ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/2931/23 Головуючий суддя І інстанції Нечипоренко І. М.
Провадження № 22-ц/818/191/26 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, що виникають із земельних відносин, з них:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Мальованого Ю.М., Шабельнікова С.К.,

за участю секретаря Шевцової К.Є.,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за апеляційною скаргою заступника керівника Харківської обласної прокуратури Кравченка Андрія на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 22 лютого 2024 року, по справі № 619/2931/23 за позовом Дергачівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Солоницівської селищної ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи: Приватне акціонерне товариство Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», Дочірнє підприємство «Клінічний санаторій «Курорт Березівські мінеральні води» Приватного акціонерного товариства Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, іпотеки та зобов`язання повернути земельні ділянки,-

в с т а н о в и в:

У червні 2023 року керівник Дергачівської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області (далі - Солоницівська СР) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи: приватне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (далі - ПрАТ «Укрпрофоздоровниця»), дочірнє підприємство «Клінічний санаторій «Курорт Березівські мінеральні води» ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» (далі - ДП «КС «Курорт Березівські мінеральні води»), про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, іпотеки та зобов`язання повернути земельні ділянки.

В обґрунтування позову прокурор зазначав наступні підстави.

Згідно з державним актом на право постійного користування землею серії ХР-10-40-003328, який видано 26 листопада 1997 року на підставі рішення Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області (далі - Пересічанська СР) від 14 жовтня 1997 року № 254, ДП «КС «Курорт Березівські мінеральні води» було постійним користувачем земель оздоровчого призначення, загальною площею 62,3 га.

Рішенням Пересічанської СР від 07 квітня 2005 року на підставі статті 142 ЗК України припинено право постійного користування ДП «КС «Курорт Березівські мінеральні води» частиною земельної ділянки, загальною площею 45,7475 га, на території села Березівське Дергачівського району Харківської області, вирішено внести зміни до державного акту на право постійного користування землею серії ХР-10-40-003328.

Рішенням Пересічанської СР від 30 вересня 2010 року безоплатно передано у приватну власність громадянам, у тому числі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 16 земельних ділянок, по 0,1 га, на території Пересічанської СР, зі зміною цільового призначення - із земель оздоровчого призначення на землі рекреаційного призначення (для дачного будівництва), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі зазначеного рішення селищної ради вказані громадяни отримали державні акти на право власності на 16 земельних ділянок, по 0,1 га кожна, для дачного будівництва. Тобто ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали у приватну власність земельні ділянки, загальною площею по 0,1 га.

Зокрема, рішенням органу місцевого самоврядування від 30 вересня 2010 року затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам для індивідуального дачного будівництва за рахунок земель оздоровчого призначення з віднесенням до категорії земель рекреаційного призначення та передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку, площею 0,10га, яка розташована по АДРЕСА_1 , та ОСОБА_3 земельну ділянку, площею 0,10 га, яка розташована по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку (серія ЯЛ № 076922), який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів про право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 23, а ОСОБА_3 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку (серія ЯЛ № 076923), який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 24.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 21 лютого 2017 року у справі № 922/3652/15 визнано недійсним вищевказане рішення Пересічанської СР від 07 квітня 2005 року та рішення Пересічанської СР від 28 лютого 2006 року про припинення права постійного користування ДП «КС «Курорт Березівські мінеральні води» частиною земельної ділянки, загальною площею 16,5525 га, на території села Березівське Дергачівського району Харківської області (Пересічанської СР). Встановлено протиправну зміну державної власності на землю оздоровчого призначення, площею 62,3 га, ДП «КС «Курорт Березівські мінеральні води» на правовий статус земель комунальної власності Пересічанської СР, яка розпочала процес приватизації та передачі в оренду вказаних земель.

Постановою Харківського апеляційного суду від 07 лютого 2019 року у справі № 619/1883/17 визнано недійсним та скасовано вищевказане рішення Пересічанської СР від 30 вересня 2010 року про безоплатну передачу у приватну власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельних ділянок, розташованих по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 . Визнано недійсними державні акти на право власності вказаних осіб на земельні ділянки, які зареєстровані 05 листопада 2010 року в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 31 (серія державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЛ № 076922, кадастровий номер :00:000:0247) та за № 24 (серія державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЛ № 076923, кадастровий номер :00:000:0248).

Під час виконання цього судового рішення з`ясовано, що на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22 вересня 2017 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , за останньою зареєстровано право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: :00:000:0247, площею 0,1000 га.

