Справа № 346/4043/24
Провадження № 2-др/346/2/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2025 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Третьякової І.В.

за участю:

секретаря судових засідань - Дутчак Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Коломия Івано-Франківської області клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Гресько Василя Васильовича про ухвалення рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 третя особа Виконавчий комітет Коломийської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини, -

У С Т А Н О В И В:

23.07.2024р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просив зобов`язати відповідачку не чинити йому перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також визначити спосіб участі у спілкуванні та вихованні дитини шляхом встановлення графіку побачень: кожної п`ятниці з 15:00 до 17:00 год.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 серпня 2024 року відкрито загальне провадження у цивільній справі.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18 грудня 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 третя особа Виконавчий комітет Коломийської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини було залишено без розгляду.

20.12.2024р. до суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про розподіл судових витрат. Дане клопотання мотивовано тим, що при подачі відзиву ОСОБА_1 просила стягнути з позивача на свою користь судові витрати на професійну правничу допомогу. Разом з відзивом відповідачкою було подано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат. За час розгляду справи ОСОБА_1 понесла витрати на правничу допомогу в сумі 5500,00 грн. Вказані витрати були понесені внаслідок необґрунтованих дій позивача, оскільки: 1) всупереч вимог ч.5 ст. 19 СК України, позивач не надав до суду разом з позовною заявою висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини або ж відповідного клопотання до суду щодо витребування такого доказу; 2) в судовому засіданні, яке відбулося 24.10.2024 року позивач особисто запевнив суд, що вживе заходів щодо позасудового отримання ним висновку органу опіки та піклування щодо розв`язання спору про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини. Це стало однією з причин відкладення розгляду справи на іншу дату. Однак, до наступного судового засідання 27.11.2024р. ним не було надано в матеріали справи такого висновку та не повідомлено суд про причини такого неподання, не заявлено клопотання про його витребування; 3) 27.11.2024р. позивач, будучи належним чином повідомленим про дату і час розгляду справи, для участі в судовому засіданні не з`явився, причини неявки суду не повідомив. В судове засідання з`явився його представник, який не надав документів та не зміг підтвердити свої повноваження на представництво, в зв`язку з чим було оголошено технічну перерву та відкладено розгляд справи на іншу дату. Таким чином, представник відповідача вважає, що така поведінка сторони позивача свідчить про зловживання своїми процесуальними правами, в тому числі й правом на звернення до суду. Судовий розгляд затягнувся саме через поведінку позивача та його представника, а відповідачка була змушена нести витрати на професійну правничу допомогу. За вказаних обставин, просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5500,00 гривень.

В судове засідання відповідач та її представник не з`явилися, представник відповідача ОСОБА_4 подав письмову заяву, в якій просив його клопотання про розподіл судових витрат розглянути за відсутності його та відповідача ОСОБА_1 . Вимоги клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи за їхньої відсутності до суду не подавали. Про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши доводи поданого клопотання, суд дійшов такого висновку.

Ухвалою від 18.12.2024 суд позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 третя особа Виконавчий комітет Коломийської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини залишив без розгляду на підставі п. 5 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Підставою для залишення позову без розгляду стала подача представником позивача заяви про залишення позову без розгляду від 17.12.2024р., яку представник позивача ОСОБА_5 мотивував тим, що позивач ОСОБА_2 був мобілізований до ЗСУ та зв`язок з ним у адвоката відсутній.

Під час залишення позову без розгляду, суд, відповідно до ч.3 ст. 257 ЦПК України, питання про розподіл між сторонами судових витрат не вирішував, оскільки представником відповідача Гресько В.В. була зроблена заява про компенсацію здійснених ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу, докази понесення яких будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1-3 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

До відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 було надано копію договору №25/2024 про надання правничої допомоги від 27.09.2024р., укладеного між нею та адвокатським бюро «Гресько та партнери», розрахунок та порядок здійснення оплати послуг правничої допомоги (гонорару), копія ордеру, попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат, які відповідач очікувала понести в зв`язку з розглядом справи, акт приймання-передачі послуг №25/2024 від 11.10.2024р., згідно якого адвокатом були надані послуги правової допомоги на загальну суму 3000,00 грн. Також до клопотання представника відповідача було долучено копію акту приймання-передачі послуг №25/2024/2 на суму 2500,00 грн., а також дві квитанції про сплату ОСОБА_1 гонорару в сумі 3000,00 грн. 20.10.2024р. та 2500,00 грн. 18.12.2024р., що в сукупності підтверджує понесені відповідачкою витрати на професійну правничу допомогу в сумі, заявленій до стягнення з відповідача.

Відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно із частиною шостою ст. 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

За змістом частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Системний аналіз наведених норм процесуального права дає підстави вважати, що у разі залишення позову без розгляду вимоги відповідача про компенсацію здійснених ним витрат підлягають задоволенню у разі необґрунтованих дій позивача, або у випадках зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони.

Тобто, для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Одночасно суд зауважує, що особі гарантується право на звернення до суду за захистом та право на позов. ЦПК України передбачає компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише у випадку необґрунтованих дій позивача.

Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема,частиною першою статті 4 ЦПК України, частиною першою статті 55, ст. 124 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, незалежно від обґрунтованості позову.

Разом з тим, відповідно до положень частини 1 статті 44 ЦПК України, суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.

Тобто, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач повинен довести, що позовна заява була залишена без розгляду внаслідок саме необґрунтованих дій позивача.

Звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою обов`язок позивача відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

Сам по собі факт залишення позивачем позову без розгляду за заявою позивача не може бути підставою для задоволення вимог відповідача про компенсацію здійснених ним витрат.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Подання до суду заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі N 148/312/16-ц, від 28 січня 2019 року у справі N 619/1146/17-ц, від 02 грудня 2020 року у справі N 202/2600/15-ц, від 17 грудня 2020 року у справі N 758/12381/18-ц, від 14 січня 2021 року у справі N 521/3011/18.

Процесуальні дії позивача, спрямовані на захист його порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів не можна вважати необґрунтованими, оскільки вони вчинені при здійсненні конституційного права на судовий захист.

Серед іншого слід зауважити, що у цій справі суд не встановлював зловживання процесуальними правами з боку позивача та його представника, не застосовував до них будь - яких заходів у зв`язку із зловживанням правами та позовну заяву залишив без розгляду за заявою представника позивача, яка була мотивована перебуванням ОСОБА_2 в ЗСУ по мобілізації, а не через зловживання ним процесуальними правами.

Отже, підстав для констатування факту необґрунтованості дій позивача у зв`язку із зверненням до суду з цим позовом та із заявою про залишення його позову без розгляду не встановлено. Зворотного відповідачем не доведено.

Жодних доказів, які вказували на необґрунтованість дій позивача відповідачем не надано. Посилання представника відповідача на відкладення розгляду справи через ненадання позивачем висновку органу опіки та піклування щодо розв`язання спору, невжиття ним для цього заходів, не може свідчити про зловживання ОСОБА_2 своїми процесуальними правами, оскільки надання висновку належить до компетенції саме органу опіки та піклування і позивач не має змоги впливати на строки його подачі. Неявка ОСОБА_2 в одне підготовче засідання та відсутність документів на представництво у його адвоката, що мало наслідком відкладення розгляду справи, не може служити достатніми обставинами для висновку про зловживання сторони позивача своїми процесуальними правами, як на те посилається представник відповідача в своєму клопотанні.

Таким чином, суд вважає, що стороною відповідача в поданому до суду клопотанні про розподіл судових витрат не було наведено аргументованих та достатніх відомостей про те, які дії позивача у вказаній справі були необґрунтованими, що давали б підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із залишенням позову без розгляду.

Суд зазначає, що подача відзиву та його наявність у матеріалах справи не є тим належним та достатнім доказом, який підтверджує необґрунтовані дії позивача при звернені до суду. Відзив по своїй суті містить лише виклад заперечень проти позову.

З огляду на обставини цивільної справи та доводи заявленого клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України.

Відтак, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви представника відповідача про розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст.5, 12, 13, 44, 79, 81, 133, 141, 142, 354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Гресько Василя Васильовича про ухвалення рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 третя особа Виконавчий комітет Коломийської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали до Івано-Франківського апеляційного суду безпосередньо або через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 06.01.2025р.

Суддя: Третьякова І. В.