ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/1127/24
Провадження № 2/292/10/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 січня 2025 року с-ще Пулини

Червоноармійського районного суду Житомирської області

Головуюча суддя Гуц О.В.

секретар судового засідання Риданова Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Пулини цивільну справу за позовом представника позивачки ОСОБА_1 -адвоката Загурської Аліни Валеріївни до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування Курненської сільської ради Житомирської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав.

У судовому засіданні брали участь : представник позивачки - адвокат Загурська А.В., представник відповідача -адвокат Муха М.С..

У С Т А Н О В И В :

У вересні 2024 року представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Загурська А.В. звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача ОСОБА_2 , мотивуючи його тим, що 24.04.1999 між позивачкою та відповідачем Виконавчим комітетом Курненської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області було укладено шлюб , про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 3.

Від даного шлюбу вони мають четверо спільних дітей, двоє з яких є повнолітніми: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_5 (після одруження ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 і двоє неповнолітніх : донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ..

Заочним рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 15.03.2023 у справі № 292/257/23 шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.02.2023 і до досягнення дітьми повноліття.

Після розірвання шлюбу відповідач жодного разу не цікавився життям та станом здоров`я своїх, як повнолітніх, так і неповнолітніх дітей, не виявляв інтересу до їх внутрішнього світу, не піклувався про фізичний та духовний розвиток дітей, не забезпечував їх необхідним достатнім харчуванням та медичними оглядами. Тобто останній повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, матеріальної участі у вихованні дітей так само не бере. Водночас жодних перешкод для спілкування з дітьми у відповідача не було.

Згідно довідки № 353 від 22.07.2024, виданої виконавчим комітетом Курненської сільської ради Житомирського району Житомирської області, діти : ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 та перебувають на її утриманні.

За інформацією, наданою КНП «Амбулаторія загальної практики сімейної медицини» Курненської сільської ради, вих. № 63 від 28.06.2024 р., діти ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , звертаються за медичною допомогою та з профілактичною метою виключно у супроводі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ..

Згідно довідки № 114 від 25.06.2024, виданої Курненським ліцеєм, навчанням та вихованням дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , займається ОСОБА_1 , яка самостійно забезпечує належний догляд та умови для навчання дітей.

Крім цього відповідач не сплачує стягнуті з нього заочним рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 15.03.2023 у справі № 292/257/23 аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Загальна сума заборгованості станом на 30.06.2024 становить 15765,90 грн.. Станом на дату звернення до суду з даним позовом заборгованість залишається непогашеною.

Водночас позивачка є офіційно працевлаштованою, що підтверджується довідкою № 1/09-24 від 04.09.2024, виданою ФОП " ОСОБА_9 ". За період роботи ОСОБА_1 зарекомендувала себе як відповідальний і дисциплінований працівник, яка може проявити ініціативу і прийняти правильне рішення в питаннях, що стосуються її професійної діяльності і знаходяться в межах її компетенції. У позивачки склалися хороші відносини з колективом .

Все наведене вище свідчить про те, що позивачка самостійно виконує обов`язок щодо виховання та утримання своїх дітей. Відповідач не цікавиться життям, навчанням та станом здоров`я дітей, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, що дає достатні підстави для позбавлення його батьківських прав.

З доданих до цієї позовної заяви документів, цілком вбачається той факт, що відповідач, за відсутності для того будьяких перешкод, не бажає брати участі у житті та вихованні своїх дітей, у забезпеченні їх розвитку, в їх матеріальному утриманні. Фактично останній самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Слід зазначити, що жодних істотних обставин, які унеможливлювали б виконання відповідачем батьківських обов`язків, немає. Відповідач є цілком працездатним, таким, що немає, ані інших неповнолітніх дітей, ані непрацездатних батьків, які перебували б на його утриманні. Тобто наявна саме винна поведінка відповідача. А це, в свою чергу, є достатньою та вагомою підставою для позбавлення відповідача батьківських прав щодо його та позивачки дітей.

Також просили врахувати, що позивачка має намір позбавити відповідача батьківських прав не лише щодо неповнолітніх дітей, але й щодо повнолітніх, що не заборонено чинним законодавством.

Більше того згідно з правовим висновком, викладеним у постанові ОП КЦС ВС від 29.01.2024 у справі № 185/9339/21, досягаючи повноліття, особа втрачає правовий статус дитини в розумінні закону, проте сімейні відносини між батьком/матір`ю та сином/дочкою після досягнення дитиною повноліття не припиняються, між ними зберігається правовий зв`язок як батьків та дитини. Це відповідно означає й існування між ними взаємних особистих немайнових та майнових прав і обов`язків, які є чинними впродовж усього життя, а окремі з них навіть після смерті одного з них.