Того самого дня, 22 вересня 2017 року, між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, яким забезпечено виконання укладеного між ними договору позики, відповідно до якого ОСОБА_4 передала в іпотеку ОСОБА_1 земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,100 га, кадастровий номер :00:000:0247, цільове призначення земельної ділянки - рекреаційного призначення (для індивідуального дачного будівництва).

У зв`язку з порушенням виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання право власності на вказану земельну ділянку перейшло до ОСОБА_1 . Для державної реєстрації права власності на земельну ділянку останньою надано приватному нотаріусу зазначений договір іпотеки. Відповідну інформацію внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Крім того, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22 вересня 2017 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за останньою зареєстровано право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :00:000:0248, площею 0,1000 га.

Того самого дня, 22 вересня 2017 року, між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, яким забезпечено виконання укладеного між ними договору позики, відповідно до якого ОСОБА_4 передала в іпотеку ОСОБА_1 вищевказану земельну ділянку, цільове призначення якої - рекреаційне призначення (для індивідуального дачного будівництва).

У зв`язку з порушенням виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання право власності на вказану земельну ділянку перейшло до ОСОБА_1 . Для державної реєстрації права власності на земельну ділянку останньою надано приватному нотаріусу зазначений договір іпотеки. Відповідну інформацію внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Тобто спірні земельні ділянки вибули із володіння держави поза її волею та остаточно перейшли у приватну власність ОСОБА_1

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відчужили спірні земельні ділянки під час судового розгляду справи про визнання недійсними та скасування відповідних рішень органів місцевого самоврядування, на підставі яких вони набули право власності на земельні ділянки, визнання недійсних державних актів на право власності на земельні ділянки та скасування державної реєстрації земельних ділянок (справа № 619/1883/17). Новий власник земельних ділянок, ОСОБА_4 , у день набуття права власності на земельні ділянки, 22 вересня 2017 року, передав земельні ділянки в іпотеку ОСОБА_1 на забезпечення виконання укладеного між ними договору позики.

Прокурор зазначав, що вказані особи діяли недобросовісно (статті 3, 13 ЦК України), оскільки вони мали на меті унеможливити виконання судового рішення у справі № 619/1883/17.

Крім того, прокурор уважав, що внаслідок цього зазначені договори купівлі-продажу та договори іпотеки є фраудаторними, а тому їх слід визнати недійсними також на підставі статті 234 ЦК України.

Прокурор указував, що вилучення з порушенням земельного законодавства земель оздоровчого призначення, зміна їх цільового призначення та передача у приватну власність без належних на те законодавчих підстав загрожує використанню земельної ділянки не за цільовим призначенням, порушує інтереси територіальної громади Солоницівської СР.

Тому спірні земельні ділянки мають бути повернуті у власність держави на користь Солоницівської СР на підставі статті 391 ЦК України.

З урахуванням наведеного, прокурор просив суд визнати недійсними вищевказані договори купівлі-продажу та іпотеки щодо спірних земельних ділянок, зобов`язати ОСОБА_1 повернути земельні ділянки у власність територіальної громади Солоницівської СР.

На обґрунтування відсутні спливу строків позовної давності - звернення до суду із цим позовом прокурор вказав на те, що факт незаконного заволодіння спірними земельними ділянками прокуратурі стало відомо лише під час вивчення Дергачівською окружною прокуратурою Харківської області питання стану виконання судових рішень.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 24 лютого 2022 року у задоволенні позову прокурора відмовлено.

В апеляційній скарзі заступник керівника Харківської обласної прокуратури Кравченко А. просить суд рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказана апеляційна скарга розглядається Харківським апеляційним судом другий раз.

Так, постановою Харківського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року апеляційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури було задоволено частково.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 22 лютого 2024 року скасовано.

Позов керівника Дергачівської окружної прокуратури Харківської області задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_1 повернути земельну ділянку АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1000 га, з кадастровим номером :00:000:0247, у власність об`єднаної територіальної громади в особі Солоницівської СР.

Зобов`язано ОСОБА_1 повернути земельну ділянку АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1000 га, з кадастровим номером :00:000:0248, у власність об`єднаної територіальної громади в особі Солоницівської СР.

