Ухвала

12 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 346/4989/21

провадження № 61-14715ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання прав забудовника, визнання права власності на 1/2 частку об`єкта незавершеного будівництва і земельної ділянки, поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2025 року ОСОБА_1 за допомогою засобів поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року, а рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 липня 2025 року залишити

в силі.

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу

(далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно

до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До касаційної скарги заявником долучено докази сплати судового збору

у розмірі 2 669,20 грн.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше

10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить

1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211,20 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15 140 грн).

У постанові від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого

позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року

у справі № 907/9/17).

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява має містити зазначення ціни позову.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Як убачається з касаційної скарги, ОСОБА_1 просить скасувати постановуІвано-Франківського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року, якою задоволено дві вимоги майнового характеру (визнання об`єкта незавершеного будівництва (готовністю на 35 %) і земельної ділянки об`єктами спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на їх 1/2 частки).

Подана касаційна скарга та зміст оскаржуваного судового рішення не містять відомостей щодо ціни позову (вартості об`єкта незавершеного будівництва (готовністю на 35 %) на

АДРЕСА_1 і вартості земельної ділянки з кадастровим номером :01:023:0014 для його обслуговування).

Слід зазначити, що без надання заявником відомостей щодо дійсної ціни позову касаційний суд позбавлений можливості визначити дійсний розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги; перевірити правильність розміру судового збору, сплаченого заявником за подання касаційної скарги.

За таких обставин заявнику необхідно надати докази на підтвердження вартості спірних об`єкта незавершеного будівництва і земельної ділянки або повідомити ціну позову, і, відповідно самостійно встановити й обґрунтувати розмір судового збору,

що підлягає сплаті.

Тому заявник має доплатити за подання касаційної скарги судовий збір за наступною формулою: А х 1 % х 200 %, де А - це вартість спірних об`єкта незавершеного будівництва (готовністю на 35 %) і земельної ділянки.

Під час доплати судового збору особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно врахувати вже сплачений судовий збір у розмірі 2 669,20 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги має бути зараховано за платіжними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у місті Києві/Печерський район/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року залишити без руху.

Надати заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначеного недоліку.

У разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і підлягатиме поверненню заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко