Справа № 496/1974/23
Провадження № 2/496/1018/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

повний текст

25 листопада 2025 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Буран В.М.,

за участю: секретаря Агаджанян Д.Х.,

представника позивача Башук Д.С. в режимі відеоконференції

представника відповідача Івкова Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільний позов ТОВ «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат,-

В С Т А Н О В И В :

Після перегляду заочного рішення від 28.05.2024 року, судом встановлено, що представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Консалт Солюшенс» солідарно заборгованість у розмірі 20 000 доларів США за кредитним договором № 05/02/2008/840-К/218 від 21.02.2008 року та судові витрати.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 21.02.2008 року між ВАТ «Комерційний банк «Надра» (надалі - Банк), та ОСОБА_1 (надалі - Позичальник) укладено кредитний договір №05/02/2008/840-К/218 (далі - Договір, Кредитний договір) за змістом пункту 1.1. якого Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 192 664,00 долари США в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

За змістом п. 1.2. Договору цільовим використанням Кредиту є проведення розрахунків по договору купівлі-продажу від 21.02.2008 року, що укладений між Позичальником та ОСОБА_3 , згідно якого Позичальник придбає у власність нерухоме майно, а саме: земельна ділянка, що знаходиться за адресою: територія Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, кадастровий номер-:01:001:0700 та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: територія Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, кадастровий номер - :01:001:0703.

За змістом п. 1.4. Договору Банк надає Позичальнику кредит строком до 18.02.2028 року. Відповідно п. 7.3 Договору, сторони керуючись ст. 259 ЦК України, дійшли згоди збільшити строк позовної давності до 10 років.

Згідно пункту 3.3.1. Договору щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 2 245,00 доларів США.

Того ж дня, між ВАТ «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2 (далі - Поручитель) було укладено договір поруки №05/02/2008/840-П/218 за змістом пункту 1.1. якого Поручитель поручається перед Кредитором за належне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань, за Кредитним договором №05/02/2008/840-К/218 від 21 лютого 2008 року, в тому числі:

- повернути до 18 лютого 2028 року кредит у сумі 192 664,08 доларів США;

- сплатити відсотки за користування кредитними коштами;

- сплатити інші платежі, передбачені Кредитним договором;

- сплатити можливі штрафні санкції.

Пунктом 1.2. Договору поруки встановлено, що Поручитель відповідає перед Кредитором у повному обсязі, тобто Позичальник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору №05/02/2008/840-К/218 від 21 лютого 2008 року між ВАТ «КБ «НАДРА» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір б/н від 21 лютого 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Заботкіною Т.Ю., та зареєстрований в реєстрі за №342 (Копія - Додаток №3).

Предметом іпотеки за вказаним договором є: земельна ділянка, площею 0,10га, яка розташована на території Фонтанської сільської ради, Комінтернівського району, Одеської області, кадастровий номер :01:001:0703 та земельна ділянка, площею 0,10га, яка розташована на території Фонтанської сільської ради, Комінтернівського району, Одеської області, кадастровий номер :01:001:0700;

21 лютого 2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Заботкіною Т.Ю., та зареєстрований в реєстрі за №339 згідно пункту 1.1, якого, остання купує (приймає у власність) земельну ділянку, площею 0,10 га, кадастровий номер - :01:001:0703.

Того ж дня, між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Заботкіною Т.Ю., та зареєстрований в реєстрі за №336 згіно пункту 1.1 якого, остання купує земельну ділянку, площею 0,10 га, кадастровий номер - :01:001:0700

З вищевказаного вбачається, що Банк виконав свої зобов`язання за Кредитним договором та видав ОСОБА_1 кошти у розмірі 192 664,08 доларів США.

Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 р. були внесені зміни у статут Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра», відповідно до яких найменування банку стало: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі за текстом - Банк, ПАТ «КБ «Надра»).

В наступному, 24.04.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (далі - Банк, ПАТ «КБ «НАДРА») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солющенс» (далі - Новий кредитор, Позивач) укладено договір № GL3N216954_ПВ_188 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 125. За змістом пункту 1 даного договору банк відступив Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набув права вимоги Банку до позичальників, та/або заставодавців, та/або поручителів, зазначених у Додатку 1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), та/або договорами поруки та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень та додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

За змістом пункту 2 Договору Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов?язань, права, що випливають із судових справ, виконавчих проваджень, право отримання коштів від реалізації заставного майна за Основними договорами, тощо.

