печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2025 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Вовк С. В.,

за участю секретаря судового засідання Ємець Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфіндстандарт» про заміну сторони виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

Сисин Віталій Вікторович в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфіндстандарт» (далі - ТОВ «ФК «Укрфіндстандарт») звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20 березня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС» заборгованість за кредитними договорами у розмірі 43 262,63 грн.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 березня 2024 року не виконане, заборгованість за кредитними договорами № ID3846236 від 19 січня 2021 року та № ID3846237 від 12 лютого 2022 року не погашена.

Позивачем не отримано виконавчі листі, рішення по справі №757/38294/23-ц не перебуває на примусовому виконанні.

03.04.2025 між ТОВ «Інстафінанс» та ТОВ «ФК «Укрфіндстандарт» укладено договір факторингу №573/ФК-25, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором за кредитними договорами № ID3846236 від 19 січня 2021 року та № ID3846237 від 12 лютого 2022 року.

Виконавчі листи по справі не видавались.

Просив замінити стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс» () на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфіндстандарт» () у виконавчому листі з виконання рішення Голосіївського районного суду міста Києва по справі №757/38294/23-ц від 20 березня 2024 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами № ID3846236 від 19 січня 2021 року та № ID3846237 від 12 лютого 2022 року; розглянути справу без участі представника.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20 березня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС» заборгованість за кредитними договорами у розмірі 43 262,63 грн.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 березня 2024 року не виконане, заборгованість за кредитними договорами № ID3846236 від 19 січня 2021 року та № ID3846237 від 12 лютого 2022 року не погашена.

Позивачем не отримано виконавчі листі, рішення по справі №757/38294/23-ц не перебуває на примусовому виконанні.

03.04.2025 між ТОВ «Інстафінанс» та ТОВ «ФК «Укрфіндстандарт» укладено договір факторингу №573/ФК-25, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами № ID3846236 від 19 січня 2021 року та № ID3846237 від 12 лютого 2022 року.

Виконавчі листи по справі не видавались.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 ЦК України).

Законодавством передбачено порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Частиною першою статті 55 ЦПК України встановлено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення і перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Суд зауважує, що здійснення заміни відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником може відбуватися у зв`язку з заміною особи у правовідносинах, щодо яких виник спір, та до ухвалення рішення по справі.

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення (ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або із спливом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством.

За змістом вказаних приписів процесуальна заміна учасників справи, зокрема відповідача, на стадії судового розгляду відповідно до статті 55 ЦПК України можлива лише до винесення судового рішення. У подальшому здійснюється заміна стягувача або боржника на стадії виконавчого провадження, тобто після видачі виконавчого листа, відповідно до статті 442 ЦПК України.

При цьому заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок правонаступництва допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №2-7763/10.

Як вже зазначалось судом, у цій справі ухвалено рішення від 20 березня 2024 року, про що повідомлено учасників справи.

ТОВ «ФК «Укрфіндстандарт» на підставі договору факторингу №573/ФК-25 від 03.04.2025 набуло право вимоги в розмірі 43 262,63 грн. за кредитними договорами № ID3846236 від 19 січня 2021 року та № ID3846237 від 12 лютого 2022 року, позичальником за яким є ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява про заміну сторони у виконавчому провадженні підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 260-261, 353-355, 442 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфіндстандарт» задовольнити.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс» () на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфіндстандарт» () у виконавчому листі з виконання рішення Печерського районного суду міста Києва по справі №757/38294/23-ц від 20 березня 2024 року за позовом ТОВ «Інстафінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами № ID3846236 від 19 січня 2021 року та № ID3846237 від 12 лютого 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Суддя С. В. Вовк