Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 514/368/25
Провадження по справі № 2/514/324/25
12 листопада 2025 року с-ще Бессарабське
Тарутинський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Кирилюк І.М.,
при секретарі судового засідання Царан К.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» (змінена назва Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
В березні 2025 року ТОВ «ФК «Пінг - Понг» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 01 липня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг - Понг» на підставі рішення єдиного учасника господарського товариства та наказу №70-к змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс».
Позов мотивований тим, що 06 січня 2020 року з власного волевиявлення, розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (надалі - ТОВ «Мілоан»), ОСОБА_2 подав Заявку на отримання кредиту № 1172640.
ТОВ «Мілоан» направило відповідачу електронним повідомленням одноразовий ідентифікатор, введенням якого відповідач підтвердив прийняття умов Договору про споживчий кредит № 1172640 від 06.01. 2020 року .
Відповідно до правил укладення договору відповідач отримав його проєкт разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами та Правилами, розміщеними на веб-сайті Товариства , які є публічною складовою кредитного договору. Платіжним дорученням відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі в сумі 7000 грн.
Проте відповідач не виконав належним чином зобов`язання за кредитним договором.
20 серпня 2020 року на умовах договору факторингу № 02/08ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» серед іншого за кредитним договором №1172640 від 06.01.2020 року. Отже ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до відповідача.
24 січня 2022 року ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Пінг-Понг» уклали договір факторингу № 1/15, відповідно до умов якого ТОВ «Пінг-Понг» набуло право грошової вимоги за кредитним договором №1172640 від 06.01.2020 року.
Дотепер відповідач ухиляється від виконання зобов`язань щодо погашення кредитної заборгованості, тому позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути у судовому порядку заборгованість з відповідача та судові витрати у виді судового збору та витрат на правничу допомогу.
Ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 01.04.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачу 15-денний строк для подання відзиву.
Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без участі його представника, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення згідно з вимогами ЦПК України.
Розгляд справи неодноразово відкладався через неявку відповідача. Поштові відправлення за зареєстрованою адресою проживання повертались із поштовими довідками про причини повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідач у передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України порядку повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України.
Отже суд вжив всіх заходів для повідомлення відповідачки про розгляд справи, проте остання в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов суду не надала, причини неявки суду не повідомила.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання без повідомлення причини такої неявки, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору.
Ураховуючи наведені обставини, думку позивача щодо можливості розгляду справи у заочній процедурі, суд дійшов висновку про розгляд справи без участі сторін з ухваленням за наслідками такого розгляду заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Встановлені судом фактичні обставини у справі.
ТОВ «ФК «Пінг-Понг», ТОВ «Діджи Фінанс», ТОВ «Мілоан» є юридичними особами, котрі мають право на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг.
06.01.2020 року ОСОБА_1 в особистому кабінеті на сайті ТОВ «Мілоан» було створено анкету-заяву на отримання кредиту № 1172640.
06.01.2020 року ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №1172640 (індивідуальна частина), відповідно до умов якого позикодавець зобов`язується на умовах, визначених договором, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом.
Згідно із п.п. 1.2, 1.3, 1.4, 1.5.1 договору сума кредиту становить 7000,00 грн.; кредит надається строком на 30 днів з 06.01.2020 р.; термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 05.02.2020 р.; комісія за надання кредиту становить 1400,00 грн., яка нараховується за ставкою 20,00% від суми кредиту одноразово.
Відповідно до п. 1.5.2 договору проценти за користування кредитом: 5250,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована.
Згідно із п. 6.1 договору цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений на веб-сайті товариства (а.с. 18-20).
Відповідно до платіжного доручення № 13453430 від 06.01.2020 р. ТОВ «Мілоан» перераховано ОСОБА_1 7000,00 грн (а.с. 32).
20.08.2020 р. між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 02/08, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступив ТОВ «Діджи Фінанс» права грошової вимоги до боржників, перелік яких зазначений у Реєстрі прав вимоги, зокрема до ОСОБА_1 за кредитним договором №1172640, що підтверджується Витягом з додатку до договору факторингу № 02/08 від 20.08.2020 р (а.с. 21-25).
24.01.2022 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» було укладено договір факторингу № 1/15, відповідно до умов якого ТОВ «Діджи Фінанс» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» права грошової вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги, зокрема до ОСОБА_1 за кредитним договором №1172640 від 06.01.2020 року, що підтверджується Витягом з додатку до договору факторингу № 1/15 від 24.01.2022 р. (а.с. 8 з.б. -9, 28-30).