За змістом пункту 122 Додатку 1 до Договору № GL3N216954_ ПВ_ 188 про відступлення права вимоги від 24.04.2020 року (Копія - Додаток № 7) до ТОВ «Консалт Солющенс» перейшло право вимоги, серед іншого, до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кредитним договором №05/02/2008/840-К/218 від 21 лютого 2008 року, договором поруки №05/02/2008/840-11/218 від 21 лютого 2008 року та договором іпотеки б/н від 21 лютого 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Заботкіною Т.Ю. та зареєстрованим в реєстрі за №342.

ТОВ «Консалт Солюшенс» сплатило ПАТ «КБ «НАДРА» кошти в порядку пункту 4 Договору до моменту набуття чинності Договором у розмірі 8 868 842,93 гривень без ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 94 від 22.04.2020 року.

Враховуючи все вищенаведене, ТОВ «Консалт Солюшенс» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» у матеріальних правовідносинах, що виникли на підставі вказаного кредитного договору.

За змістом пункту 122 Додатку 1 до Договору № GL3N216954_ПВ 188 про відступлення права вимоги від 24.04.2020 року заборгованість ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кредитним договором №05/02/2008/840-К/218 від 21 лютого 2008 року складає 226 223, 20 доларів США, з яких:

- основна сума боргу (тіло кредиту): 190 054 долари США 07 центів;

- відсотки: 36 169 доларів США 13 центів.

Отже, з моменту укладення кредитного договору №05/02/2008/840-К/218 від 21 лютого 2008 року ОСОБА_1 сплатила лише 2 610,01 доларів США в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, розмір заборгованості Відповідачів перед Позивачем за кредитним договором складає 190 054,07 доларів США.

Станом на момент звернення з цим позовом Відповідачі не виконали умови Кредитного договору, що змушує ТОВ «Консалт Солюшенс» звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Ухвалою суду від 15.11.2024 року поновлено відповідачу ОСОБА_2 строк на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення (а.с. 109-110).

Ухвалою суду від 12.12.2024 року скасовано заочне рішення від 28.05.2024 року та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 20.06.2025 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд.

Представник позивача підтримав вимоги позовної заяви, які ґрунтуються в наступних обставинах. Між ОСОБА_1 та ВАТ «КБ «Надра» укладено кредитний договір, кредит мав цільовий характер для покупки земельної ділянки, строком до 18.02.2028 року, п.7.3 позовна давність збільшена до 10 років, встановлено щомісячний мінімальний платіж в розмірі 2045 доларів США. В цей же день ОСОБА_1 за договором купівлі - продажу придбала земельні ділянки, сплативши за ними саме кредитними коштами. В цей же день між ОСОБА_1 та ВАТ «КБ «Надра» було укладено договір іпотеки, за умовами якого дві земельні ділянки, які вона придбала були передані в іпотеку, як забезпечення належного виконання умов кредитного договору. 21.02.2008 року між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладено договір поруки, також з метою належного виконання умов кредитного договору. Щомісячні платежі не здійснювалися відповідачем в повному обсязі. 24.04.2020 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «Консалт Солющенс» укладено договір № GL3N216954_ПВ_188 про відступлення прав вимоги, що стало підставою для звернення позивача до суду.

