Справа № 643/6987/25
Провадження № 2/643/3695/25
31.12.2025 м. Харків
Салтівський районний суд міста Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря судового засідання Ісоєва К.М., представника позивача адвоката Гребенюк О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу запозовом Садівницького товариства «Салтівські сади» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за членськими внесками
Зміст позовних вимог
Обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги
Основні процесуальні дії у справі
Ухвалою судді Салтівського районного суду м. Харкова від 28.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 27.10.2025 постановленою без виходу до нарадчої кімнати, постановлено провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Ураховуючи складність справи, суд, керуючись положеннями ч. 1 ст. 244 ЦПК України, відклав ухвалення та проголошення судового рішення.
Підстави розгляду справи за відсутності сторін
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримала в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов, заяву про розгляд справи за її відсутності, суду не надала.
Виходячи з чинного процесуального законодавства України, зокрема положень ч. 5 ст. 4, ст. 12, 13, п. 2 ч. 1 ст. 43, ч. 1, 3 ст. 223, ч. 4 ст. 268 ЦПК, участь в судовому засіданні є правом сторони, яким вона розпоряджається на власний розсуд.
Ураховуючи необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності відповідача.
Оскільки представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів.
Основні фактичні обставини та докази, на підставі яких вони встановлені
12.06.2013 відповідач подала на ім`я позивача заяву про прийняття в члени Садівницького товариства «50 років Жовтня».
Згідно з протоколом № 5 від 30.06.2013 відповідача прийнято в члени Садівницького товариства «50 років Жовтня» та передано їй в користування ділянку № 101, квартал 5.
Відповідач є власником Ділянки площею 0,0581 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначена обставина підтверджується договором купівлі продажу земельної ділянки, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Васіковою Ю.В. 06.05.2013, зареєстрованим в реєстрі за № 664, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 06.05.2013 № 3198977.
Назва Садівницького товариства «50 років Жовтня» змінена на назву «Садівницьке товариство «Салтівські сади». Вказана обставина підтверджується даними Протоколу № 28 загальних зборів (зборів уповноважених) членів Садівницького товариства «50 років Жовтня», справжність підпису голови зборів та секретаря зборів на якому засвідчено 11.05.2023 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Марюхніч Ж.Є., зареєстровано в реєстрі за № 1240, 1241, даними Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, даними Статутів позивача.
Обов`язок громадян, прийнятих в члени садівницького товариства, своєчасно сплачувати членські внески передбачений п. 3.3., п.п. «в» п. 3.8. Статуту позивача, затвердженого 29.01.2006, п. 3.3., 3.8.3. Статуту позивача, затвердженого 20.11.2016, які діли на момент існування спірних правовідносин.
Пунктом 3.10.5. Статуту позивача, затвердженого 20.11.2016, передбачено, що несплата членських внесків до 31 грудня поточного року є підставою для припинення права користування земельною ділянкою та виключенні з членів товариства.
Відповідно до протоколу № 25 від 24.02.2019 загальних зборів (зборів уповноважених) членів Садівницького товариства «50 років Жовтня» прийнято рішення щодо затвердження членських внесків на 2019 рік в розмірі 3,26 грн. за 1 кв.м.
Згідно з протоколом № 26 від 23.02.2020 зборів уповноважених членів Садівницького товариства «50 років Жовтня» прийнято рішення щодо сплати заборгованості за попередні роки, виходячи із розміру членських внесків в сумі 3,43 грн. за 1 кв.м. Членський внесок за 2020 рік затверджений в розмірі 3,43 грн. за 1 кв.м.
Відповідно до протоколу № 27 від 21.03.2020 загальних зборів (зборів уповноважених) членів Садівницького товариства «50 років Жовтня» прийнято рішення щодо затвердження членських внесків на 2021 рік в розмірі 3,58 грн. за 1 кв.м.
Згідно із протоколом № 2 від 27.03.2022 засідання правління СТ «50 років Жовтня» затверджені членські внески на 2022 рік в розмірі 4,39 грн. за 1 кв.м.
Відповідно до протоколу № 28 від 30.04.2023 загальних зборів (зборів уповноважених) членів Садівницького товариства «50 років Жовтня» прийнято рішення щодо затвердження членських внесків на 2023 рік в розмірі 4,53 грн. за 1 кв.м.
Відповідно до протоколу № 29 від 25.02.2024 загальних зборів (зборів уповноважених) членів Садівницького товариства «Салтівські сади» прийнято рішення щодо затвердження членських внесків на 2024 рік в розмірі 4,89 грн. за 1 кв.м.
В подальшому згідно з заявами позивача відповідач частково сплати заборгованість, а саме. 17.01.2024 відповідачем написано заяву про реструктуризацію боргу та сплачено 7500,00 грн. та 2000,00 грн. (відповідно до прибуткових касових ордерів № 34 від 17.01.2024, № 621 від 14.08.2024 та № 496 від 14.06.2025).
Застосовне законодавство та релевантна судова практика
Відповідно до ст. 35 Земельного Кодексу України громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва. Використання земельних ділянок садівницьких товариств здійснюється відповідно до закону та статутів цих товариств.
Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до ч. 1 ст. 83 ЦК України юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом.
Згідно з ч. 2 ст. 83 ЦК України товариства поділяються на підприємницькі та непідприємницькі.
