УХВАЛА

06 січня 2025 року м. Кропивницький

справа № 383/91/22

провадження № 22-ц/4809/288/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Єгорової С. М. (суддя доповідач), Карпенка О. Л., Мурашка С. І., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2023 року у складі головуючого судді Бондаренка В. В.

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2023 року накладено, зокрема на ОСОБА_1 штраф в сумі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 684 грн.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бойко Яна Романівна, оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 04 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2023 року залишено без руху. Запропоновано заявнику протягом десяти днів з дня вручення ухвали надати до апеляційного суду обґрунтовану заяву про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, а також докази на підтвердження відповідних доводів, виправлену апеляційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог процесуального закону; копії (примірники) виправленої апеляційної скарги з доданими документами для всіх учасників справи; докази сплати судового збору.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 27 грудня 2024 року, з підстав, що у ній зазначені, ОСОБА_1 продовжено строк на виконання вимог ухвали суду від 04 грудня 2024 року.

Недоліки апеляційної скарги усунуто ОСОБА_1 у межах встановленого судом строку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2023 року.

В обґрунтування причини пропуску строку на апеляційне оскарження, заявник зазначає, що не знав про існування оскаржуваної ухвали. 09 березня 2022 року ОСОБА_1 було мобілізовано на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року. ОСОБА_1 і зараз перебуває в складі ЗСУ та бере безпосередню участь у бойових діях. 30 жовтня 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Бойко Я. Р. звернулась до Бобринецького відділу ДВС для ознайомлення з ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2023 року та цього ж дня ознайомилась з оскаржуваною ухвалою. Звертає увагу суду, що з 04 листопада 2024 року по 13 листопада 2024 року адвокат Бойко Я. Р. перебувала на амбулаторному лікуванні, про що до суду надаються відповідні довідки.

Згідно частини 4 ст. 148 ЦПК України ухвалу про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду вищої інстанції.

Частиною 2 ст. 352 ЦПК України передбачено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Згідно п. 18 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції про стягнення штрафу в порядку процесуального примусу.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Виходячи з викладеного, апеляційна скарга на ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2023 року у даній справі мала бути подана у строк до 03 січня 2024 року включно.

ОСОБА_1 апеляційну скаргу подано 20 листопада 2024 року, тобто з пропуском встановленого законом процесуального строку на апеляційне оскарження.

Перевіривши доводи заявника та матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що наявні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду з огляду на таке.

Питання поновлення та продовження процесуальних строків врегульовано положеннями ст. 127 ЦПК України, згідно з частиною першою якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Виходячи зі змісту ст. 354 ЦПК України клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку. При чому поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

Пропущений строк на апеляційне оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених скаржником підстав пропуску такого строку, суд дійде висновку про їх поважність. Отже, вирішення питання про поновлення процесуального строку належить до дискреційних повноважень суду, і у кожній конкретній справі суд має ґрунтовно перевіряти, чи є обставини, на які посилається заявник, такими, що свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи "Белле проти Франції" (Bellet v. France), "Ільхан проти Туреччини" (Ilhan v. Turkey), "Пономарьов проти України", "Щокін проти України" та інші).

Доступність права на оскарження у зв`язку із пропуском встановленого строку неодноразово була предметом розгляду ЄСПЛ. Так, у своєму рішенні у справі "Скорик проти України" суд зазначив, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право в апеляційних судах на основні гарантії, передбачені Конвенцією. Так, повинні враховуватися особливості провадження, що розглядається, відповідно до національного правопорядку, а також роль апеляційного суду в них. У справі "Зубак проти Хорватії" (Zubac v. Croatia) ЄСПЛ, розглядаючи загальні принципи стосовно доступу до судів вищої інстанції та обмеження ratione valoris (компетенція з огляду на цінність), зробив висновок, що стаття 6 Конвенції не зобов`язує Договірні держави створювати апеляційні чи касаційні суди, проте якщо такі суди існують, необхідно дотримуватись гарантій, визначених у статті 6 Конвенції, наприклад, у тій частині, у якій вона гарантує учасникам судового процесу ефективне право на доступ до суду.

У постанові Верховного Суду від 16 червня 2023 року у справі № 520/986/22 (адміністративне провадження № К/990/34812/22) вказано, що стаття 299 Кодексу адміністративного судочинства України (зазначена правова норма кореспондується із положеннями статті 358 ЦПК України) вимагає від суду апеляційної інстанції перевіряти факт отримання скаржником повного тексту оскаржуваного судового рішення та виключно з цього моменту обраховувати процесуальний строк. При цьому сам факт "обізнаності" скаржника з постановленням оскаржуваного судового рішення, за загальним правилом, не впливає на такий обрахунок строку. Зазначене положення процесуального кодексу фактично презюмує добросовісність поведінки скаржника, об`єктивну неможливість до отримання ним повного тексту оскаржуваного судового рішення належним чином скористатися конституційним правом на апеляційний перегляд справи, а також непорушність за такого підходу принципу res judicata.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд керується принципом безперешкодного доступу до правосуддя, що визнається міжнародним співтовариством як фундаментальний згідно з конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (п. 1 ст. 6). Такий принцип на національному рівні закріплений також конституцією України, яка регламентує право кожного захищати свої права і свободи всіма способами, не забороненими законом (ст. 55).

Суд апеляційної інстанції враховує, що ОСОБА_1 дійсно проходить військову службу у ЗСУ. В підтвердження цього до апеляційної скарги додано відповідні довідки та копію військового квитка серії НОМЕР_1 .

Так, згідно копії військового квитка серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 , останній з 09 березня 2022 року на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/22 призваний у Збройні Сили України по мобілізації.

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 , виданої 08 квітня 2022 року за №1203, старший солдат ОСОБА_1 дійсно перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 з 10 березня 2022 року по теперішній час.

Як вбачається з довідки за формою 5, виданої 27 січня 2024 року за №9 Військовою частиною НОМЕР_3 , військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації старший солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в в/ч НОМЕР_3 з 07 жовтня 2023 року по теперішній час.

У матеріалах справи відсутні докази вручення апелянту копії ухвали Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2023 року.

Апеляційний суд вважає, що вказані обставини перешкоджали скаржнику вчасно ознайомитися з судовим рішенням та оскаржити його до суду апеляційної інстанції.

За таких обставин, слід визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2023 року та поновити ОСОБА_1 пропущений з поважних причин строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції у даній справі.

Форма і зміст апеляційної скарги відповідають вимогам ст. 356 ЦПК України.

Судовий збір сплачено у встановленому законом порядку.

Перешкоди для відкриття апеляційного провадження відсутні.

Керуючись ст. 260, 261, 352,354, 356, 359-361, 389 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2023 року.

Відкрити апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2023 року.

Копію ухвали про відкриття провадження разом з копією апеляційної скарги та доданими до неї матеріалами надіслати учасникам справи і встановити їм строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу тривалістю десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити учасникам справи, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи (ч. 4 ст. 360 ЦПК України).

Відсутність відзиву на апеляційні скарги не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді С. М. Єгорова

О. Л. Карпенко

С. І. Мурашко