Відповідно письмових пояснень представник позивача зазначає, що не є порушенням не направлення всупереч положенням п.п. 2.1., 2.3.,2.4. Кредитного договору поручителю повідомлення з вимогою, а тому позивач не має права на стягнення з поручителя заборгованості за кредитом та посилається на ч.4 ст. 559 ЦК України про шестимісячний строк дії поруки. Посилається на висновок Великої Палати Верховного Суду в постанові від 27 березня 2019 року у справі № 521/21255/13-: повідомлення (вимога) про дострокове повернення кредиту, яка направляється позичальнику та/або поручителю є формою досудового вирішення спору між контрагентами та вимогою сторони, права або законні інтереси якої порушено, про добровільне/безпосереднє врегулювання спору, вказує на зміну строку виконання основного зобов?язання й встановлює обов?язок кредитора пред?явити позов до боржника протягом трьох років, якщо інше не визначено кредитним договором (статті 257, 259 ЦК України). До поручителя протягом шести місяців, якщо закінчення строку поруки не встановлено самим договором (частина четверта статті 559 ЦК України), від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту, недотримання яких може нести ризик лише для кредитора про втрату в майбутньому права на задоволення своїх вимог у примусовому порядку через суд. Таким чином, направлення повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту стосується загального порядку досудового врегулювання цих спорів. Ненаправлення такого повідомлення кредитором не може свідчити про відсутність порушення його прав, а як наслідок, кредитор може вимагати їх захисту через суд - виконати боржником обов`язок з дострокового повернення кредиту. Позивач надав до суду оригінали Кредитного договору № 05/02/2008/840-К/218, підписаного представником ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 та оригінал Договору поруки № 05/02/2008/840-П/2180, підписаного представником ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2 , а також оригінал Договору іпотеки укладеного між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 .

Окрім того, як вбачається з кредитного договору Банк надав ОСОБА_1 в кредит грошові кошти в розмірі 192 664,08 дол. США. З Додатку №1 до Договору відступлення прав вимог, наявного в матеріалах справи вбачається, що на теперішній час заборгованість за тілом кредиту становить 190 054,07 дол. США. Якщо провести належний аналіз зазначених відомостей, можна дійти висновку, що ОСОБА_1 було добровільно сплачено в рахунок погашення кредитної заборгованості 2 610,01 дол. США. За умовами п. 3.3.1. Кредитного договору встановлено обов`язок позичальника щомісячно здійснювати платежі для повернення кредиту. Вказаний факт підтверджує добровільне часткове виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за кредитним договором та визнання кредитної заборгованості. З аналізу постанови Верховного Суду від 15 листопада 2023 р. у справі № 202/10454/14 вбачається, що доказами отримання кредитних коштів можуть бути не лише первинні бухгалтерські облікові документи, а й сукупність фактів, які безперечно підтверджують такий факт. У зв`язку із усім вищевказаним, вважаємо, що надані позивачем докази у їх сукупності підтверджують факт виникнення кредитних зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором №05/02/2008/840-К/218 від 21.02.2008 та ОСОБА_2 за договором поруки від 21.02.2008 р.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, просила відмовити в задоволенні позову та підтримала поданні нею додаткові пояснення. Вважає, що позивач не набув права вимоги одо стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_2 , оскільки відповідно до п.2.1 договору поруки № 05/02/2008/840-П/218 від 21.02.2008 року, укладеного між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2 . Кредитор набуває право вимагати від Поручителя виконання зобов`язання, що витікає із кредитного договору при умові, якщо в установлений кредитним договором строк виконання Позичальником зобов`язання в цілому або в будь-якій його частині не будуть виконані, а також при умові обов`язкового направлення Поручителю повідомлення з вимогою виконати зобов`язання Позичальника в цілому (або в тій чи іншій його частині).

Матеріали справи не містять повідомлення Поручителю з вимогою виконати зобов`язання Позичальника за кредитним договором. Позивач зазначає, що заходи досудового врегулювання спору не проводилися.

Позивачем не доведено утворення заборгованості, оскільки за умовами кредитного договору № 05/02/2008/840-К/218 від 21.02.2008 року, укладеного між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 , банк надає Позичальнику грошові кошти у сумі 192 664,08 дол.США (п.1.1 Договору). Відповідно до п.3.1 Договору, надання Кредиту проводиться шляхом видачі готівки Позичальнику через касу Банку при наявності належним чином оформленої заяви на видачу готівки, сума в якій зазначена у іноземній валюті доларах США. Моментом (днем) надання Кредиту вважається день утворення заборгованості на позичковому рахунку Позичальника № НОМЕР_1 відкритому у Центральному відділенні філії ВАТ «КБ «Надра» Одеське РУ (п.3.2 Договору). Заява на видачу готівки та виписка з позичкового рахунку до позову не надані.

