Справа № 289/2149/24
Номер провадження 2/289/160/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.01.2025 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі: головуючого - судді Мельника О.В., з секретарем Писаренко К.Л., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БЛАГОДІЙНИЙ СОЮЗ (БС)» (місце знаходження / місце проживання: вул. Шляхова, буд. 105, с. Покалів, Овруцький р-н, Житомирська обл., 11132), за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТОВ "ЛЕНДПОІНТ" про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та розірвання договору оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Благодійний Союз (БС)» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та про розірвання договору оренди земельної ділянки.

В обґрунтування позову зазначила, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.12.2021, зареєстрованого в реєстрі за №2201, вона набула у власність в порядку спадкування після ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , земельну ділянку площею 2,0644 га, з кадастровим номером :04:000:1993.

Згідно відомостей з ДРРП та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 13.05.2021 державним реєстратором Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області Богуш Олександром Васильовичем на підставі договору оренди землі від 12.05.2021, укладеного між ТОВ «БЛАГОДІЙНИЙ СОЮЗ (БС)» та ОСОБА_2 , зареєстровано право оренди земельної ділянки площею 2,0644 га.

Після набуття позивачем у власність земельної ділянки площею 2,0644 га з кадастровим номером :04:000:1993, нотаріусом після видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно внесено зміни відносно орендодавця та зазначено прізвище, ім`я та побатькові позивача.

Однак, позивач звертає увагу суду на те, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а договір оренди землі укладений 12.05.2021, тобто після її смерті, однак спадкодавець не могла укласти спірний договір оренди земельної ділянки, оскільки на час його укладення була мертвою. При цьому відповідач передав вищевказану земельну ділянку в суборенду ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛЕНДПОІНТ».

Договір оренди від 12.05.2021 та його реєстрація на підставі нього майнових прав оренди за ТОВ «БЛАГОДІЙНИЙ СОЮЗ (БС)», грубо порушує права позивача як власника щодо вільного володіння, користування та розпорядження належним майном.

Також позивач зазначає, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.12.2021, зареєстрованого в реєстрі за №2200, їй належить земельна ділянка площею 2,7414 га, з кадастровим номером :06:000:0480.

07.12.2021 між позивачем та ТОВ «БЛАГОДІЙНИЙ СОЮЗ (БС)» було укладено договір оренди, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 2,7414 га. Строк дії договору 15 років з правом пролонгації. Відповідно до пункту 4.5 договору оренди від 07.12.2021 орендна плата вноситься орендарем у строк до 31 грудня поточного року.

Проте, всупереч умовам вказаного договору оренди відповідач систематично не виплачує позивачу орендну плату з моменту укладення договору по даний час, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого податку та військового збору, які долучені до позовної заяви.

До того ж, відповідач передав вказану земельну ділянку площею 2,7414 га в суборенду ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛЕНДПОІНТ».

На підставі викладеного позивач просить суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 2,0644 га кадастровий номер :04:000:1993, укладений 12.05.2021 між ОСОБА_2 та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БЛАГОДІЙНИЙ СОЮЗ (БС)» на підставі якого державним реєстратором Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області здійснено реєстрацію права оренди вказаної земельної ділянки ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БЛАГОДІЙНИЙ СОЮЗ (БС)».

Також просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки площею 2,7414 га, кадастровий номер :06:000:0480 укладений 07.12.2021 між ОСОБА_1 та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БЛАГОДІИНИИ СОЮЗ (БС)», який зареєстрований 22.12.2021 в Державному реєстрі речових прав за № 45991677.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження у даній справі без виклику сторін, копію позовної заяви разом із додатками та копією ухвали направлено відповідачеві.

У визначений судом строк відповідач своїм правом на надання відзиву не скористався. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження засобами поштового чи електронного зв`язку до суду не подавав.

Третя особа на стороні відповідача своїм правом на надання пояснень не скористалась.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.12.2021, зареєстрованого в реєстрі за №2201, набула у власність в порядку спадкування після ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , земельну ділянку площею 2,0644 га, з кадастровим номером :04:000:1993.

