КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 жовтня 2025 року м. Київ

справа № 369/3999/22

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

за участю секретаря судового засідання Слив`юк С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Бучанської окружної прокуратури про призначення експертизи

у справі за позовом Києво-Святошинської окружної прокуратури, правонаступником якої є Бучанська окружна прокуратура, в інтересах держави в особі Бучанської районної державної адміністрації Київської області до Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Державне підприємство «Ліси України» про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання недійсним рішення, скасування рішення про державну реєстрацію права власності та повернення земельної ділянки,

встановив:

У травні 2022 року заступник керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- усунути перешкоди у здійсненні Бучанською районною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою лісогосподарського призначення площею 0,25 га, що розташована в межах с. Дмитрівка Бучанського району Київської області, шляхом визнання недійсним рішення чотирнадцятої сесії Дмитрівської сільської ради п`ятого скликання від 27 січня 2009 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_2 »;

- усунути перешкоди у здійсненні Бучанською районною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою лісогосподарського призначення площею 0,25 га, що розташована в межах с. Дмитрівка Бучанського району Київської області, шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23 березня 2021 року № 57246942 з одночасним припиненням права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :10:003:0071;

- усунути перешкоди у здійсненні Бучанською районною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою лісогосподарського призначення площею 0,25 га з кадастровим номером :10:003:0071, що розташована в межах с. Дмитрівка Бучанського району Київської області, шляхом її повернення на користь держави в особі Бучанської районної державної адміністрації з незаконного володіння ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор посилався на те, що на підставі рішення Київської обласної ради створено лісовий заказник місцевого значення «Гореницький», площею 230,6 га, та надано йому статус об`єкта природно-заповідного фонду місцевого значення. Лісовий заказник розташований в межах ОСОБА_3 та Гореницької сільських рад (у квартал 37 входять всі виділи) Приміського лісництва Державного підприємства «Київське лісове господарство».

Рішенням Дмитрівської сільської ради від 27 січня 2009 року у власність ОСОБА_2 відведено земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :10:003:0071, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

На думку прокурора, передання земельної ділянки відбулось з порушенням законодавства та інтересів держави, оскільки частина спірної земельної ділянки належить до земель лісогосподарського призначення та перебуває у постійному користуванні ДП «Київське лісове господарство» (квартал 37, виділи 9, 16), що суперечить нормам ЗК України. Передаючи у власність спірну земельну ділянку, сільська рада перевищила повноваження, оскільки розпорядилася землями державної власності лісогосподарського призначення, змінила її цільове призначення без відповідного погодження. Тому рішення сільської ради від 27 січня 2009 року підлягає визнанню недійсними.

ОСОБА_2 подарував спірну земельну ділянку ОСОБА_1 , яка зареєструвала право власності на неї.

Оскільки право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 набув з порушенням законодавства, то подальша реєстрація права на неї в державному реєстрі також є неправомірною та підлягає скасуванню з одночасним припиненням речових прав ОСОБА_1 . Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Тому належним способом захисту порушеного права є пред`явлення негаторного позову. У зв`язку з цим прокурор просив позов задовольнити.

Рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 19 грудня 2022 року позов задоволено : усунено перешкоди у здійсненні Бучанською районною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою лісогосподарського призначення площею 0,25 га, що розташована в межах с. Дмитрівка Бучанського району Київської області, шляхом визнання недійсним рішення чотирнадцятої сесії Дмитрівської сільської ради п`ятого скликання від 27.01.2009 «Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_2 ».

Усунено перешкоди у здійсненні Бучанською районною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою лісогосподарського призначення площею 0,25 га, що розташована в межах с. Дмитрівка Бучанського району Київської області, шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 57246942 від 23.03.2021 з одночасним припиненням права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :10:003:0071.

Усунено перешкоди у здійсненні Бучанською районною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою лісогосподарського призначення площею 0,25 га з кадастровим номером :10:003:0071, що розташована в межах с. Дмитрівка Бучанського району Київської області, шляхом їх повернення на користь держави в особі Бучанської районної державної адміністрації з незаконного володіння ОСОБА_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 13 червня 2023 року рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 19 грудня 2022 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 02 квітня 2025 року постанову Київського апеляційного суду від 13 червня 2023 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

28 жовтня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшло клопотання представника Бучанської окружної прокуратури - Паращука Б.В. про призначення судової експертизи, в якому він просив призначити у справі земельно-технічну експертизу, проведення якої доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. На вирішення експертам поставити наступне питання:

«Визначити площу накладення та координати поворотних точок (з прив`язкою поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі), в межах яких існує накладення земельної ділянки, площею 0,25 га з кадастровим номером :10:003:0071, що розташована в межах села Дмитрівка Бучанського району Київської області, на землі кварталу 37, виділи 9, 16 Ірпінського (Приміського) лісництва Державного підприємства «Ліси України».

В обґрунтування клопотання зазначив, що при розгляді справи в суді першої інстанції сторонами і судом не порушувалося питання про проведення вищезазначеної судової експертизи для встановлення площі накладення земельних ділянок і визначення координат поворотних точок меж накладення. Повертаючи справу № 369/3999/22 на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, Верховний Суд погодився з доводами прокурора, щодо накладення спірної земельної ділянки на землі лісогосподарського та природно-заповідного фонду України, проте посилаючись на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 22.01.2025 у справі № 446/478/19, визначив, що при вирішенні подібних спорів необхідно встановити відповідну площу накладення земельних ділянок, і залежно від цього вирішувати питання про повернення (витребування) лише частини ділянки, яка накладається, а не всієї ділянки.

