печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення без руху

29 вересня 2025 року м. Київ

Суддя Печерського районного суду м. Києва Єрмічова В. В., перевіривши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі: Головного управління ДПС у Миколаївській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з указаним позовом.

Вивчивши позовну заяву з додатками, суддя дійшов такого висновку.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються (п. 3); перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (п. 8); підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав (п. 10).

Установлено, що пред`явлений позов не містить:

1) реєстраційного номеру облікової картки платника податків, номер і серію паспорта позивача, адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету позивача та відповідачів (щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків, то згідно даних, які містяться в доданих до позовної заяви документах, позивач ОСОБА_1 є громадянином України, який має паспорт громадянина України, а тому, йому має бути присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків. За таких підстав, означена обставина вказує на обов`язок позивача щодо зазначення у позовній заяві таких даних);

2) обґрунтований розрахунок сум, які стягуються з відповідачів;

3) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

5) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

На виконання вимог, передбачених пунктами 8, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачу слід зазначити про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначити щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Установлено, що позовна заява не містить даних, які зазначено вище, тобто заява подана без урахування вимог, встановлених цивільним процесуальним законодавством, тому недоліки допущені позивачем при зверненні до суду слід усунути.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч. 8 ст. 43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Згідно з ч. 4 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 95 ЦПК України передбачено, що учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003", затверджено наказом Держспоживстандарту України № 55 від 07.04.2003, Правилами організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції України N 1000/5 від 18.06.2015 (далі - Правила), Інструкцією з діловодства в окремих органах державної влади (місцевого самоврядування) та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 8 розділу 10 Правил копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.

Напис про засвідчення копії складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії.

Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки "Для копій".

У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи.

На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка "Копія".

Засвідчення копії документа - це засвідчення відповідності копії оригіналу документу, відсутність на копії напису про її засвідчення "Згідно з оригіналом" є підставою вважати її такою, що не посвідчена в установленому порядку.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 08.05.2019 у справі № 160/7887/18.

Установлено, що до позовної заяви додано копії документів, які в установленому порядку позивачем не посвідчені, зокрема на копіях документів не проставлено напис "Згідно з оригіналом", відсутній особистий підпис особи, яка засвідчує копії, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, не зазначена дата засвідчення копії (частини 2, 5 ст. 95, ч. 4 ст. 177 ЦПК), тому позивачу вказані недоліки слід усунути.

При постановлені ухвали судом ураховано практику Європейського суду з прав людини, якою встановлено, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна Держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Зокрема, така позиція висловлена в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001, дн зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За таких підстав, вимоги, указані в судовій ухвалі, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом і водночас кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З урахуванням означеного, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху, про що повідомити позивача та надати йому триденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України в разі невиконання позивачем вимог суду у встановлений строк заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Згідно з ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі ст. 129 Конституції України, керуючись частинами 1, 2 ст. 2, ч. 1 ст. 4, частинами 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ст. 19, частинами 1, 2, 4, 5 ст. 95, частинами 1, 3 ст. 175, ч. 5 ст. 177, частинами 1, 2 ст. 185, п. 1 ч. 1 ст. 258, частинами 4, 5, 8 ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 260, ч. 1 ст. 261, ч. 4 ст. 263, ч. 9 ст. 268 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі: Головного управління ДПС у Миколаївській області, Казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом трьох днів з дня вручення ухвали.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Суддя В. В. Єрмічова