Позивачем не надано доказів того, що на момент переходу до нього прав за кредитним договором № 05/02/2008/840-К-218 від 21.02.2008 року на підставі договору про відступлення прав вимоги № GL3N216954_ПВ_188 від 24.04.2020 року, у первісного кредитора ПАТ «КБ «Надра», а потім і у нового кредитора ТОВ «Консалт Солюшенс» існувало право вимоги до відповідачки, саме в тому обсязі та на умовах, зазначених у реєстрі договорів та Боржників, в тому числі щодо суми позики і процентів.

Відповідач ОСОБА_4 до суду не прибула, причини неявки не відомі, про дату та час судового засідання сповіщалась належним чином, шляхом направлення судової повістки за адресою реєстрації, проте конверти повертались до суду без вручення адресату, з відмітками пошти «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою». Судом також було здійснено виклик відповідача до суду, шляхом створення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Судової влади.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення та заперечення сторін у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод 1950 р. кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановлений законом, який вирішить спір щодо його права та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розглядаючи вказану справу на підставі наведених і встановлених у судовому засідання фактів суд констатує, що вони випливають з договірних відносин і регулюються правовідносинами, визначеними нормами Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що 21.02.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (надалі - Банк), та ОСОБА_1 (надалі - Позичальник) укладено кредитний договір №05/02/2008/840-К/218 (далі - Договір, Кредитний договір), який також було досліджено в судовому засіданні в оригіналі, за змістом пункту 1.1. якого Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 192 664,00 долари США в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

За змістом п. 1.2. Договору цільовим використанням Кредиту є проведення розрахунків по договору купівлі-продажу від 21.02.2008 року, що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 земельної ділянки, що знаходиться за адресою: територія Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, кадастровий номер-:01:001:0700 та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: територія Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, кадастровий номер - :01:001:0703.

За змістом п. 1.4. Договору Банк надав кредит строком до 18.02.2028 року.

Відповідно п. 7.3 Договору, сторони керуючись ст. 259 ЦК України, строк позовної давності встановлено до 10 років.

Згідно пункту 3.3.1. Договору щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 2 245,00 доларів США.

21.02.2008 р. між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2 (дал - Поручитель) було укладено договір поруки №05/02/2008/840-П/218, який також було досліджено в судовому засіданні в оригіналі, за змістом пункту 1.1. якого Поручитель поручається перед Кредитором за належне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань, що витікають з Кредитного договору №05/02/2008/840-К/218 від 21 лютого 2008 року.

Пунктом 1.2. Договору поруки встановлено, що Поручитель відповідає перед Кредитором у повному обсязі, тобто Позичальник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору №05/02/2008/840-К/218 від 21.02.2008 року між ВАТ «КБ «НАДРА» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір б/н від 21.02.2008 року, який також було досліджено в судовому засіданні в оригіналі, посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Заботкіною Т.Ю., та зареєстрований в реєстрі за №342. Предметом іпотеки за вказаним договором є: земельна ділянка, площею 0,10га, яка розташована на території Фонтанської сільської ради, Комінтернівського району, Одеської області, кадастровий номер :01:001:0703 та земельна ділянка, площею 0,10га, яка розташована на території Фонтанської сільської ради, Комінтернівського району, Одеської області, кадастровий номер :01:001:0700;

Суд вважає встановленим факт укладання вищевказаних договорів, оскільки в судовому засіданні були дослідженні договори в оригіналах, та стороною відповідача не було ініційовано провадження судових експертиз на підтвердження підписання договорів саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Щодо заяви представника відповідача про відсутність доказів про перерахування коштів, то суд зазначає, що за умов п. 1.2 Кредитного договору №05/02/2008/840-К/218 від 21.02.2008 року, Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (надалі по тексту - "Кредит") у сумі 192 664,08 доларів США 08 центів у порядку і на умовах, визначених цим Договором за програмою «Іпотечний конструктор». Цільове використання Кредиту:

проведення розрахунків по договору купівлі-продажу від 21.02.2008., що укладений між Позичальником та ОСОБА_3 , згідно якого Позичальник придбає у власність нерухоме майно:

земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0700,що розташована на: території Фонтанської сільської ради Комінтерновського району Одеської області;

земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0703, що розташована на: території Фонтанської сільської ради Комінтерновського району Одеської області;

оплата комісії за розрахунки за цим Договором.

