БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1483/24
Провадження № 2/730/30/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2025 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Ріхтера В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Бахмацький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати аліментів та стягнення сплачених аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Бахмацький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно судового наказу, виданого Борзнянським районним судом Чернігівської області від 13 грудня 2023 року підлягали стягненню з нього на користь його дружини ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 11 грудня 2023 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сума стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. З його заробітної плати щомісячно стягувалися аліменти на дітей через Борзнянський відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Дізнавшись про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей, у січні 2024 року позивач звернувся до Борзнянського районного суду Чернігівської області із позовною заявою про оспорювання батьківства та виключення з актового запису відомостей про батьківство. Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 10 вересня 2024 року його позовні вимоги задоволено повністю. Станом на 21.10.2024 року він сплатив ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей в розмірі 97642,46 грн., що підтверджується довідкою зі сплати аліментів Борзнянського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 21.10.2024 року згідно судового наказу № 730/1476/23, виданого 18.12.2023 року Борзнянським районним судом Чернігівської області. Зазначає, що загальна сума, яка підлягає поверненню, становить 97642,46 грн.

Ухвалою від 12.12.2024 року відкрито провадження у даній справі та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Позивач в судове засідання не викликався, оскільки розгляд справи проводиться без повідомлення сторін. Від позивача також не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідач був повідомлений належним чином про розгляд справи у суді відповідно до положень п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, проте у встановлений законом строк відзиву на позов не подав, із заявами до суду не звертався, а також не скористався своїм правом подання до суду заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України, судове засідання не проводиться.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частиною 1 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 06 жовтня 2020 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Бахмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про що складено відповідний актовий запис № 63 (а.с. 5).

За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7).

Згідно судового наказу, виданого Борзнянським районним судом Чернігівської області 13 грудня 2023 року, присуджено стягувати з ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 11 грудня 2023 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 8).

Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 10 вересня 2024 року, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення з актового запису відомостей про батьківство задоволено повністю. Виключено відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як батька, з актового запису № 2 від 12 січня 2021 року, вчиненого Бахмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , м. Бахмач Бахмацького району Чернігівської області. Виключено відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як батька, з актового запису № 15 від 23 лютого 2022 року, вчиненого Бахмацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , м. Бахмач Ніжинського району Чернігівської області(а.с. 9-11).

Відповідно до довідки від 21.10.2024 року, виданої Борзнянським відділом державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_1 дійсно сплачено аліменти на користь ОСОБА_2 згідно судового наказу № 730/1476/23, виданого 18.12.2023 року Борзнянським районним судом Чернігівської області в сумі 97642,46 грн. (а.с. 12).

У цій справі суд керується сталими висновками Верховного Суду, які вказують на те, що виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що ця особа не є біологічним батьком дитини, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження, як батько (постанова ВС від 29 квітня 2022 року, справа № 201/6658/18).

Крім того, виключення запису про батьківство є обставиною, що має істотне значення у розумінні частини другої статті 197 СК України, і, відповідно, є підставою для звільнення особи від сплати заборгованості за аліментами, яка утворилась за період, коли така особа була записана батьком дітей (постанова ВС від 21 липня 2021 року у справі № 477/1165/20).

Оскільки рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 10 вересня 2024 року виключено відомості про позивача, як батька, з актових записів про народження дітей, то позовні вимоги щодо звільнення від сплати аліментів та припинення обов`язку утримувати дітей є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Покладення на особу обов`язку щодо забезпечення дітей, відносно яких у позивача встановлено відсутність кровної спорідненості, суперечить нормам національного законодавства.

Частина друга статті 188 Сімейного кодексу України зазначає, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За приписами ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин суд вважає можливим позовну заяву в частині звільнення від стягнення аліментів за судовим наказом, виданим Борзнянським районним судом Чернігівської області 13 грудня 2023 року задовольнити та у зв`язку з цим, необхідно відкликати судовий наказ з примусового виконання.

З огляду на викладене, беручи до уваги рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 10 вересня 2024 року про виключення з актових записів відомостей про батьківство ОСОБА_1 , є достатньо правових підстав для звільнення позивача від стягнення аліментів на утримання дітей.

Що стосується вже сплачених аліментів, то суд вважає зазначити таке.

Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Дані положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Дані положення застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: набуття або збереження майна; набуття або збереження за рахунок іншої особи; відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Водночас, згідно зі ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Тлумачення ст. 1215 ЦК України свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних сум. Аналогічний висновок з цього приводу зробила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15.

У даному випадку позивач на підтвердження недобросовісності відповідача зазначає, що відповідач не повідомила позивача про те, що він не є біологічним батьком ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . При цьому, звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання дітей. Відтак, ці обставини підтверджують недобросовісність відповідача при отриманні аліментів.

Суд погоджується з даною позицією, враховуючи висновки, викладені у рішенні Борзнянського районного суду Чернігівської області від 10 вересня 2024 року, та вважає, що відповідачем з 11.12.2023 року недобросовісно було отримано грошові кошти щодо стягнення аліментів на утримання дітей, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Аналогічний підхід законодавця можна прослідкувати й у ст. 445 ЦПК, яка зазначає, що у разі скасування за нововиявленими чи виключними обставинами рішень у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, поворот виконання допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтоване на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах. У справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

Як убачається з довідки, виданої Борзнянським відділом державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 21.10.2024 року, протягом грудня 2023 року жовтня 2024 року із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти в сумі 97642,46 грн.

Таким чином, до стягнення підлягають безпідставно отримані грошові кошти - сплачені аліменти - в розмірі 97642,46 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 3633,60 грн.

Керуючись статями 11, 12, 13, 81, 247, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Бахмацький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: вул. Соборності, буд. 42, м. Бахмач Ніжинського району Чернігівської області) про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати аліментів та стягнення сплачених аліментів задовольнити повністю.

Припинити стягнення аліментів із ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згідно судового наказу, виданого Борзнянським районним судом Чернігівської області 13 грудня 2023 року.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згідно судового наказу, виданого Борзнянським районним судом Чернігівської області 13 грудня 2023 року, з 11.12.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_2 , безпідставно отримані грошові кошти - сплачені аліменти - в розмірі 97642,46 грн. (дев`яносто сім тисяч шістсот сорок дві гривні 46 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір в розмірі 3633,60 грн. (три тисячі шістсот тридцять три гривні 60 копійок).

У зв`язку із звільненням ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, згідно судового наказу, виданого Борзнянським районним судом Чернігівської області 13 грудня 2023 року, з 11.12.2023 року, відкликати судовий наказ, виданий Борзнянським районним судом Чернігівської області 13 грудня 2023 року, по справі № 730/1476/23 із примусового виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання - після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ріхтер В.В.