Відповідно до ч. 2 ст. 87 ЦК України установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом.
Частиною другою ст. 97 ЦК України визначено, що органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч. 1 ст. 98 ЦК України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.10.2023 у справі № 756/8056/19).
Стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, завлений стороною позивача. Враховуючи, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», висновки суду апеляційної інстанції про недоведеність вимог у частині розміру заборгованості є необґрунтованими (постанова Верховного Суду від 25.01.2023 у справі № 209/3103/21).
Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїз Торія проти Іспанії", від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»).
Позиція суду
Щодо стягнення заборгованості
Судом встановлено, що відповідач є членом Садівницького товариства «Салтівські сади» та власником Ділянки.
Виходячи з Статуту позивача та рішень уповноважених членів Садівницького товариства «50 років Жовтня», правонаступником якого є позивач, відповідач зобов`язана сплачувати членські внески у вказаному вище розмірі.
Як вбачається з вказаного розрахунку, розмір заборгованості відповідача розрахований виходячи з площі Ділянки та відповідного розміру членських внесків, затвердженого згідно із вказаним вище протоколами.
Щодо судових витрат
Позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.
На підтвердження вказаних витрат суду надані: - копія договору про надання правничої (правової) допомоги № 01/11 від 01.11.2024, укладеного між позивачем та адвокатом Гребенюк О.О.; - копія додаткової угоди № 2 від 01.11.2024 до вказаного договору, згідно з яким Гребенюк О.О. надає правничу допомогу у справі за позовом СТ «Салтівські сади» до відповідача про стягнення заборгованості; - копія акту № 2 приймання-передачі наданих послуг за вказаною вище додатковою угодою № 2 від 02.05.2025, згідно з яким загальна вартість фактично наданих послуг складає 6000,00 грн.; - копія квитанції від 02.05.2025 про сплату позивачем на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 6000,00 грн. в якості оплати послуг за вказаною вище додатковою угодою.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.
За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц висловлено висновки щодо застосування норм права, згідно яких із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства (п. 40). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (п. 44). Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності (п. 47).
Гонорар може встановлюватися у формі: - фіксованого розміру, - погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (п. 130, 131).
У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (п. 106).
Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним (п. 143).
Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис (п. 144).
Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права (п. 145).
У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (п. 147)».
Згідно висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 06.12.2023 у справі № 713/1890/21, витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Повертаючись до обставин даної справи, суд констатує, що гонорар адвоката встановлений у сумі 6000,00 грн.
Ураховуючи вказані вище положення законодавства та висновки щодо застосування норм права Великої Палати Верховного Суду, у суду відсутні підстави за власною ініціативою надавати оцінку співмірності витрат позивача на оплату послуг адвоката та вирішувати питання щодо наявності підстав для їх зменшення.
Ураховуючи, що справу розглянуто в заочному порядку та розмір витрат позивача на правову допомогу не заперечувався відповідачем, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2423,00 грн. та поштові витрати в розмірі 36,00 грн.
Положеннями ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви з позовними вимогами майнового характеру, яка подана юридичною особою, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік», прожитковий мінімум на одну працездатну особу станом на 01 січня 2025 року встановлено в розмірі 3028,00 грн.
Таким чином, судовий збір за подання вищевказаного позову до суду повинен бути в сумі 2422,40 грн. (3028,00 * 0,8 (коефіцієнт для пониження розміру ставки судового збору).
З огляду на викладене, у відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Щодо поштових витрат у розмірі 36,00 грн., суд відмовляє в їх стягненні з огляду на наступне.
Так, позивач просить стягнути з відповідача витрати у розмірі 36,00 грн., які пов`язані з надсиланням на адресу відповідача досудової вимоги, проте досудова вимога не відноситься до судових витрат у розумінні ст. 133 ЦПК України.
З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат у розмірі 36,00 грн.
Таким чином, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати у загальному розмірі 8 422,40 грн.
Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України
Позовну заяву Садівницького товариства «Салтівські сади» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за членськими внесками - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Садівницького товариства «Салтівські сади» понесені останнім судові витрати в загальному розмірі 8422,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 13.01.2026.

Учасники справи:

Позивач Садівницьке товариство «Салтівські сади» (м. Харків, пр. Тракторобудівників, буд. 79, ).

Відповідач - ОСОБА_1 (остання відома адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя Д.А. Крівцов