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не зняття арешту з всього нерухомого майна ОСОБА_1 , накладеного постановою державного виконавця Дніпровського районного відділу державної Виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 10.02.2012 року у виконавчому провадженні ВП № 31162085 та щодо не зняття арешту з всього нерухомого майна ОСОБА_1 , накладеного постановою державного виконавця Дніпровського районного відділу державної Виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 17.05.2013 року у виконавчому провадженні ВП № 38003271.
-визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Городньої Ганни Юріївни щодо невчинення дій зі зняття арешту з рахунку боржника ОСОБА_3 , відкритого в Акціонерному товаристві комерційний банк «Приват Банк», картковий рахунок: НОМЕР_1 (IBAN НОМЕР_2 ), який має цільове призначення та використовується для отримання соціальної допомоги (соціальних виплат) і пенсії за віком, накладеного у виконавчому провадженні №51113537;
- зобов`язати начальника Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з майна ОСОБА_1 , накладений постановою державного виконавця Дніпровського районного відділу державної Виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 10.02.2012 року у виконавчому провадженні ВП № 31162085 при примусовому виконанні судового наказу №2н-241 виданого 31.08.2009 р. Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області, реєстраційний номер обтяження 12160669 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
- зобов`язати начальника Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з майна ОСОБА_1 , накладений постановою державного виконавця Дніпровського районного відділу державної Виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 17.05.2013 року у виконавчому провадженні ВП № 38003271 при примусовому виконанні судового наказу №2н-241 виданого 31.08.2009 р. Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області, номер запису про обтяження 2239628 в Державному реєстрі речових прав.
У судове засідання заявниця не з`явилась, подала заяву, в якій прохала розгляд справи проводити за її відсутності.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення скарги за наступних підстав.
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), як провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що у Слобожанському відділі державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебували виконавчі провадження: № 31162085 з примусового виконання судового наказу №2н-241 виданого 31.08.2009 р. Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості у розмірі 52 011, 77 грн.
10.02.2012 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку було направлено сторонам.
10.02.2012 державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника, яку було направлено сторонам, а також відповідним правореєструючим органами для виконання. Під час проведення виконавчих дій державним виконавцем було встановлено, що у боржника ОСОБА_1 відсутні майно, на яке можливо звернути стягнення і всі заходи по розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
17.05.2012 державним виконавцем було винесено постанову про завершення виконавчого провадження, яку разом з оригіналом виконавчого документа, а саме: судового наказу №2н-241 виданого 31.08.2009 р. Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області було направлено стягувачу, а саме: ПАТ «УкрСиббанк».
17.05.2013 стягувачем ПАТ «УкрСиббанк» було повторно пред`явлено до Дніпровського районного відділу державної Виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на виконання судовий наказ №2н-241 виданий 31.08.2009 р. Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості у розмірі 52 011, 77 грн.
17.05.2013 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 38003271, яку було направлено сторонам.
17.05.2013 державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника, яку було направлено сторонам, а також відповідним правореєструючим органами для виконання. Під час проведення виконавчих дій державним виконавцем було встановлено, що у боржника ОСОБА_1 відсутні майно, на яке можливо звернути стягнення і всі заходи по розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
08.11.2013 державним виконавцем було винесено постанову про завершення виконавчого провадження, яку разом з оригіналом виконавчого документа, а саме: судового наказу №2н-241 виданого 31.08.2009 р. Дніпропетровським районним судом Документ сформований в системі «Електронний суд» 16.11.2024 3 Дніпропетровської області було направлено стягувачу, а саме: ПАТ «УкрСиббанк».
Повторно на виконання до Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) судовий наказ №2н-241 виданий 31.08.2009 р. Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості у розмірі 52 011, 77 грн. не надходив та на виконанні не перебуває.
Матеріали зазначених виконавчих проваджень були знищені за закінченням терміну їх зберігання. Адвокат Кулікова Г.Д. звернулася в інтересах Скаржника, ОСОБА_1 , до Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою про зняття арешту з майна в рамках зазначених виконавчих проваджень № 31162085, № 38003271.
У відповідь на заяву про зняття арешту 08.11.2024 отримано листа № 28.1/151120/4, в якому було зазначено про відсутність підстав для зняття арешту.
На час вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях №36088815, №38003271 діяла редакція Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року (далі - Закон №606-XIV).
Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).
Судовий наказ №2н-241 виданий 31.08.2009 р. Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області, на підставі якого були відкриті виконавчі провадження № 31162085, № 38003271 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості у розмірі 52 011, 77 грн, 28 квітня 2015 року було повернуто стягувачу, то повторно пред`явити його до виконання стягувач міг у строк до 09.11.2014 року. Оскільки зазначений виконавчий лист повторно не пред`являвся до примусового виконання і строки його пред`явлення до виконання закінчилися ще до набрання чинності Законом № 1404-VIII, відсутні майнові претензії з боку стягувача(виконавчі провадження знищені, минув строк пред`явлення виконавчих документів до виконання), слід дійти висновку про задоволення цієї скарги, так як збереження арештів, накладених державними виконавцями з метою виконання судового рішення, за відсутності відкритих виконавчих проваджень та можливості продовження примусового виконання судового рішення, є невиправданим втручанням у право на мирне володіння майном боржника ОСОБА_1 . Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.
Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Суд зауважує, що застосування арешту майна боржника як обмежувального заходу не повинно призводити до порушення статті 1 Конвенції, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.
З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .
Задовольняючи скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 суд виходить з того, що наявність протягом тривалого часу (більше 10 років) нескасованого арешту, накладеного державним виконавцем на майно боржника, є невиправданим втручанням у його право на мирне володіння майном з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження та неможливість продовження примусового виконання судового рішення з урахуванням відсутності відомостей про видачу дублікату виконавчого листа та/або поновлення строку на його пред`явлення, перебування стягувача в стані припинення.
За таких обставин суд вважає доцільним зняти арешт, накладений на майно боржника, оскільки у подальшому застосуванні такого арешту необхідність відсутня.
На підставі зазначеного суд погоджується із доводами скарги про те, що не зняття арешту з майна боржника у виконавчому провадженні саме за обставинами цієї справи є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби, і порушене право ОСОБА_1 підлягає захисту шляхом зобов`язання начальника Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), зняти арешт з майна боржника.
Схожий за змістом правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17 січня 2024 року у справі №472/333/22, провадження №61-225св23.
На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 76-89, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд
Скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кулікова Ганна Дмитрівна на неправомірну бездіяльність начальника Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), та зобов`язання його вчинити певні дії задовольнити.
Визнати неправомірною дію начальника Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що полягає у відмові зняти арешт зі всього нерухомого майна ОСОБА_1 , накладений постановою державного виконавця від 10.02.2012 року в рамках виконавчого провадження №31162085 та та щодо не зняття арешту зі всього нерухомого майна ОСОБА_1 , накладеного постановою державного виконавця Дніпровського районного відділу державної Виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 17.05.2013 року у виконавчому провадженні ВП № 38003271, та викладена в листі №28.1/151120/4 від 04.11.2024 року.
Зобов`язати начальника Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з майна ОСОБА_1 , накладений постановою державного виконавця Дніпровського районного відділу державної Виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 17.05.2013 року у виконавчому провадженні ВП № 38003271 при примусовому виконанні судового наказу №2н-241 виданого 31.08.2009 р. Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області, номер запису про обтяження 2239628 в Державному реєстрі речових прав.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. С. Шаповалова