Номер провадження: 22-з/813/460/25
Справа № 497/2836/23
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.

суддів: Карташова О.Ю., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання - Пересипка Д.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи

заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Свічкар Валерія Валеріївна,

про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу

у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс»

на заочне рішення Болградського районного суду Одеської області від 31 травня 2024 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравцова Олександра Олександровича, Приватного виконавця Велькова Олега Віталійовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

Заочним рішенням Болградського районного суду Одеської області від 31 травня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 10.04.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О., що зареєстрований в реєстрі за №1026 - про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Прайм Альянс" заборгованості в розмірі 40418,77 грн. Стягнуто з ТОВ "Фінансова компанія "Прайм Альянс" на користь держави судовий збір в розмірі 1211, 20 грн. Стягнуто з ТОВ "Фінансова компанія "Прайм Альянс" на користь ОСОБА_1 у порядку повернення неправомірно стягнутих за виконавчим написом № 1026 від 10.04.2020 року 35 796, 87 грн, а також витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн і судові витрати в розмірі сплачених позивачем судового збору - 1505,76 грн, а всього разом 52 302 , 63 грн.

Постановою Одеського апеляційного суду від 28 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» задоволено частково. Заочне рішення Болградського районного суду Одеської області від 31 травня 2024 року в оскаржуваній частині змінено, зменшено розмір стягнутих з ТОВ "Фінансова компанія "Прайм Альянс" на користь ОСОБА_1 у порядку повернення за виконавчим написом № 1026 від 10.04.2020 року грошових коштів з 35 796, 87 грн до 32 334, 44 грн та розмір сплаченого позивачем судового збору з 1 505,76 грн до 1 360 грн. Зменшено розмір стягнутого з ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» на користь держави судового збору з 1 211,20 грн до 1 073,60 грн. В іншій оскаржуваній частині рішення суду залишено без змін.

03 листопада 2025 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Свічкар В.В., звернулась із заявою про розподіл судових витрат, понесених зв`язку із апеляційним переглядом заочного рішення Болградського районного суду Одеської області від 31 травня 2024 року, у якій просить стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» на її користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

До заяви долучено у копіях: договір про надання правничої допомоги № 11/23/5 від 03.11.2023 року (далі - Договір), Додаткову угоду від 06.02.2025 року до Договору , Акт приймання-передачі виконаних робіт до Договору та Додаткової угоди від 03.11.2025 року.

У запереченнях на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» зауважує про ненадання позивачкою детального опису робіт, у якому б зазначався конкретний проміжок витраченого адвокатом часу на надання повних видів послуг, неспіврозмірність заявленого позивачем розміру витрат на правничу допомогу фактично наданому обсягу послуг, складності справи, принципу розумності та невідворотності витрат.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи (ч.3 ст. 270 ЦПК України).

Вирішення питання про ухвалення у справі додаткового рішення за вказаною вище заявою призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно із ч. 1, ч.13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Вирішуючи питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу у цій справі, апеляційний суд виходить з такого.

Постановою Одеського апеляційного суду від 28 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» задоволено частково. Заочне рішення Болградського районного суду Одеської області від 31 травня 2024 року в оскаржуваній частині змінено, зменшено розмір стягнутих з ТОВ "Фінансова компанія "Прайм Альянс" на користь ОСОБА_1 у порядку повернення за виконавчим написом № 1026 від 10.04.2020 року грошових коштів з 35 796, 87 грн до 32 334, 44 грн та розмір сплаченого позивачем судового збору з 1 505,76 грн до 1 360 грн. Зменшено розмір стягнутого з ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» на користь держави судового збору з 1 211,20 грн до 1 073,60 грн. В іншій оскаржуваній частині рішення суду залишено без змін. При цьому судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, понесених учасниками у цій справі, зокрема, позивачкою витрат на професійну правничу допомогу.

Отже, зважаючи на те, що за наслідками апеляційного перегляду справи, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс», а при подачі заяви позивачкою ОСОБА_1 було дотримано визначені ч.8 ст. 141 ЦПК України строки, колегія суддів вважає є підстави для покладення на скаржника понесених позивачкою судових витрат, пов`язаних з розглядом справи у апеляційному суді під час розгляду апеляційної скарги ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс», пропорційно до вимог апеляційної скарги, у задоволенні яких було відмовлено.

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої цієї статті).

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст. 137 ЦПК України).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналізуючи дійсність та необхідність а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану позивачці на стадії апеляційного перегляду справи, колегія суддів враховує таке.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не має права втручатися у ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі №910/12876/19).

Фіксований розмір гонорару означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини п`ятої статті 137 ЦПК можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України.

Два підходи до порядку обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата), передбачені статтею 30 Закону про адвокатуру, відрізняються у наступному - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті іншою стороною в порядку компенсації сплаченого адвокату гонорару, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Зазначені правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21.

Колегія суддів, виходячи зі змісту п .3 Додаткової угоди до Договору про надання правової допомоги №11/25/5 від 06 лютого 2025 року розмір гонорару адвоката Свічкар В.В. (Повірений) за представництво інтересів ОСОБА_1 (Довіритель) у суді апеляційної інстанції у справі №497/2836/23 становить 10 000 грн. Остаточна вартість робіт визначається в Акті приймання-передачі виконаних робіт та підлягає сплаті довірителем Повіреному протягом шістдесяти банківських днів з моменту підписання акту приймання-передачі виконаних робіт.

