ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/415/25 Справа № 210/1505/24 Суддя у 1-й інстанції - Скотар Р. Є. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд ускладі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Агєєва О.В., Корчистої О.І.

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційні скарги відповідача ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 червня 2024 року та додаткове рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 липня 2024 року, яке ухвалено суддею Скотарем Р.Є. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 12 червня 2024року,

ВСТАНОВИВ

В березні 2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, в обґрунтування якого зазначила наступне.

05.06.2009 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.10.2015 шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини у розмірі частини з усіх видів заробітку.

Крім того, після розлучення у сторін народилася донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та була зареєстрована на відповідача, як батька дитини.

Відповідач добровільно брав участь в утриманні молодшої доньки на підставі поданої ним за місцем роботи в АТ «Криворізька теплоцентраль» заяви від 16.01.2023 про утримання з нього аліментів у розмірі 25% з 01.01.2023 на доньку ОСОБА_4

15.02.2024 АТ «Криворізька теплоцентраль» було повідомлено позивача, що відповідача ОСОБА_2 31.10.2023 було звільнено з посади тимчасово виконуючого обов`язки голови правління. 27.02.2024 позивач пред`явила виконавчий лист про стягнення аліментів на старшу доньку до примусового виконання до Саксаганського ВДВС у місті Кривому Розі.

Сторони фактично проживали разом однією сім`єю до січня 2023 року, після чого відповідач залишив спільне помешкання та з листопада 2023 року припинив надавати будь-яку матеріальну підтримку молодшій доньці, внаслідок чого дитина знаходиться на повному утриманні матері.

Відповідач є працездатною особою, має у власності рухоме та нерухоме майно, а відтак має об`єктивні можливості для утримання себе та своїх дітей. Крім того, молодша донька є дитиною-інвалідом та за станом здоров`я потребує постійного лікування, догляду та медичного спостереження, яким займається позивач, через що не може офіційно працевлаштуватись.

Враховуючи викладене, просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 червня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

СтягнутоОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви, а саме з 14.03.2024 року і до досягнення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 повноліття.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Додатковим рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 липня 2024 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Ямкового Владислава Івановича про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн. В решті заявлених вимог відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням по суті позову відповідач подав апеляційну скаргу, на обґрунтування якої зазначив, що судом першої інстанції, при визначенні розміру аліментів в частині від його заробітку (доходу) не було враховано його незадовільний стан здоров`я, після операції та необхідність лікування, той факт, що з нього вже стягнуто аліменти на користь позивачки в розмірі 1/4 частини на утримання старшої дочки ОСОБА_5 , що разом буде становить 50 % його заробітку доходу на утримання двох доньок замість належного за законом 1/3 частини.

Крім того відповідачем подано апеляційну скаргу на додаткове рішення суду, на обґрунтування якої зазначив про неналежне оформлення актів приймання-передачі наданих послуг з правничої допомоги від 17.06.2024, а саме не зазначення часу, витраченого на надання такої допомоги, що становить порушення вимог ст.237 ЦПК України, що унеможливлює задоволення вимог про стягнення цих витрат.

Відзиви на апеляційні скарги не подано.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду та додаткового рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу на рішенням суду по суті позову задовольнити, а апеляційну скаргу на додаткове рішення залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За положеннями частини другої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Стаття 183 Сімейного кодексу України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно з частиною другою, третьою статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом першої інстанції встановлено, що сторони по справі мають двох спільних дітей - ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ) (а.с.18) та ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 ( копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ) (а.с.19).

Згідно виконавчого листа №200/11167/15-ц, виданого 28.10.2015 Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська, суд вирішив: стягнуто з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 до її повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , починаючи стягнення з 04.06.2015 року (а.с.20-21).

27.02.2024 ОСОБА_1 подано до Саксаганського ВДВС у м. Кривому Розі заяву про примусове виконання рішення про стягнення аліментів відповідно до рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з ОСОБА_2 (а.с.22).

Заявою від 16.03.2023 до головного бухгалтера АТ «Криворізька теплоцентраль» ОСОБА_2 просить утримувати аліменти у розмірі 25% з 01.01.2023 на доньку ОСОБА_4 (а.с.23).

Листом АТ «Криворізька теплоцентраль» від 15.02.2024 повернуто виконавчий лист №200/11167/15-ц ОСОБА_6 , оскільки ОСОБА_2 31.10.2023 звільнено з посади тимчасово виконуючого обов`язки голови правління товариства (а.с.24).

За Довідкою про доходи, виданою 14.02.2024 головою правління АТ «Криворізька теплоцентраль» ОСОБА_1 , загальна сума доходу за період з січня 2023 по січень 2024 без урахування аліментів становила1 315432,75 грн. (а.с.25).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (інформаційних довідок №362897796 та №362895945) ОСОБА_2 належить на праві приватної власності квартира загальною площею 46,6 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , на праві спільної часткової власності квартира загальною площею 67 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.26-29).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_2 є власником транспортного засобу Volvo ХС90 2016 року випуску (а.с.30-32).

Згідно протоколу №11 від 11.09.2018 лікарсько-консультативної комісії ОСОБА_7 оформлено первинно інвалідність до 11.08.2023 на підставі діагнозу: верхній в`ялий монопорез ліворуч зі стійкими руховими порушеннями лівої руки внаслідок натальної спинальної травми шийного відділу хребта (а.с.33). Протоколом засідання ЛКК №698 від 07.07.2023 інвалідність дитини продовжено до 11.09.2025 (а.с.40).