Надаючи правову оцінку встановленим у справі обставинам, суд виходить з такого.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку ( ст. 509 Ц К України)
Сторонами у зобов`язанні є і боржник і кредитор ( ст. 510 Ц К України)
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.
Укладення договору є підставою для виникнення зобов`язань (ч.2 ст.11 ,ч.2 ст. 509 ЦК України).
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти ( ч.1 ст.1054 ЦК України).
Договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором ( п.1-1 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживне кредитування»).
Кредитодавцем у розумінні зазначеного Закону є банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право надавати споживчі кредити ( п.7 ч.1 ст. 1 Закону «Про споживче кредитування»).
Порядком споживчого кредитування передбачено, що кредитодавець встановлює можливість укладення договору про споживчий кредит на підставі відповідного запиту (заяви) споживача, у тому числі з використанням засобів дистанційного зв`язку, та оцінки кредитоспроможності споживача (ч.2 ст. 14 Закону України «Про споживне кредитування»).
Відповідно до Закону «Про споживче кредитування» та Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» такий договір може укладатися шляхом приєднання, коли він складається із індивідуальної і публічної частини договору (ст. 634 ЦК України, ч.2 ст. 13 Закону «Про споживче кредитування», ч.5 ст. 9 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії»).
Положеннями ЦК України, які застосовуються до відносин за кредитним договором, передбачено, що такий договір є укладеним з моменту передання грошей. Позичальник зобов`язаний повернути грошові кошти у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1046 ЦК України ст.1049 ЦК України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, серед іншого, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).
Згідно з вимогами Закону України «Про споживче кредитування» відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит допускається фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, та/або послуги з факторингу (ч.2 ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування»).
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) ( ч.1 ст.1077 ЦК України).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. ( ст. 1078 ЦК України).
Ураховуючи, що на підставі наданих доказів встановлено, що ОСОБА_1 не виконує взяті на себе зобов`язання щодо повернення отриманих коштів за укладеним кредитним договором, право вимоги за якими перейшло до ТОВ «ФК «Пінг-Понг» (змінена назва ТОВ ФК «Солвентіс»), суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення заборгованості.
Встановлюючи обґрунтованість заявлених позивачем вимог щодо розміру заборгованості суд зазначає наступне.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 4 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16, від 05 квітня 2023 року 910/4518/16 Верховний Суд виснував, що після спливу визначеного договором строку (терміну) кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує відповідальність за порушення грошового зобов`язання.
У цій справі судом встановлено, що сторони кредитного договору ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 визначили у договорі строк кредитування у 30 днів та термін до 05.02.2020 року, а також порядок сплати процентів за кожний день строку користування кредитом за ставкою 2,50%, тобто визначили строк та порядок виконання вказаних зобов`язань.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що сума заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 за кредитним договором становить 15 652 грн (6650 грн (основний борг) + 5250 грн (сума процентів за 30 днів - строку користування кредитом на умовах договору) +1400 грн (комісія за видачу кредиту) + 2352 грн (нарахована пеня).
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають покладенню на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1380 грн 54 коп. В решті судовий збір покладається на позивача.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано: договір № 43657029 про надання правової допомоги від 01.11.2024 р.; детальний опис виконаних адвокатом Білецьким Б.М. робіт (наданих послуг), необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ФК «Пінг-Понг» щодо стягнення кредитної заборгованості від 03.03.2025 р.; додаткову угоду № 1172640 до договору №43657029 про надання правової допомоги від 01.11.2024 р.; акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконаних робіт, надання послуг) від 03.03.2025 р., згідно якого загальна сума витрат понесених позивачем на правничу допомогу складає 6000,00 гривень.
У постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду висловила позицію, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію їх реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Ураховуючи складність справи, розгляд справи без участі сторін, часткове задоволення позовних вимог, суд, керуючись положеннями ст. 141 ЦПК України вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про заявлені витрати на правничу допомогу в розмірі 3 420 грн (пропорційно задоволеним вимогам).
Ураховуючи наведене та керуючись ст. ст. 13, 259, 280-289, 354 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» (змінена назва Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
В решті у задоволенні позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І.М. Кирилюк