Провадження № 2/750/259/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

суддіСупруна О.П.,
секретарі за участюПрохоренко А.В., Мишаста К.Б., представника позивача - адвоката Хоменко М.А., відповідача, представника відповідача - адвоката Пономаренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 750/13039/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

в с т а н о в и в :

16.09.2024 позивач звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом , в якому просить стягнути із ОСОБА_2 на свою користь аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Ухвалою судді від 18.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено для розгляду по суті на 28.10.2024.

15.10.2024 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якій частково визнав позов, просив стягнути аліменти у розмірі 1/16 частки доходів відповідача.

28.10.2024 розгляд справи відкладено на 22.11.2024, у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.

04.11.2024 представник позивача - адвокат Якуба Г.О. засобами поштового зв`язку подала відповідь на відзив.

13.11.2024 відповідач через канцелярію суду подав заперечення на відповідь на відзив.

22.11.2024 розгляд справи відкладено на 28.11.2024, у зв`язку з неявкою сторін.

28.11.2024 оголошено перерву в судовому засіданні до 11.12.2024, у зв`язку з витребуванням доказів.

11.12.2024 продовжено перерву в судовому засіданні до 07.01.2025, у зв`язку з клопотанням представника відповідача.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити.

Відповідач та його представник позов визнали частково.

Позивач до суду не з`явилася, про час і місце розгляду справи оповіщена, про причини неявки не повідомила.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 12).

Як убачається із витягів з реєстру територіальної громади від 11.09.2024

№№ 2024/010933334, 2024/010941208, неповнолітня ОСОБА_3 зареєстрована разом із матір`ю - ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9, 10).

Із довідки про фактичне місце проживання особи від 11.09.2024, виданої ТОВ «ЖКГ Сервіс», убачається, що неповнолітня ОСОБА_3 мешкає разом із матір`ю - ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , та перебуває на її утриманні (а.с. 13).

Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 75 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до частин першої та другої статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

У частинах другій та четвертій статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої).

Згідно з принципом диспозитивності цивільного судочинства, передбаченого статтею 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до норм ЦПК, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частина шоста статті 81 ЦПК України передбачає, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Як убачається із копій витягів з реєстру територіальної громади (а.с. 35, 69), відповідач зареєстрований разом з непрацездатним батьком - ОСОБА_4 , який є особою з інвалідністю, за адресою: АДРЕСА_1 .

Також відповідач має кредитні зобов`язання за кредитним договором від 29.08.2023, на погашення яких він частково отримав позику у фізичної особи.

Натомість, позивачка не надала суду будь-яких доказів на підтвердження можливості відповідача надавати матеріальну допомогу на її утримання у заявленому в позовній заяві розмірі (1/4 частка заробітку).

Крім того, відповідач зазначає, що судовим наказом Деснянського районного суду м. Чернігова від 18.09.2024 у справі № 750/13041/24, стягнуто із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Чернігів, на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.09.2024 та до досягнення дитиною повноліття.

Із відповіді № 932008 від 28.11.2024 з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суми річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, убачається, що відповідач працює в УСБ України в Чернігівській області та отримує середньомісячний заробіток у розмірі 64 041,41 грн (а.с. 116-119).

Ураховуючи вищевикладене, працездатність відповідача, його матеріальне становище, перебування на його утриманні непрацезданого батька, потребу позивача у матеріальній підтримці до досягнення спільною дитиною сторін трьох років, засади розумності та справедливості, а також дотримання балансу інтересів сторін, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на утримання позивача аліментів у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), оскільки підстав для стягнення аліментів у більшому розмірі не доведено.

У силу положень частини третьої статті 80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Таким чином доводи відповідача про нестабільність його заробітку та залежність від премій, які в майбутньому можуть не виплачуватись, суд відхиляє, оскільки в разі погіршення свого матеріального становища він не позбавлений права на звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (частина перша статті 191 СК України).

За правилом пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Чернігова, на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 16.09.2024 і до досягнення дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 823 грн 62 коп. (вісімсот двадцять три гривні 62 копійки) судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 13.01.2025.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Суддя