УХВАЛА

10 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 753/20052/20

провадження № 61-610св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - судді Фаловської І. М.,

суддів: Грушицького А. І., Карпенко С. О. (судді-доповідача), Пророка В. В.,

Сердюка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з орендної плати, заборгованості за комунальні послуги, відшкодування майнової та моральної шкоди.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 22 листопада

2022 року позов задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості з орендної плати у розмірі 581 333,33 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 216 483,37 грн,

3 % річних у сумі 54 265,67 грн, заборгованість за спожиті комунальні послуги

у розмірі 58 000,58 грн, а також 9 103,76 грн у відшкодування судового збору.

Відмовлено у задоволенні позову в іншій частині.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року апеляційну скаргу адвоката Бут Д. В., який діяв в інтересах ОСОБА_2 , залишено без задоволення, а рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 листопада

2022 року - без змін.

У січні 2024 року представник ОСОБА_2 - адвокат Стахов Р. В. подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення процесуального права, просить скасувати рішення Дарницького районного

суду міста Києва від 22 листопада 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року в частині задоволених позовних вимог і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У березні 2024 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому зазначив про необґрунтованість її доводів. Просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. Крім того, відзив містить клопотання про розгляд справи за участю сторін.

Відповідно до статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 21 жовтня 2010 року

у справі «Zhuk v. Ukraine», процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачили відповідні юридичні норми.

Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (стаття 400 ЦПК України у редакції, чинній на час подання касаційної скарги).

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 ЦПК України. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться (частина тринадцята статті 7 ЦПК України).

Оскільки заявнику забезпечена процесуальна можливість брати участь у судовому засіданні в суді першої та апеляційної інстанцій, а розгляд справи у суді касаційної інстанції здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи і необхідності виклику учасників для надання пояснень у цій справі не встановлено, касаційний суд, який факти не встановлює, а тільки тлумачить відповідні юридичні норми, відмовляє у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

Керуючись статтями 7, 400, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді І. М. Фаловська А. І. Грушицький С. О. Карпенко В. В. Пророк В. В. Сердюк