Тож навіть після досягнення дитиною повноліття батьки, які не позбавлені батьківських прав стосовно такої дитини, зберігають певні права та обов`язки щодо неї, які ґрунтуються на їх кровному спорідненні. Із повноліттям дитини «з`являються» права батьків на утримання з боку повнолітніх сина/дочки та виникають відповідні кореспондуючі їм обов`язки. Батьки, не позбавлені батьківських прав є спадкоємцями за законом своєї дитини.

Таке нормативне регулювання сімейних відносин між батьками та повнолітніми сином/дочкою є втіленням моральних засад суспільства, за яких батько та матір, які належно виконували свої обов`язки щодо власної дитини протягом тривалого часу (від народження і до досягнення дитиною повноліття, а в певних випадках навіть після досягнення повноліття), мають право на утримання від повнолітніх сина/дочки, а також на спадкування за законом.

Відповідно, позбавлення матері чи батька батьківських прав стосовно їхньої дитини, за умови доведеності факту невиконання ними своїх батьківських обов`язків, унеможливлює існування, зокрема, права на утримання та спадкування в майбутньому, та відповідатиме принципам розумності й справедливості.

Приписи СК України та інших законодавчих актів не містять заборони позбавлення батьківських прав стосовно сина/дочки після досягнення ними повноліття.

За таких умов, враховуючи те, що відповідач не проявляє інтересу до життя та стану здоров`я, розвитку своїх повнолітніх дітей, враховуючи відсутність у чинному законодавстві заборони щодо позбавлення батьківських прав стосовно повнолітніх дітей, вважають, що наявні всі для того підстави. Враховуючи вищевикладене, просили суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 батьківських прав щодо дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 (до шлюбу - ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою Червоноармійського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2024 року, провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого засідання на 14 год. 00 хв. 14 жовтня 2024 року, яке було відкладено на 11:00 год. 29.10.2024.

29.10.2024 ухвалою Червоноармійського районного суду Житомирської області залучено до участі в розгляді даної справи, в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачки: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Ухвалою Червоноармійського районного суду Житомирської області від 09 грудня 2024 року, дану справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 02.01.2025 о 11:00 год..

Позивачка у судові засідання : 14.10.2024, 29.10.2024, 09.12.2024, 02.01.2025, не з"явилася. Подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримала та просила його задовольнити.

У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала, з викладених у позові підстав та просила позов задовольнити.

У судові засідання, призначені на: 14.10.2024, 29.10.2024, 09.12.2024, 02.01.2025, відповідач ОСОБА_2 не з"явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.

У відзиві на позов відповідач просив у задоволенні позову відмовити та зазначив, що для позбавлення його батьківських прав відсутні передбачені законом підстави. Позивачкою не надано жодних належних та допустимих доказів його ухилення від участі у вихованні дітей, що давало б підстави для можливості застосування до нього таких крайніх заходів, як позбавлення батьківских прав та не надано доказів, які підпадають під визначення таких його дій, як ухилення від виконання батьківських обов"язків. Він жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов"язків, не судимий, наркотичні засоби не вживає, спиртними напоями не злдовживає, є психічно здоровою людиною. На обліку у лікаря нарколога не перебуває. До розірвання шлюбу сім"я не перебувала обліку, як неблагополучна та не здійснювався соціальний супровід. Питання стану виховання дітей не розглядалося на відповідних комісіях, працівниками цих служб не перевірялися умови проживання дітей у сім"ї та акти обстеження матеріально-побутових умов не складалися. Наявність заборгованості по аліментах сама по собі не є підставою для позбавлення батька дітей батьківських прав.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні, з підстав наведених у відзиві на позов. При цьому зазначив, що відповідач бажає спілкуватися з дітьми , однак йому не відоме їх місце перебування та навіть спілкування по телефону з ними є неможливим, так як змінилися їх контактні номери.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачки: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з"явилися, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позов підтримали.

Належним чином повідомлений про день та час розгляду справи представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору -орган опіки та піклування виконавчого комітету Курненської сільської ради Житомирського району Житомирської області у судове засідання не з"явився, про причину неявки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення представника позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як вбачається з положень ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Тлумачення наведених положень статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

При вирішенні судом питання щодо позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення батька до дитини, бажання спілкуватися і брати участь у її вихованні.

