07.01.2025
Справа № 642/2513/24
Провадження № 2-п/642/1/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2025 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Бородіної О.В.,

при секретарі Брус М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові, в режимі відеоконференції, заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 12.09.2024 року по справі № 642/2513/24 за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 12 вересня 2024 року у справі №642/2513/24 позовні вимоги Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволені. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 501430319 від 11.02.2022 року станом на 29.08.2023 року у розмірі 166 545 грн. 56 коп, яка складається з 108 939,25 грн. заборгованість по кредиту; 57 606,31 грн. заборгованість по відсотках, та судовий збір в розмірі 2 422,40 грн..

10.12.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2024 року у справі №642/2513/24, в якій просить скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 посилається на те, що судом не у повному обсязі встановлені обставини справи. Зазначає, що у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, вона має бути звільненою від обов`язку сплатити на користь кредитодавця штрафних санкцій передбачених ст. 625 ЦК України, неустойки (пені) за прострочення у розмірі 57 606,31 грн. Крім того, вважає, що заявлені суми процентів не ґрунтуються на умовах кредитного договору, надана позивачем виписка та розрахунок заборгованості за кредитом є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідачів. Позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредиту та його часткового погашення, тому немає підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці, є правильними. Вважає, що вбачається відсутність відомостей, які підтверджують факт наявності заборгованості відповідача за кредитним договором у розмірі 108 939,25 грн. Вказує на те, що позивачем не надано доказів того, що картка, передбачена умовами заяви, була видана відповідачу, як і не надано до суду відомостей, що підтверджують строк дії картки, що є істотними умовами договору, доказів зарахування кредитних коштів на картку. Також позивачем не надано суду доказів відкриття на ім?я відповідача рахунку, виписки по рахунку, який і мав би підтвердити рух грошових коштів, наявність або відсутність заборгованості, а додана до матеріалів справи довідка про умови кредитування з використанням кредитки, не містить відомостей про отримання вказаних документів з боку позичальника, ознайомлення останньої з вказаною довідкою.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2024 року заяву про перегляд заочного рішення прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Представника заявника ОСОБА_1 адвокат Рясний Владислав Денисович просив заяву про перегляд заочного рішення задовольнити, заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 12 вересня 2024 року та призначити справу на новий розгляд.

Представник позивача АТ «СЕНС БАНК» - адвокат Рудницький Юлій Ігорович заперечував проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення, просив залишити її без задоволення.

Суд, вислухавши доводи представників сторін, дослідивши подану заяву, оглянувши матеріали справи, доходить наступного.

Відповідно до вимог ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ст. 287 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Як на істотні обставини для перегляду заочного рішення, представник заявника посилається на те, що відповідач жодного листа, копії позовної заяви з доданими до неї матеріалами не отримувала та не знала про сам факт наявності справи та судових засідань.

З матеріалів справи вбачається, що справа призначалася до судового розгляду, про що повідомлявся відповідач у справі, у відповідності до вимог ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява сформована в системі «Електронний суд». Представником позивача додані докази надсилання копії позову з додатками відповідачеві (а.с. 10-13).

Про день, час та місце проведення судових засідань відповідач ОСОБА_1 неодноразово повідомлялась судом шляхом направлення на її адресу ухвали про відкриття провадження з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, які нею не отримувались.

Суд намагався також повідомити відповідача про розгляд справи в тому числі шляхом направлення смс-повідомлень, які відповідно до довідки нею отримано.

Крім того її повідомлялось про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик на веб-порталі судової влади України.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач вважається повідомленою належним чином про час і місце розгляду вищевказаної цивільної справи.

Відповідач у якості підстави для скасування заочного рішення у відповідній заяві посилається на неповідомлення її належним чином про розгляд справи. Разом з тим, зазначені обставини не приймаються судом до уваги, оскільки з боку суду було вжито заходів для повідомлення відповідача про судовий розгляд.

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, матеріали справи, суд приходить до висновку що в заяві відсутні посилання на докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення, обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішенням по суті, та хибне посилання на відсутність підстав для стягнення штрафних санкцій передбачених ст. 625 ЦК України, неустойки (пені), адже такі вимоги позовна заява не містить. Відсотки у розмірі 57 606,31 грн. за користування кредитом нараховані в межах строку дії кредитного договору та на час дії воєнного стану законодавство України не передбачає скасування нарахування відсотків за користування кредитними коштами.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Желтяков проти України від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі Брумареску проти Румунії (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі Рябих проти Росії (Ryabykh v. Russia), №52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 Конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Згідно із ч.4 ст.287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Керуючись ст.ст.260-261,268, 284-288 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 12.09.2024 року по справі № 642/2513/24 за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України . У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали складено 07.01.2025 року.

Суддя О.В. Бородіна