В іншій частині позовних вимог прокурора було відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Харківської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 64 153,20 грн за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Постановою Верховного Суду від 07 травня 2025 року касаційну скаргу керівника Харківської обласної прокуратури та касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бабій Л.В. було задоволено частково. Згадану Постанову Харківського апеляційного суду від 04 рудня 2024 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В ході апеляційного розгляду справи відповідачка ОСОБА_1 заявила клопотання, у якому просить суд зупинити провадження по цивільній справі за вказаним позовом Дергачівської окружної прокуратури про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, іпотеки та зобов`язання повернути земельні ділянки- до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі № 619/1883/17, від якого залежить вирішення справи.

Вказує, що постановою Верховного Суду від 05.03.2025 року у справі №619/1883/17 скасовано рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 03.03.2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 07 лютого 2019 року та постанову Верховного Суду від 03 березня 2019 року та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вважає, що рішення, на які посилається позивач у справі № 619/2931/23 як на підставу своїх вимог, втратили законну силу, а результати нового розгляду справи №619/1883/17 безпосередньо вплинуть на правильність вирішення цієї справи.

Вислухавши доповідь головуючого судді, думки представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та подану заяву суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Дійсно, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 березня 2025 року у справі № 619/1883/17 (провадження № 61-3897св24), з урахуванням ухвали Верховного Суду від 19 березня 2025 року про виправлення описки, касаційну скаргу ОСОБА_1 , як особи, яка не була залучена до участі в справі, проте суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та обов`язки, - задоволено частково. Вищевказану постанову Верховного Суду від 03 березня 2021 року скасовано. Рішення Дергачівського районного суду Харківської обласні від 26 квітня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 07 лютого 2019 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому підставою для скасування судових рішень стало незалучення ОСОБА_1 , щодо якої суд хвалив рішення про її права, свободи, інтереси та обов`язки, до участі у справі, що є обов`язковою підставою для скасування судових рішень.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 03 квітня 2025 року у справі № 619/1883/17 прийнято до розгляду вказану справу, вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання для розгляду справи. Наразі судовий розгляд вказаної справи № 619/1883/17 триває.

Загальновизнаним у доктрині права правовим наслідком скасування судового рішення є втрата тих правових наслідків, які з нього випливають. У цьому випадку повністю втрачаються такі правові властивості законної сили судового рішення, як: загальнообов`язковість, незмінність, неспростовність, виключність, преюдиціальність та реалізованість.

Зазначене підтверджується і судовою практикою, зокрема, Верховного Суду України у постановах: від 16 квітня 2014 року у справі № 6-146цс13; від 02 вересня 2015 року у справі № 6-1168цс15; від 18 січня 2017 року у справі № 6-2776цс16 та інших.

Велика Палата Верховного Суду у пункті 43 постанови від 14 грудня 2022 року у справі № 461/12525/15-ц (провадження № 14-190цс20) також зазначала, що скасоване судове рішення не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення.

Внаслідок цього у даній справі суд апеляційної інстанції позбавлений правових підстав спиратись на преюдиціальне значення згаданих судових рішень судів першої та апеляційної інстанції у справі № 619/1883/17(частина четверта статті 82 ЦПК України).

З огляду на це суд апеляційної інстанції має розглянути по суті аргументи заяв відповідачів про застосування наслідків спливу позовної давності відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, та з урахуванням обов`язкових мотивів скасування постанови Харківського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року, які зазначені у вищевказаній постанові від 07 травня 2025 року у справі справа № 619/2931/23 (провадження № 61-68 св 2), а саме: звернути увагу на зазначені правові висновки Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, відповідні норми національного й міжнародного законодавства, встановити фактичні обставини справи й після цього надати оцінку ефективності обраного прокурором способу судового захисту порушених прав держави, позовній давності тощо.

У зв`язку з цим колегія суддів звертає увагу, що внаслідок скасування вищевказаних судових рішень у справі № 619/1883/17 щодо визнання недійсним та скасування вищевказаного рішення Пересічанської СР від 30 вересня 2010 року про безоплатну передачу у приватну власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельних ділянок, колегія суддів позбавлена правових підстав для розгляду по суті аргументів позову про фраудаторність договорів купівлі-продажу та іпотеки у даній справі.

Тому колегія суддів у контексті цієї правової ситуації та в межах ст. 367 ЦПК України має спочатку дослідити питання добросовісності набувачів спірних земельних ділянок, та у разі негативної відповіді на це питання - перевірити аргументи заяв про сплив позовної давності.