Оскільки для з`ясування обставин, що мають значення для справи, а саме: встановлення площі накладення земельних ділянок та визначення координат поворотних точок меж накладення необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, наявна необхідність в призначенні земельно-технічної експертизи.

В судовому засіданні прокурор Немцев Є.Г. підтримав клопотання, просив його задовольнити з викладених у ньому підстав.

В судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_4 поклався на розсуд суду при вирішення питання про призначення судової експертизи.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання про призначення експертизи підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами не надані відповідні висновки експерті із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну (ч.4, 5 ст. 103 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 5 ст. 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, оскільки рішення сільської ради від 27 січня 2009 року прийняте всупереч нормам ЗК України, і сільська рада перевищила повноваження, передбачені Законом України «Про місцеве самоврядування» під час розпорядження земельними ділянками державної власності лісогосподарського призначення. Суд дійшов висновку, що спірна земельна ділянка у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстрована за ОСОБА_1 , і Бучанська районна державна адміністрація позбавлена можливості користуватись і розпоряджатись спірною земельною ділянкою лісового фонду, а тому вимоги про скасування державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку підлягають задоволенню. Також суд дійшов висновку, що зайняття земельної ділянки лісового фонду з порушенням норм ЗК України та ЛК України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави. Прокурор пред`явив негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки лісового фонду, а тому позовна давність на заявлені вимоги не поширюється.

Звертаючись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 посилалася, зокрема, на те, що місцевий суд керувався припущеннями, дійшовши висновку про порушення права позивача внаслідок реєстрації за нею всієї земельної ділянки, розмірами 0,25 га, оскільки не з`ясував розміри частини земельної ділянки, яка належить до лісового фонду.

Скасовуючи постанову Київського апеляційного суду від 13 червня 2023 року та направляючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, Верховний Суд у постанові від 02 квітня 2025 року зазначив, що суди не встановили площу накладення земельних ділянок та дійшли передчасного висновку про задоволення вимог позову про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з припиненням права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з одночасним поверненням усієї ділянки на користь держави в особі Бучанської районної державної адміністрації.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 січня 2025 року у справі № 446/478/19 дійшла, зокрема, таких висновків: «для вирішення подібних спорів земельна ділянка (підстави для витребування якої наявні - тобто така земельна ділянка накладається на смугу відведення залізниці) має бути ідентифікована, зокрема, шляхом визначення координат поворотних точок меж і даних про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі (стаття 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр»). Виконання дослідження з визначення координат поворотних точок меж і даних про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі потребує спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. Тому результати таких досліджень можуть міститись, зокрема, у висновку експерта. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи (статті 102-113 ЦПК України).

Тобто Велика Палата Верховного Суду констатувала, що при вирішенні подібних спорів необхідно встановити відповідну площу накладення земельних ділянок, і залежно від цього вирішувати питання про повернення (витребування) лише частини ділянки, яка накладається, а не всієї ділянки.

Відповідно до вимог частини третьої статті 12, частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України).

Згідно зі статтею 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, та сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 р. № 53/5 основними завданнями земельно-технічної експертизи є: визначення фактичного землекористування земельними ділянками, а саме фізичних характеристик земельних ділянок (конфігурації, площі, промірів тощо); визначення відповідності фактичного розташування будівель, споруд та інших об`єктів відносно меж земельних ділянок їх розташуванню у відповідній технічній документації; визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки; визначення можливості розподілу (порядку користування) земельними ділянками, розробка варіантів їх розподілу (порядку користування).

Зазначені у клопотанні прокурора питання відповідають сфері земельно-технічної експертизи, про призначення якої він заявляє, тому, виходячи із засад змагальності та диспозитивності, враховуючи зміст і підстави заявлених позовних вимог, доводи відповідача на спростування заявлених вимог, з метою правильного вирішення справи та прийняття законного і обґрунтованого судового рішення шляхом повного, об`єктивного з`ясування обставин, що мають істотне значення для справи, що потребують спеціальних знань і становлять предмет доказування, колегія суддів вважає за необхідне призначити земельно-технічну експертизу, проведення якої належить доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Керуючись статтями 103-104, 108 -109, 367, 368 ЦПК України, суд

ухвалив:

Клопотання Бучанської окружної прокуратури про призначення експертизи - задовольнити.

Призначити у справі земельно-технічну експертизу.

На вирішення експертизи поставити питання:

Визначити площу накладення та координати поворотних точок (з прив`язкою поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі), в межах яких існує накладення земельної ділянки, площею 0,25 га з кадастровим номером :10:003:0071, що розташована в межах села Дмитрівка Бучанського району Київської області, на землі кварталу 37, виділи 9, 16 Ірпінського (Приміського) лісництва Державного підприємства «Ліси України».

Проведення експертизи доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03057, м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, 6).

Експертів попередити про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку або за відмову надати такий висновок відповідно до ст. 384, 385 КК України.

В розпорядження експертів надати матеріали цивільної справи.

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Оплату за проведення експертизи покласти на Київську обласну прокуратуру (, місцезнаходження: бульв. Лесі Українки, 27/2, м. Київ).

Зобов`язати ОСОБА_1 допустити експерта для огляду об`єкта експертизи.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з для її прийняття.

Повний текст ухвали складено 28 січня 2026 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.