Отже, факт укладання договорів купівлі-продажу від 21.02.2008 року, що укладений між Позичальником та ОСОБА_3 , згідно якого Позичальник придбає у власність нерухоме майно, а саме: земельна ділянка, що знаходиться за адресою: територія Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, кадастровий номер-:01:001:0700 та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: територія Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, кадастровий номер - :01:001:0703, є підтвердженням отримання кредитних коштів та розрахунку за цільовим призначенням.

Згідно правового висновку Верховного Суду викладеного в постанові від 21 липня 2021 року в справі №287/363/16, при оцінці достатності доказів діють спеціальні правила - стандарти доказування, якими має керуватися суд при вирішенні справи. Стандарти доказування є важливим елементом змагальності судового процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про недоведеність.

Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання за Кредитним договором та видав ОСОБА_1 кошти у розмірі 192 664,08 доларів США.

Також в попередніх судових засіданнях, представник зазначив, що сторона позивача не зверталась до відповідачів з досудовими вимогами про стягнення боргу, не відбувалось судових розглядів чи будь чого іншого, що б змінило строк позовної давності. У зв`язку з тим щоб не створити зайве фінансове навантаження на сторону відповідачів, зменшили суму заборгованості за тілом кредиту з 190 054,07 доларів США до 20 000 доларів США, в межах наданого їм права на це. Також, уточнив прохальну частину позову, та зазначив, що заборгованість необхідно стягнути з відповідачів солідарно.

24.04.2020 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра» (далі - Банк, ПАТ «КБ «НАДРА») та ТОВ «Консалт Солющенс» (далі - Новий кредитор, Позивач) укладено договір № GL3N216954_ПВ_188 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 125. За змістом пункту 1 даного договору банк відступив Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набув права вимоги Банку до позичальників, та/або заставодавців, та/або поручителів, зазначених у Додатку 1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), та/або договорами поруки та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень та додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

За змістом пункту 2 Договору Новий кредитор набув усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань, права, що випливають із судових справ, виконавчих проваджень, право отримання коштів від реалізації заставного майна за Основними договорами, тощо.

За змістом пункту 122 Додатку 1 до Договору № GL3N216954_ ПВ_ 188 про відступлення права вимоги від 24.04.2020 року до ТОВ «Консалт Солющенс» перейшло право вимоги, серед іншого, до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кредитним договором №05/02/2008/840-К/218 від 21.02.2008 року, заборгованість по якому складає 226 223, 20 доларів США, з яких:

- основна сума боргу (тіло кредиту): 190 054 долари США 07 центів;

- відсотки: 36 169 доларів США 13 центів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У статті 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.530 ЦК України сторони повинні виконувати свої обов`язки належним чином і у встановлені строки відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ст.610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а ч. 1 ст.1049 вказаного Кодексу встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору кредит у строк та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це не встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням проведеним належним чином.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання)(стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення, невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання»(статті 530, 631 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частиною першою статті 530 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно п. 3.3.1 Договору сума щомісячної мінімально необхідного платежу складає 2 245 доларів США.

Позичальник повертає Кредит та сплачує Банку передбачені п.п.1.3.1. цього Договору платежі безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок НОМЕР_2 тарифного пакету 4.2.8. «Процвітання» у порядку передбаченому п.3.3.3., шляхом сплати мінімально необхідного платежу у валюті Кредиту.

Позичальник вносить мінімально необхідний платіж по Кредиту, визначений, у п.п. 3.3.1. цього Договору, щомісячно до 6 числа поточного місяця, а Банк здійснює списання з поточного рахунку на рахунок погашення заборгованості до 10 числа поточного місяця. Кінцевий термін повернення Кредиту - 18.02.2028 року,

Таким чином, вказаний Договір № №05/02/2008/840-К/218 є таким, що підлягав поверненню з розстроченням, а отже порушення чергової частини повернення, потягнуло порушення вимог Договору та надало можливість звернутись до суду із позовом про дострокове стягнення заборгованості.