У судовому засіданні встановлено, що учасники справи є батьками: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 27.07.2001, серії НОМЕР_2 від 23.06.2004, серії НОМЕР_3 від 12.04.2011, серії НОМЕР_4 від 11.01.2013, виданих виконавчим комітетом Курненської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області (а.с.20, 21, 54, 55)

Рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 15 березня 2023 року зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , розірвано. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.02.2023 і до досягнення дітьми повноліття (а.с.31-35)

Відповідно до довідки про склад сім"ї за № 353 від 22.07.2024, виданої Курненською сільською радою, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 та до складу сім"ї входять: дочка - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останні знаходяться на її утриманні (а.с.27)

Згідно витягу № 331 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб Курненської сільської ради від 25.06.2024, ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , за зазначеною адресою також зареєстровані: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.26)

Відповідно до довідки №114 від 25.06.2024, виданої Курненською сільською радою Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_1 на час навчання в Курненському ліцеї одна, без участі чоловіка займалася навчанням та вихованням своїх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.51)

Згідно довідки № 63 від 28.06.2024, виданої КНП "Амбулаторія загальної практики сімейної медицини" Курненської сільської ради, до даного закладу за допомогою, під час хвороби дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та з профілактичною ціллю звертається мати- ОСОБА_1 (а.с.29)

Відповідно до довідки №1/09-24 від 04.09.2024, виданої ФОП ОСОБА_9 , ОСОБА_1 працює в ФОП ОСОБА_9 продавцем продовольчих товарів, наказ про прийняття на роботу №3-к від 08.08.2024. (а.с.30)

Згідно характеристики , ОСОБА_1 працює у ФОП ОСОБА_9 продавцем продовольчих товарів та за час роботи зарекомендувала себе як відповідальний і дисциплінований працівник . (а.с.37)

Із розрахунку ВДВС за № 2-24 від 01.07.2024 , заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_2 по виконавчому листу №292/257/23 від 25.04.2023, станом на 30.06.2024 становить 15765,90 грн. (а.с.36)

За правилами статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 6 Сімейного кодексу України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

За правилами статті 165 СК України , право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Тобто у зазначеній статті визначено коло осіб, які мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітніх дітей.

Разом з тим , Сімейний Кодекс України, не містить норми , яка б надавала право особам зазначеним у статті 165 СК України, зокрема одному із батьків, звертатися до суду з вимогою про позбавлення батьківських прав відносно повнолітніх дітей.

Як вбачається із свідоцтв про народження : ОСОБА_3 , датою її народження є- ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_12 (до шлюбу - ОСОБА_11 ), народилася - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тобто вказані особи досягли повноліття , отже відповідно до ст.6 СК , втратили правовий статус дитини в розумінні закону, а тому самостійно наділені правом на звернення до суду з відповідним позовом.

Як зазначає у своєму позові позивачка , відповідач, за відсутності для того будь-яких перешкод, не бажає брати участі у житті та вихованні своїх дітей, у забезпеченні їх розвитку, в їх матеріальному утриманні та що фактично останній самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки жодних істотних обставин, які унеможливлювали б виконання відповідачем батьківських обов`язків, не вбачається.

На підтвердження викладених у позові обставин, позивачкою надано: довідку про склад сім"ї № 353 від 22.07.2024 Курненської сільської ради, виданої ОСОБА_1 , з якої вбачається , що неповнолітні діти ОСОБА_14 та ОСОБА_15 проживають разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_2 та знаходяться на утриманні матері ; витяг за № 331 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб Курненської сільської ради від 25.06.2024, згідно якого позивачка та її діти , як повнолітні так і неповнолітні зареєстровані за вище вказаною адресою ; довідку за №114 від 25.06.2024 Курненської сільської ради, якою засвідчено, що позивачка на час навчання в Курненському ліцеї одна, без чоловіка займалася навчанням та вихованням своїх дітей : ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; довідку № 63 від 28.06.2024 КНП "Амбулаторія загальної практики сімейної медицини" Курненської сільської ради, про те , що до даного закладу за допомогою, під час хвороби дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та з профілактичною ціллю звертається їх мати- ОСОБА_1 ..

Проаналізувавши надані на підтвердження позову докази та надавши їм належну оцінку, суд дійшов висновку про те , що вказані докази не підтверджують обставин, які б свідчили про те, що відповідач не бажає спілкуватися з власними дітьми та брати участь у їх вихованні, остаточно і свідомо самоусунуся від виконання своїх обов`язків з виховання дітей, які залишилися проживати з матір`ю.

Водночас необхідно вказати що дійсно після розірвання шлюбу відповідач не брав участі у житті неповнолітніх дітей через об`єктивні причини.

Зокрема, відповідач проживає у іншому населеному пункті від дітей, про що свідчить повідомлення органу опіки та піклування Курненської сільської ради, надане на виконання ухвали суду. Як зазначається у повідомленні , орган опіки та піклування не володіє інформацією про доцільність/недоцільність виконання обов"язків ОСОБА_2 , у зв"язку з тим, що діти: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 разом з матір проживають у м. Житомирі(а.с.70).

