Справа №: 148/61/25
Провадження № 2-о/148/23/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Дамчук О.О., розглянувши матеріали заяви представника заявниці адвоката Гриненка Ігоря Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

В С Т А Н О В И В:

До Тульчинського районного суду Вінницької області надійшла заява представника заявниці адвоката Гриненка І.І., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВЕ № 1140067 від 13.12.2024, в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_2 про встановлення факту проживання ОСОБА_1 однією сім`єю із загиблим військовослужбовцем ОСОБА_2 , як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з 2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Підстава для звернення з відповідною заявою отримання передбачених законом виплат за загиблим військовослужбовцем.

Заява подається до суду у порядку, передбаченому главою 6 розділу ІV ЦПК України та повинна відповідати як загальним вимогам, передбаченим у ст.175, 177 ЦПК України, так і спеціальним, які передбачені ст.318 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факти, що мають юридичне значення - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження, зокрема, за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав фізичних та юридичних осіб.

Згідно з ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку про те, що не можуть розглядатися в порядку окремого провадження заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, якщо чинним законодавством передбачений інший порядок його встановлення.

Суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до зазначеного вище заява за формою та змістом не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства, а саме:

- до заяви не додано доказів, які б свідчили про відмову ОСОБА_1 передбачених законом виплат, а саме того, що вона зверталась до відповідних органів та їй було відмовлено в здійснені виплати, а також якщо відмовлено, то на якій саме підставі.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість реалізувати ОСОБА_1 її права на одержання передбачених законом виплат, докази, що підтверджують даний факт.

Також вважаю за необхідне зазначити, що в заяві невірно визначено заінтересовану особу, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 оскільки, як вбачається із змісту заяви ініціювання судового розгляду заявником розпочато задля отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону № 2011-ХІІ, яка виплачується у разі загибелі військовослужбовця, особі, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, проте не перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі, а також не відноситься до інших груп осіб, яким законом надано таке право (батьків загиблого (померлого) військовослужбовця або утриманців загиблого (померлого) військовослужбовця), а тому належною заінтересованою особою має бути орган, який здійснює відповідні виплати, а саме Міністерство оборони України.

Аналізуючи роз`яснення абз.2 п.5. постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заінтересованими особами в справах про встановлення фактів можуть бути відповідні органи залежно від мети встановлення фактів.

Також, як вбачається із змісту заяви, в загиблого ОСОБА_2 є двоє повнолітніх дітей, син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які також повинні бути залучені в якості заінтересованих осіб, скільки мають право на відповідні виплати та рішення у справі може вплинути на їх права та обов`язки.

Відповідно до статті 161 Закону № 2011-ХІІ (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Порядок № 975 визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).

У пункті 5 Порядку № 975 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) регламентовано, зокрема, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.

У пункті 10 Порядку № 975 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено перелік документів, які члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів.

Згідно ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху. В ухвалі про залишення заяви без руху зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Враховуючи викладені вище обставини, вважаю за необхідне залишити заяву без руху та надати представнику заявниці строк для усунення недоліків, а саме: для приведення заяви у відповідність до вимог ст.175, 318 ЦПК України та надання доказів про отримання відмови в реалізації права ОСОБА_1 на передбачену законом виплату за загиблого.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника заявниці адвоката Гриненка Ігоря Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без руху.

Повідомити представника заявниці про необхідність виправити зазначені недоліки поданої заяви у семиденний строк з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху та роз`яснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута.

У відповідності до частини 7 статті 14 ЦПК України копія ухвали направляється представнику заявниці засобами підсистеми «Електронний суд», що не позбавляє учасників справи отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Ухвала оскарженню не підлягає. Відповідно до ч.2 ст.353 ЦПК України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.О. Дамчук