Питання добросовісності набувачів спірних земельних ділянок вирішується в межах вказаної справи № 619/1883/17 з урахуванням Закону України №4292-IX від 12.03.2025 «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» (набрав чинності 9 квітня 2025 року), який встановлює граничний 10-річний строк для витребування нерухомості державою чи громадами від добросовісного набувача, а також запроваджує механізм обов`язкової компенсації вартості такого майна, змінюючи норму ст. 388 та ст. 390 ЦК України, які діяли на день виникнення спірних правовідносин.

При цьому згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону№4292-ІХ положення цього Закону мають зворотну дію в часі, зокрема, в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом;

З урахуванням того, що спірні земельні ділянки вибули з володіння територіальної громади та були на платній основі відчужені іншій особі, належним та ефективним способом захисту у заявленому Прокурором позові є саме віндикація спірного майна від останнього власника, тобто витребування спірних земельних ділянок.

Аналогічне процесуальне питання щодо надання зворотної дії окремим положенням вказаного Закону також розглядається у справі 910/4258/25, яка є релевантною за обставинами цієї справи. Ухвалою КГС ВС віл 01 грудня 2025 року вказана права № 910/4258/25 передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду (див. в ЄДРСР:. https://reyestr.court.gov.ua/Review/132237562#).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Визначаючи наявність підстав, передбачених п. 6 ч. 1ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у п. 6 ч. 1 цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду (абзац 4 п. 33постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»).

Таким чином, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 03 квітня 2025 року прийнято до розгляду зазначену справу, та на даний час розгляд справи триває.

Під час розгляду цієї справи до предмету доказування входить встановлення підстав позову щодо законності приватизації спірних земельних ділянок, і ці юридичні факти наразі встановлюються у іншій справі № 619/1883/17, яка перебуває на розгляді в Дергачівському районному суді. При цьому колегія суддів зважає на те, що за відсутності рішення по суті спору у справі № 619/1883/17 об`єктивно змінюється предмет доказування в суді апеляційної інстанції поза межі, які визначені у ст. 367 ЦПК України, а тому враховує правові висновки, які були з цього приводу висловлені у п.п. 31-34 рішення ЄСПЛ у справі «Гусєв проти України» від 14.04.2021 (Заява № 25531/12) щодо порушення пункту 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» в ситуації, коли встановленні в апеляційному суді факти та застосоване право, яке наразі зазнало змін щодо захисту добросовісного набувача, значно відрізняється від тих, на яких ґрунтувався позов заявника.

З урахуванням вказаних правових висновків міжнародного суду, які відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України є джерелом права, колегія суддів вважає, що з точки зору основоположних вимог справедливого судового розгляду та принципу змагальності в такій процесуальній ситуації важливо надати відповідачам можливість подати докази та аргументи щодо питань, які стосуються законності приватизації та добросовісного набуття спірних земельних ділянок у власність у контексті положень вказаного Закону№4292-ІХ, які мають зворотну дію у часі, які колегія суддів у даній справі відповідно до змісту норми ст. 367 ЦПК України та правових висновків міжнародного суду щодо змісту п. 1 ст. 6 Конвенції позбавлена можливості надати самостійну правову оцінку.

З огляду на визначені у ст. 367 ЦПК України межі апеляційного розгляду справи така процесуальна можливість є у відповідачів є лише при розгляду справи в суді першої інстанції у іншій справі № 619/1883/17.

Оскільки лише у справі №619/1883/17, яка перебуває на розгляді в Дергачівському районному суді, можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав позову, заявленого у даній справі та має значення для результату її апеляційного розгляду, - колегія суддів вважає за необхідне відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням Дергачівського районного суду по іншій справі № 619/1883/17

Керуючись п.6 ч.1 ст.251, ст.ст. 259, 260, 389 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Базиль Оксани Володимирівни про зупинення провадження у справі задовольнити.

Зупинити провадження у справі № 619/2931/23 за позовом Дергачівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Солоницівської селищної ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи: Приватне акціонерне товариство Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», Дочірнє підприємство «Клінічний санаторій «Курорт Березівські мінеральні води» Приватного акціонерного товариства Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, іпотеки та зобов`язання повернути земельні ділянки - до розгляду по суті та набрання законної сили рішенням Дергачівського районного суду по справі №619/1883/17 за позовом заступника прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, Фонду державного майна України до Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Державна служба з питань геодезії, картографії та кадастру, Публічне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня постановлення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст ухвали виготовлено 12 січня 2026 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді Ю.М. Мальований.

С.К.Шабельніков.