Так, представник позивача скористався своїм право звернення до суду та визначив суму боргу 20 000 доларів США, зменшивши заборгованість до Договору з тіла кредиту 190 054 доларі США 07 центів.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Статтею 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно з ч. 1 ст. 553 Цивільного Кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання Боржником свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язань боржником.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 554 Цивільного Кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено Договором поруки.

Таким чином заборгованість у розмірі 20 000 доларів США підлягає стягненню з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку.

Представник відповідача, яка є поручителем у даному кредитному зобов`язанні ОСОБА_2 заявляє, що позивачем не дотримано умов п. 2.1 Договору поруки щодо пред`явлення до поручителя вимоги.

У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 521/21255/13-ц, Велика Палата Верховного Суду відхилила довід касаційної скарги про те, що позивач перед зверненням до суду не виконав вимоги частини десятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, і пункту 12 договору про надання споживчого кредиту, не направив досудове повідомлення (вимогу), з огляду на що не набув право на дострокове стягнення коштів за цим договором. Велика Палата Верховного Суду вказала, що боржник зобов`язаний виконати його обов`язок відповідно до умов договору. Тобто, порушивши права або законні інтереси кредитора, зобов`язаний поновити їх, не чекаючи на повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту чи на звернення до суду з відповідним позовом. Враховуючи приписи статей 526, 527 і 530 ЦК України, Велика Палата Верховного Суду зазначила про те, що направлення повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту стосується загального порядку досудового врегулювання відповідних спорів. Невиконання кредитором обов`язку з направлення такого повідомлення (вимоги) не означає відсутність порушення його прав, а тому він може вимагати у суді виконання боржником обов`язку з дострокового повернення кредиту. Враховуючи те, що вимоги кредитора й обов`язки боржника за договором про надання споживчого кредиту у добровільному порядку не були виконані на час ухвалення судового рішення, Велика Палата Верховного Суду у зазначеній постанові погодилася з аргументами суду апеляційної інстанції про наявність підстав для дострокового стягнення заборгованості.

Отже, за вказаних обставин можна зробити висновок, що звернення до суду з позовом про солідарне стягнення з боржника та його поручителя, у разі порушення умов повернення кредиту, без попереднього надіслання вимоги до поручителя, не є підставою для відмови у позовних вимогах відносно поручителя.

Прохальна частина позову містить вимогу про розподіл судових витрат, які попередньо зазначенні в порядку ст. 175 ЦПК України та складають 20 000 грн.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідності до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. ). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

На підтвердження повноважень адвоката Демчука Я.В, який звернувся до суду з вказаним позовом в якості представника позивача, надано Ордер серії ВН № 1231073.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зважаючи на вищевикладені обставини у їх сукупності, враховуючи, що стороною позивача не надано суду підтвердження понесених витрат, а саме акту розрахунку, будь-якого доказу на підтвердження передачі в готівковій формі чи в безготівковій формі платіжним дорученням на поточний рахунок Адвоката з зазначенням відповідного призначення платежу, суд відмовляє у стягнення витрат на правничу допомогу.

В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору, які склали 10 970,58 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції № 141 від 07.03.2023 р.

Керуючись ст. ст. 526, 549-552, 1054 ЦК України та ст. ст. 2, 19, 76-81, 89, 141, 229,

258, 259, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ТОВ «Консалт Солюшенс» (, адреса: м. Одеса, вул. Пушкінська, 36, офіс 308) до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат - задовільнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь ТОВ «Консалт Солюшенс» () заборгованість в розмірі 20 000 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь ТОВ «Консалт Солюшенс» () понесені судові витрати, а саме судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 10 970,58 грн., в рівних частинах по 5 485,29 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст судового рішення складено 30 січня 2026 року з урахуванням навантаження складу суду.

З урахуванням рекомендованих Вищою радою правосуддя показників, ДСА України зробила розрахунок необхідної кількості суддів для здійснення ефективного правосуддя, яка суттєво перевищує кількість суддів визначену рішенням ВРП від 24 серпня 2023 р. 852/0/15/ - 23. Згідно розрахунків ДСА України, чисельність суддів Біляївського районного суду Одеської області, з урахуванням рівня навантаження, має складати 47 осіб. Зараз штатна кількість 11 суддів, фактично здійснюють правосуддя тільки 6.

Суддя: В.М. Буран