Справа № 602/1066/24
Провадження № 2/602/59/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

"09" січня 2025 р. м. Ланівці Лановецький районний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Наумчука В.А., за участю секретаря с/з Майхрук Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 06 листопада 2024 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову зазначає, що вони з відповідачем з вересня 2018 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син ОСОБА_3 . З червня 2024 року відповідач покинув сім`ю та переїхав проживати до своїх батьків. З того моменту він не спілкується з позивачкою та з сином, не забезпечує дитину матеріально, не надсилає коштів на утримання. Дитина має інвалідність, потребує індивідуального догляду протягом одного року, проживає з позивачкою, яка не може самостійно забезпечити сину належний рівень життя, необхідний для його фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина, ОСОБА_3 у розмірі частини від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов не скористався, відзиву до суду не подав.

Ухвалою суду від 11.11.2024 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила.

Представник позивачки адвокат Старцун М.І. в судове засідання не з`явився, однак направив до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Згідно з поданою до суду заявою не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суду не повідомив.

Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до статті 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою «Заочний розгляд справи» ЦПК України.

Ураховуючи те, що відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, повторно не з`явився у судове засідання, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзив не подав, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, то керуючись ст. 280, 281 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд цієї справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Згідно зі частиною другою статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідив та оцінив матеріали справи, докази, які у них містяться, встановив фактичні обставини і відповідні спірні правовідносини, та дійшов наступних висновків.

26 вересня 2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали шлюб, який був зареєстрований Молотківською сільською радою Лановецького району Тернопільської області, про що 26.09.2018 був зроблений відповідний актовий запис № 4, після державної реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини « ОСОБА_5 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.11).

Під час шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народився син ОСОБА_3 , про що 02.02.2021 року Лановецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) складено відповідний актовий запис № 18, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.12).

Отже, між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дітей та його виконання.

Як вбачається із копії посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого Лановецьким відділом соціального забезпечення №2 Кременецької РДА 14.01.2022, та копії висновку ЛКК від 29.01.2024, малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дитиною з інвалідністю, йому встановлено діагноз: «(Q25.3). Залишковий над клапанний стеноз легеневої артерії. (135.1) Мінімальна недостатність клапана аорти.(Q25.7). Абберантна права підключична артерія. (150.9). СН ІІА ст. (Q93.8). Синдром Вільямса». Згідно з висновком ЛКК дитина потребує індивідуального догляду з 30.01.2024 по 29.01.2025 на 1 рік. Згідно з посвідченням серії НОМЕР_3 призначено особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, державну соціальну допомогу продовжено з 30.01.2024 до 09.11.2025 в сумі 2100,00 грн (а.с.13,14).

З наведених вище матеріалів убачається, що малолітній ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю позивачкою ОСОБА_1 в с. Молотків Кременецького району, Тернопільської області.

При вирішенні цього спору суд застосовує наступні норми права.

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частини першої статті 18, частин першої та другої статті 27 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

За змістом статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною другою статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Нормами Законів України «Про Державний бюджет на 2024 рік» та «Про Державний бюджет на 2025 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, для дітей віком до 6 років у розмірі 2563 гривні на місяць. Мінімальна заробітна плата у місячному розмірі встановлена на рівні 8000 гривень (починаючи з 01 квітня 2024 року і з 01 січня 2025 року).

Відповідно до статей 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Частинами першою, п`ятою та шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач, будучи повідомленим про розгляд цієї справи, не надав суду доказів, про те, що він є непрацездатним, про розмір своїх доходів, стан свого здоров`я, а також про те, що на його утриманні перебувають інші неповнолітні діти чи непрацездатні особи.

Разом з тим, доказів про розмір доходів відповідача позивачкою також подано не було.

Таким чином, при визначенні розміру аліментів суд ураховує наступні обставини: відповідач є особою працездатного віку і зобов`язаний матеріально утримувати свою дитину до повноліття; стан здоров`я дитини, яка має інвалідність та потребує індивідуального догляду.

Також при вирішенні цієї справи суд ураховує ту обставину, що позивачка одержує від держави державну соціальну допомогу в сумі 2100,00 грн на місяць, і те, що обов`язок утримувати дітей до їх повноліття стосується рівною мірою як батька так і матір.

З огляду на наведене, суд вважає, що розмір аліментів на утримання ОСОБА_3 слід визначити у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, що в обрахунку від мінімальної заробітної плати, встановленої на 2025 рік, є співмірним з розміром прожиткового мінімуму, встановленим для дитини віком до 6 років (мінімальним рекомендованим розміром аліментів на одну дитину, передбаченим законодавством).

Визначення розміру аліментів у більшому розмірі як просить позивачка (1/2 частки заробітку (доходу) відповідача), за встановлених у цій справі обставин, буде, на думку суду, покладе на відповідача надмірний фінансовий тягар і не відповідатиме таким загальним засадам регулювання сімейних відносин як справедливість та розумність.

При цьому суд зауважує, що позивачка, у разі наявності додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) вправі звернутися у встановленому порядку з позовом про стягнення таких витрат з відповідача.

Відтак позовні вимоги слід задовольнити частково.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Щодо розподілу судових витрат суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ураховуючи те, що згідно з вимогами Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а також те, що даний позов задоволено частково у розмірі 66,7% від заявленої вимоги, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 807,87 грн (66,7% від встановленої ставки судового збору), а іншу частину (33,3%) у сумі 403,33 грн необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі наведеного вище, ст. 180-182 СК України, керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 141, 161, 170, 247, 258, 259, 263-265, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (77641, Івано-Франківська область, Калуський район, с. Ясеновець, РНОКПП НОМЕР_4 ) в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) аліменти на утримання малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку починаючи з починаючи з дня звернення до суду з даним позовом 06.11.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

5. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (77641, Івано-Франківська область, Калуський район, с. Ясеновець, РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Державної судової адміністрації України 807 (вісімсот сім) гривень 87 копійок судового збору.

6. Судовий збір у сумі 403 (чотириста три) гривні 33 копійки компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Заочне рішення може бути переглянуте Лановецьким районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В. А. Наумчук