З Акті приймання-передачі виконаних робіт убачається, що сторони визначили, погодили та підтвердили, що на виконання умов Договору та Додаткової угоди, Повіреним були виконані, а Довірителем прийняті в повному обсязі наступні роботи із визначеною далі вартістю:

Ознайомлення з апеляційною скаргою по справі №497/2836/23 та формування правової позиції 1 000 /одна тисяча/ гривень;

Складання відзиву на апеляційну скаргу у справі №497/2836/23, оформлення пакету документів для подання до суду, подання до суду та направлення сторонам по справі 6000 /шість тисяч/ гривень.

Участь у судовому засіданні суду апеляційної інстанції у справі №497/2836/23, з урахуванням часу, витраченого на дорогу до суду та на повернення на робоче місце 3000 /три тисячі/ гривень.

При визначенні суми відшкодування суд має враховувати критерій реальності витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна та інші проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20 травня 2019 року у справі №916/2102/17, від 25 червня 2019 року у справі № 909/371/18, у постановах від 05 червня 2019 року у справі №922/928/18, від 30 липня 2019 року у справі № 911/739/15 та від 01 серпня 2019 року у справі №915/237/18).

Згідно правової позиції Великої Палати у справі № 910/12876/19, в рамках якої, Верховний Суд визначив в якості належних та допустимих доказів розміру витрат на правничу допомогу, зокрема, умови договору про надання послуг (погодинні ставки працівників адвокатського об`єднання відповідно до займаної посади та максимально можливі суми витрат, які може понести клієнт, за розгляд справи адвокатським об`єднанням в кожній з 3-ох інстанцій); · витрачений час на певний вид робіт (підготовка додаткових пояснень, підготовка до судових засідань, аналіз матеріалів судової справи, тощо); ·докази, надані відповідачем на підтвердження реальності витрат (протокол наданих послуг, акт надання послуг, рахунок на оплату, копія платіжного доручення).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Так, у поданих до апеляційного суду запереченнях на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» зауважує, зокрема щодо неспіврозмірності заявленого позивачкою розміру понесених судових витрат на правничу допомогу фактично наданому обсягу послуг, складності справи, принципу розумності та невідворотності витрат.

Так, ураховуючи вказані заперечення та положення статті 141 ЦПК України, колегія суддів зважає на зміст складеного адвокатом Свічкар В.В. відзиву на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс», який не містить жодних заперечень щодо доводів апеляційної скарги у частині безпідставності заявлення позивачкою ОСОБА_1 та стягнення судом першої інстанції з відповідача основної винагороди приватного виконавця та витрат на проведення виконавчих дій, при цьому заперечення викладені у відзиві щодо зменшення стягнутих судом першої інстанції витрат на правничу допомогу зводяться до цитування норм права та правових висновків Верховного Суду, застосування яких судами при вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу є сталим та не вимагало від адвоката значних витрат часу на виконання відповідної роботи.

Тож, апеляційний суд, не погоджується із наведеними представником позивачки витратами, заявленими у Акті приймання-передачі виконаних робіт, які не вимагали значеного обсягу аналітичної чи технічної роботи, та вважає достатніми для:

Ознайомлення з апеляційною скаргою по справі №497/2836/23 та формування правової позиції 500 грн;

Складання відзиву на апеляційну скаргу у справі №497/2836/23, оформлення пакету документів для подання до суду, подання до суду та направлення сторонам по справі 1 000 грн.

Колегія суддів зауважує про безпідставність зазначення у Акті приймання-передачі виконаних робіт адвокатом Свічкар В.В. про надання ОСОБА_1 професійної правничої допомоги у вигляді участі у судовому засіданні апеляційного суду у справі №497/2836/23 (з урахуванням часу, витраченого на прибуття до суду та повернення на своє робоче місце), зважаючи на відсутність у матеріалах справи доказів виконання адвокатом вказаних робіт.

Включення ж у суму гонорару плати за сам факт призначення у справі судових засідань, які не відбулись та у яких адвокат, відповідно участі не приймала, не відповідає принципу реальності (дійсності та необхідності) судових витрат.

Оскільки колегія суддів доходить висновку про неспівмірність заявлених стороною позивача витрат на професійну правничу допомогу складності справи, не відповідність критерію розумності, та співмірності із виконаною роботою, обрахована вартість наданих адвокатом послуг підлягає зменшенню до 1500 грн.

Також, зважаючи на те, що апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» задоволено частково, розмір витрат, пов`язаних з розглядом справи у апеляційному суді під час розгляду апеляційної скарги, що підлягає компенсації ОСОБА_1 необхідно зменшити пропорційно до вимог апеляційної скарги, у задоволенні яких було відмовлено, а саме на 18, 75%.

Отже, надавши оцінку доказам щодо фактично понесених ОСОБА_1 , витрат на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для сторони, результатів розгляду справи, зваживши на необхідність дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, апеляційний суд доходить висновку про часткове задоволення вказаної заяви та стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» на користь ОСОБА_1 1 218,60 грн судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції.

Стягнення ж вказаних вище витрат у повному розмірі, який заявлений позивачкою з огляду на встановлені вище обставини, колегія суддів вважає матиме надмірний характер.

Підсумовуючи наведене вище, апеляційний суд доходить висновку про часткове задоволення вказаної заяви ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Свічкар В.В., та стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» на користь позивачки понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 218,60 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 270, 381 ЦПК України

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Свічкар Валерія Валеріївна, задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 218,60 грн.

Додатковапостанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: О.Ю. Карташов

М.В. Назарова