Із наданої органом опіки та піклування довідки № 1088 від 08.10.2024 Курненської сільської ради вбачається, що неповнолітні діти сторін у справі: ОСОБА_14 та ОСОБА_15 проживають разом з матір у м. Житомирі, без зазначення їх точної адреси (а.с.70)

У акті обстеження умов проживання позивачки та неповнолітніх дітей орган опіки та піклування зазначає, що обстежити умови проживання дітей не вдалося , у зв"язку з тим , що ОСОБА_1 разом з дітьми не проживають за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.73)

Згідно довідки № 440 від 07.10.2024 Курненської сільської ради , ОСОБА_1 та діти : ОСОБА_3 , 2001 р.н. ОСОБА_7 , 2011 р..н. , ОСОБА_7 , 2012 р.н., зареєстровані , але не проживають за адресою : АДРЕСА_2 (а.с.72) За повідомленням Курненського ліцею на адресу служби у справах дітей Курненської сільської ради слідує, що довідка за № 114 від 25.06.2024 видана позивачці відносно навчання та виховання дітей : ОСОБА_7 та ОСОБА_16 , за час навчання дітей у ліцеї, відповідно з 01.09.2017 по 22.09.2022 та з 01.09.2019 по 01.09.2022 (а.с.71)

Будь-яких доказів щодо місця проживання, навчання неповнолітніх дітей ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , за останні два роки та участі батьків у вихованні цих дітей , позивачка суду не надала . Клопотань про їх витребування, перед судом не порушувала.

Окрім того , та обставина, що на час розгляду справи матеріальним забезпеченням неповнолітніх дітей, їх здоров"ям , вихованням і розвитком займається мати не свідчить безумовно про те, що батько дітей не бажає брати участь у їх утриманні і вихованні, тобто свідомо умисно нехтує батьківськими обов`язками, а наявність у відповідача заборгованості з несплати аліментів не є безумовною підставою для позбавлення його батьківських прав.

СК України розрізняє обов`язки батька з виховання (стаття 150 СК України) та обов`язки батька з матеріального утримання (аліментні зобов`язання, передбачені статтями 180, 181, 185 СК України).

Однією з підстав для позбавлення батьківських прав відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України є ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, а не з її утримання.

Верховний Суд наголошує, що самі по собі неприязні стосунки між батьками та вважає недосягнення ними згоди щодо порядку і способу участі у вихованні дитини не можуть бути підставою для позбавлення батьківських прав. Саме по собі небажання дитини спілкуватися з одним із батьків не свідчить про ухилення від виконання батьківських обов`язків і не є підставою для позбавлення батьківських прав.

Крім того, оскільки батьківські права засновані на спорідненості батьків з дитиною, тому погіршення особистих стосунків батька і дитини чи батьків самої дитини може мати тимчасовий характер і не є підставою для позбавлення батьківських прав.

Небажання дитини спілкуватися з одним із батьків, що призводить до зменшення чи повного припинення їх побачень, саме по собі не свідчить про ухилення матір`ю (батьком) від виконання батьківських обов`язків, так як ці обставини зумовлені не її (його) волею.

Отже, небажання дітей спілкуватися з батьком не свідчить про ухилення ним від виконання батьківських обов`язків і не є підставою для позбавлення батьківських прав. Аналогічний висновок міститься в Постанові ВС/КЦС № 331/5427/17 від 24.04.2019.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» (пункт 49), розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Таких обставин, судом у справі не встановлено.

Зважаючи на вище наведене , суд дійшов висновку , що позивачкою не доведено свідомого ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків та необхідності застосування до відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав, доцільність вжиття якого позивачка належно не аргументувала.

Судом також не встановлено обставин, які б свідчили про те, що відповідач не бажає спілкуватися з неповнолітніми сином та донькою та брати участь у їх вихованні, натомість встановлено, що між сторонами існує конфлікт, що негативно вплинуло на його взаємовідносини з цими дітьми , які залишилися проживати з матір`ю.

Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 47 рішення ЄСПЛ у справі «Савіни проти України», п. 49 рішення ЄСПЛ у справі «Хант проти України»).

При цьому суд зазначає, що Європейський суд з прав людини зауважує на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

П.п. 1, 3 ст. 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Беручи до уваги всі встановлені судом обставини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, враховуючи викладені норми законів, суд дійшов висновку що у задоволенні позову про позбавлення відповідача батьківських прав необхідно відмовити повністю, за безпідставністю.

Судові витрати позивачки по сплаті судового збору залишаються за нею на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою у позові.

На підставі ст. 51 Конституції України,ст.16 ЦК ЦУкраїни, ст. 6, 141,150, 164, 165, 180, 181, 185 СК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 19,76, 81, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову представника позивачки ОСОБА_1 -адвоката Загурської Аліни Валеріївни до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування Курненської сільської ради Житомирської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, вімовити повністю.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10 січня 2025 року.

Суддя О. В. Гуц