Відповідно до Індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда №205 від 07.07.2023, ОСОБА_4 потребує великого переліку реабілітаційних заходів та постійних занять з логопедом, лікувального масажу та фізкультури вдома (а.с.39).

Відповідно до консультаційного висновку від 04.05.2023 ОСОБА_4 потребує медичної реабілітації та профілактичних заходів, ДНВ 2 рази на рік (а.с.38).

ОСОБА_1 як законному представнику дитини-інваліда, видано посвідчення № НОМЕР_3 за державною соціальною допомогою дітям з інвалідністю, призначеною ОСОБА_4 2017 р.н. (а.с.43-44).

Відповідно до Довідок №640 та №641 від 26.02.2024, ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради та отримує допомогу на дитину з інвалідністю ОСОБА_4 з 01.07.2019 по 10.09.2025 включно (а.с.45-46).

За Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 02.05.2024, ОСОБА_2 з січня 2023 по грудень 2023 виплаченого суму доходів у розмірі 2260114,84 гривень (а.с.62).

За відомостями Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, ОСОБА_2 нараховано дохід за 2023 рік у межах максимальної величини у розмірі 1005000,00 гривень (а.с.62 зворот).

За платіжною інструкцією Р24АD7971 ОСОБА_2 перераховано на рахунок ОСОБА_1 (а.с.63).

Консультаційним висновком медичного реабілітаційного центру Кінезіо, ОСОБА_2 встановлено діагноз: остеохондроз поперекового відділу хребта, кила диску L5-S1 праворуч, стан після операції від 09.10.2022 інтерламінарна дискектомія (а.с.63).

Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого №23П25154 від 12.10.2023, ОСОБА_2 рекомендовано виключення важкої фізичної активності до 6 міс. (а.с.63 зворот).

Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого №1823, виданої ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» від 03.04.2024, ОСОБА_2 рекомендоване курсове реабілітаційне лікування, фізіотерапію, ФРМ 1-2 рази на рік (а.с.64).

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що на даний час малолітня дитина - ОСОБА_4 проживає з позивачем, є дитиною-інвалідом та за станом здоров`я потребує постійного лікування, догляду та медичного спостереження, слід також звернути увагу на вартість продуктів харчування, проїзду, одягу, засобів гігієни для забезпечення мінімальних потреб будь-якої людини.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відповідач зобов`язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, проте не може погодитися із розміром аліментів, визначених судом першої інстанції.

У сторін по справі двоє спільних дітей. На старшу дочку з відповідача вже стягнуто аліменти в розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття.

При визначенні розміру аліментів на молодшу дочку ОСОБА_8 також в розмірі частини позивачка виходила з того, що дитина має інвалідність, потребує постійного лікування, догляду та медичного спостереження, яке їй надає позивачка, через що не може працевлаштуватися, суд першої інстанції погодився із таким розміром аліментів.

Проте, як вбачається з матеріалів справи твердження позивачки не в повному обсязі відповідають дійсним обставинам справи.

Так, дитині визначено статус дитини з інвалідністю, проте відповідно до консультаційного висновку від 04.05.2023 ОСОБА_4 потребує медичної реабілітації та профілактичних заходів, ДНВ 2 рази на рік, здатна до самообслуговування, обмеження до пересування, орієнтації та контролю за своєю поведінкою в неї відсутні, дитина навчається в Криворізькій гімназії «Інтелект» Криворізької міської ради з поглибленим вивченням іноземних мов, яка не є спеціальним закладом для дітей з інвалідністю.

Позивачка не надала належних та допустимих доказів неможливості працевлаштуватись, медичні документи надані у справі з приводу стану здоров`я молодшої дочки не доводять такого факту. Не надано доказів більших витрат на утримання молодшої дитини.

Суд першої інстанції правильно зазначив у рішенні, що позивачка не позбавлена можливості звернутися до суду із окремим позовом про стягнення додаткових витрат, понесених у зв`язку із лікуванням дочки, якщо такі додаткові витрати будуть понесені, проте не врахував цього при визначенні розміру аліментів.

Отже, враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду змінити в частині розміру стягнутих з ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , зменшивши цей розмір до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Щодо доводів апеляційної скарги проте, що в даному випадку суду слід було визначити єдину частку, оскільки дітей у сторін двоє, колегія суддів зазначає, що на старшу дитину сторін розмір аліментів було визначено іншим рішенням суду, яке в даному випадку не переглядається, в даній справі йдеться про стягнення аліментів на другу дитину, тому і єдина частка не визначається, але дана обставина має бути врахована при визначенні розміру аліментів, які стягуються на другу дитину.

Щодо додаткового рішення суду про вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, які суд задовольнив частково, керуючись винним цивільно-процесуальним законодавством, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи відмови у задоволенні цих вимог, отже апеляційна скарга на додаткове рішення задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.ст. 259, 268, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 червня 2024 року задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 червня 2024 року змінити в частині визначеного розміру аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 , зменшивши його з до 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу).

В решті рішення суду залишити без змін.

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на додаткове рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 липня 2024 року залишити без задоволення, а додаткове рішення без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 08 січня 2025 року.

Головуючий суддя

Судді