Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2025 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Мельниченко К.Б, заявника ОСОБА_1 , заінтересованої особи ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Зміївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , про встановлення факту батьківства

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Подільського районного суду міста Києва з заявою, заінтересована особа: Зміївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (надалі за текстом - заінтересована особа 1), про встановлення факту батьківства, в якій просить суд встановити факт батьківства, що ОСОБА_5 (надалі за текстом - ОСОБА_5 ) є батьком ОСОБА_6 (надалі за текстом - дитина).

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 05.12.2024 дану справу передано за підсудністю до Чугуївського міського суду Харківської області.

Постановою Київського апеляційного суду від 17.07.2025 Ухвалу суду від 05.12.2024 скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

29.07.2025 матеріали цивільної справи №758/15510/24 надійшли до суду.

Ухвалою від 30 липня 2025 року прийнято до розгляду заяву та призначено судове засідання.

Ухвалою від 19 вересня 2025 року залучено до участі у справі заінтересованих осіб ОСОБА_3 (надалі за текстом - заінтересована особа 2), ОСОБА_2 (надалі за текстом - заінтересована особа 3) та ОСОБА_4 (надалі за текстом - заінтересована особа 4).

21.11.2025 до суду від заявника надійшла заява про долучення доказів.

26.11.2025 до суду від заінтересованої особи 3 надійшла заява.

У судове засідання учасники судової справи не прибули.

За змістом ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи, запобігаючи при цьому безпідставному затягуванню розгляду справи.

Суд, керуючись приписами ч.1 ст. 244 ЦПК України суд відклав ухвалення та проголошення судового рішення оголосивши дату та час його проголошення.

У судовому засіданні судом було прийнято, складено і підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, суд встановив наступне.

За змістом свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 28.11.2016 ОСОБА_7 є сином заявниці.

Аналогічні відомості містяться у Витязі з Державного реєстру актів цивільного стану №7 від 05.03.2020.

МО України сповістило заінтересовану особу 2 про те, що солдат ОСОБА_5 стрілець - помічник гранатометника стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 зник безвісти внаслідок мінометного обстрілу під час виконання обов`язків військової служби, завдань пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України в районі населеного пункту Красногорівка Покровського району Донецької області 10 вересня 2024 року.

За змістом Свідоцтва про смерть НОМЕР_3 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до Свідоцтва про народження батьком ОСОБА_5 є заінтересована особа 2, матір`ю - заінтересована особа 3.

Заявниця повідомила суд, що у ОСОБА_5 наявні спадкоємці першої черги, а саме, заінтересована особа 2 - 4.

Заінтересована особа 2 у заяві від 10.11.2025 №6590, яка посвідчена нотаріально, зазначив, що ОСОБА_5 є його сином. Повідомив суд, що не заперечує проти задоволення заяви про встановлення факту батьківства, а саме що ОСОБА_5 , є батьком дитини. Дитина дійсно є донькою його сина та його онукою відповідно. Він спілкувався із нею як з онукою, як до мобілізації сина, так і після мобілізації сина.

Заінтересована особа 3 у заяві від 19.11.2025 повідомила, що ОСОБА_5 є її сином. Дитину сприймає як онуку. Син вважав її донькою та спілкувався з нею як з донькою. Повідомила суд, що не заперечує проти задоволення заяви.

Відповідно до Висновку про біологічну спорідненість №MGU1208 від 31.10.2024 ймовірність споріднення заінтересованої особи 3 та дитини складає 99,67%.

Стаття 52 Конституції України регламентує, що діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а такою від того, народженні вони у шлюбі чи поза ним. Ніяких моральних та правових обмежень будь-які діти не знають. Право та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державними органами реєстрації актів цивільного стану в установленому законом порядку.

Визнання батьківства - це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини.

Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини.

Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною.

Згідно із частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Стаття 128 СК України передбачає, що за відсутності заяви, право на подання якої встановленодо ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно доЦивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1ст. 135 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли не має спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд додатково звертає увагу, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини. Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження, або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ.

Відповідно до п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно із п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Враховуючи встановлені вище обставинита беручи до уваги результати аналізу ДНК на батьківство, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту батьківств.

При постановленні рішення в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суди зазначає, що відповідно до особливостей окремого провадження правила статей 141 ЦПК про розподіл судових витрат та відшкодування витрат по оплаті допомоги адвоката у цих справах не застосовуються.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 18, 133, 141, 259, 263-265, 280-282, 289, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Зміївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , про встановлення факту батьківства - задовольнити;

Встановити факт батьківства громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

Внести зміни до актового запису від 28 листопада 2016 року № 34 про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки Харківської обл., Зміївського району, с. Водяхівка, складеного Виконавчим комітетом Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області, вказавши в графі «Батько»: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України;

Повне найменування сторін:

Заявник: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 );

Заінтересовані особи:

Зміївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (адреса: 63404, Харківська обл., Зміївський р-н, місто Зміїв, вул. Адміністративна, буд. 10; Код );

ОСОБА_3 (адреса проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 );

ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП невідомий);

ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_4 ; РНОКПП невідомий);

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення;

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Гребенюк