МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

04 грудня 2025 року Справа №761/38909/25

Провадження №2/370/1358/25

Суддя Макарівського районного суду Київської області Косенко А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі представника, адвоката Шмарова Олексія Валерійовича, про забезпечення позову у справі за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору довічного утримання неукладеним та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в :

16.09.2025 року адвокат Шмаров Олексій Валерійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із позовною заявою ОСОБА_1 (далі позивачка) до ОСОБА_2 (далі відповідачка) про визнання договору довічного утримання неукладеним та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. Разом із позовною заявою до суду також надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у вказаній справі.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 16.09.2025 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору довічного утримання неукладеним та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння направлено за підсудністю до Макарівського районного суду Київської області.

Разом з тим, ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 16.09.2025 року заяву про забезпечення позову у справі за вказаним позовом також передано за підсудністю до Макарівського районного суду Київської області.

02.12.2025 року до Макарівського районного суду Київської області надійшла вказана цивільна справа та заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі, разом із зазначеними вище ухвалами Шевченківського районного суду міста Києва від 16.09.2025 року.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2025 року цивільна справа разом із заявою про забезпечення позову передана на розгляд судді Макарівського районного суду Київської області Косенко А.В.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 03.12.2025 року вказану позовну заяву залишено без руху, а позивачці надано строк для виправлення вказаних в ухвалі суду недоліків заяви.

У поданій разом із позовом заяві про вжиття заходів забезпечення позову, адвокат Шмаров О.В., діячи в інтересах ОСОБА_1 вказав на те, що покійний чоловік позивачки будучи з нею у шлюбі, маючи одне й те саме зареєстроване місце проживання та маючи спільного сина, уклав Договір довічного утримання з відповідачкою, тобто ОСОБА_2 , при цьому відчуживши майно яке є спільною сумісною власністю подружжя.

Проте, як стверджує позивачка, її покійний чоловік 06.03.1999 року склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів їй та їхньому сину. Також зазначала, що чоловік мав достатній заробіток від професійної діяльності масажиста та дохід від здачі в оренду нерухомого майна (двох гаражів), отримував чорнобильську пенсію, тому не міг укласти договір довічного утримання, оскільки був працездатною особою і не потребував будь-якого догляду.

Крім того, позивачка вважає, що вказаний вище договір є сфабрикованим з підробленням підпису відчужувача, тобто її чоловіка, зазначаючи, що манера та характер виконання особистого підпису у договорі не співпадають із характером виконання ним свого підпису на інших документах.

Як вказує позивачка, відповідачка після смерті її чоловіка 14.07.2025 року звернулася до приватного нотаріуса Звєрькової Н.В. про зняття заборони на відчуження земельної ділянки, площею 0,0618 га, кадастровий номер: :05:033:0028, яка є предметом спору у даній справі.

На вказаній земельній ділянці, знаходиться домоволодіння, яке подружжя протягом багатьох років будували, і як стало відомо позивачці, відповідачка ОСОБА_2 почала процедуру оформлення домоволодіння, тобто введення в експлуатацію та реєстрацію права власності.

Оскільки в даному садовому будинку ніхто не живе, територія земельної ділянки захаращена, позивачка вважає, що зняття заборони та оформлення і реєстрація домоволодіння, яке будувалось у шлюбі, свідчить про намір продати нерухоме майно, яке має увійти до спадкової маси.

Поряд з тим, на думку позивачки, на теперішній час існують підстави вважати, що відповідачка здійснить відчуження нерухомого майна третім особам, що зробить неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, позивачка просить суд: вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,0618 га з кадастровим номером :05:033:0028 за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада с/т «Конструктор» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 227), власником якої є ОСОБА_2 .

Вирішуючи дану заяву керуюсь наступним.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно із ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Частина 3 ст. 150 ЦПК України передбачає, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частина 1 ст. 151 ЦПК України передбачає, що заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно із ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду.

Заява про забезпечення позову передана за підсудністю до Макарівського районного суду Київської області відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України за правилами виключної підсудності за місцем знаходження нерухомого майна.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суті позовних вимог.

Забезпечення позову це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

При розгляді питань про забезпечення позову цивільний процесуальний закон не зобов`язує перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Як встановлено із наданих заявницею доказів, а саме копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого повторно 04.07.2025 року (а.с.9), 02.06.1989 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис №538. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка « ОСОБА_5 », дружини « ОСОБА_5 ».

ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 77 років помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 05.07.2025 року (а.с.12).

Відповідно до Заповіту від 06.03.1999 року, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробив наступне розпорядження: все майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_1 та ОСОБА_6 в рівних частках кожному (а.с.13).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 відкрилася спадщина до складу якої увійшла земельна ділянка, площею 0,062 га, кадастровий номер :05:003:0010, що розташована на території Колонщинської сільської ради с/т «Конструктор» Макарівського району Київської області, цільове призначення: для ведення садівництва, належну на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ №111089, виданого 13 грудня 2004 року Макарівською РДА на підставі розпорядження Макарівської РДА від 08 листопада 2004 року №322 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №626 (а.с.10-11, 22).

Спадкоємицею за заповітом, яка прийняла спадщину є дружина померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14), оскільки у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Петренко О.В. із заявою про прийняття спадщини, і якою було заведено спадкову справу №37/2025 (а.с.15). Окрім неї, іншим спадкоємцем за заповітом є син померлого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У вересні 2025 року позивачці ОСОБА_1 стало відомо, що 24.11.2023 року між покійним чоловіком позивачки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено Договір довічного утримання, предметом якого є передача у власність ОСОБА_2 належну ОСОБА_3 земельну ділянку, площею 0,0618 га, кадастровий номер: :05:033:0028 взамін чого ОСОБА_2 зобов`язується надавати йому довічно матеріальне забезпечення, а також усі види догляду (а.с.16-19).

Після смерті чоловіка позивачки, 14.07.2025 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Звєрьковою Н.В. за заявою ОСОБА_2 знято заборону відчуження нерухомого майна земельної ділянки у зв`язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 та припинення договору довічного утримання (догляду) (а.с.30-31).

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Як вбачається із наданих позивачкою доказів, у 2004 році ОСОБА_3 став власником земельної ділянки площею 0,062 га з кадастровим номером :05:003:0010, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ №111089, проте в інших документах, зокрема, в договорі довічного утримання (догляду) зазначений кадастровий номер земельної ділянки :05:033:0028. Доказів того, у зв`язку із чим відбулася зміна кадастрового номеру земельної ділянки, що належала на праві власності ОСОБА_7 позивачкою не надано.

Отже, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та містить розбіжності з долученими доказами, а також представник позивачки, адвокат Шмаров О.В., не довів, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення майбутнього позову. Самі лише твердження про наявність ризиків відчуження земельної ділянки без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

В контексті означеного слід звернути увагу на те, що одним із завдань цивільного судочинства у відповідності до вимог ч. 1 ст. 2 ЦПК України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Виходячи із викладеного, вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, суд дійшов висновку про необґрунтованість поданої заяви, тож заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-154, 157, 260-261, 353-355 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви адвоката Шмарова Олексія Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору довічного утримання неукладеним та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння відмовити.

Копію ухвали надіслати заявнику та заінтересованим особам.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, а у судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, чи розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК України безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя А.В. Косенко