Згідно інформації № 396177202 від 24.09.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на земельну ділянку площею 2,0644 га з кадастровим номером :04:000:1993, належить ОСОБА_1 , зареєстровані 06.12.2021 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Речові права оренди земельної ділянки зареєстроване державним реєстратором Богуш О.В. Високівська сільська рада Черняхівського району Житомирської області 13.05.2021 року, за номером запису 429223624, орендар ТОВ «Благодійний Союз (БС)», . Реєстрація проведена на підставі договору оренди від 12.05.2021 року сторонами якого зазначені ТОВ «Благодійний Союз (БС)» та ОСОБА_2 .

Речові права суборенди земельної ділянки зареєстроване державним реєстратором Ходоровська О.М. Чижівська сільська рада Звягельського району, Житомирської області 01.04.2024 року, за номером запису 54414554 суборендар ТОВ «ЛЕНДПОІНТ» .

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16.06.2020 року у справі № 145/2047/19-ц сформувала наступну позицію:

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад,від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети;породжуючи правовий наслідок, правочин це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229, 233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним не виникли.

За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК Україниі відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається в письмовій формі, а за статтею 18 цього Закону договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації.

За частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 46, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті).

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Досліджені судом матеріали справи однозначно свідчать про не вчинення правочину, оскільки на момент підписання оспорюваного договору оренди земельної ділянки площею 2,0644 га, з кадастровим номером :04:000:1993 від 12.05.2021 року орендодавець ОСОБА_2 вже померла (а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

За таких обставин, доказів про вчинення правочину матеріали справи не містять, а тому оспорюваний договір оренди не може бути визнаний недійсним і заявлені позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Частиною першою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Тобто, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Позовну вимогу про скасування державної реєстрації іншого речового права (права оренди), що усуне перешкоди в користуванні майном, яка узгоджується із правовою позицією Верховного Суду висловленою в постанові від 17 січня 2022 року по справі № 687/358/20 позивач ОСОБА_1 не заявляла.

Щодо позовної вимоги про розірвання договору оренди земельної ділянки встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.12.2021, зареєстрованого в реєстрі за №2200, належить земельна ділянка площею 2,7414 га, з кадастровим номером :06:000:0480.

07.12.2021 між позивачем та ТОВ «БЛАГОДІЙНИЙ СОЮЗ (БС)» укладено договір оренди, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 2,7414 га. Строк дії договору 15 років з правом пролонгації.

Згідно п.п. 2.1. - 2.3. Договору, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування (оренду) земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,7414 га з кадастровим номером :06:000:0480, яка знаходиться на території Великорацької сільської ради Житомирського (до ліквідації та утворення районів Радомишльського) району Житомирської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до п. 4.1. Договору оренди землі від 07.12.2021 за рік оренди сплачується орендна плата в розмірі 5% нормативно грошової оцінки, що складає 770,71 гривень.

Згідно п.4.5. Договору оренди землі від 07.12.2021 року орендна плата вноситься у строк до 31 грудня поточного року.

Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати (п. 9.1. договору).

Згідно п. 14.1. Договору оренди він набирає чинності після підписання сторонами.

Згідно інформації № 396177211 від 24.09.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на земельну ділянку площею 2,7414 га з кадастровим номером :06:000:0480, яка знаходиться на території Великорацької сільської ради Житомирського (до ліквідації та утворення районів Радомишльського) району Житомирської області належить ОСОБА_1 .

Речові права оренди земельної ділянки зареєстроване державним реєстратором Дем`янчук І.А. Чижівська сільська рада Житомирської області 22.12.2021 року, за номером запису 45991677 орендар ТОВ «Благодійний Союз (БС)».

Речові права суборенди земельної ділянки зареєстроване державним реєстратором Ходоровська О.М. Чижівська сільська рада Звягельського району, Житомирської області 01.04.2024 року, за номером запису 54428389 суборендар ТОВ «ЛЕНДПОІНТ» .

Відповідно до відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 17.09.2024 року - в 2019-2023 роках відсутня інформація про доходи від надання земельної ділянки в оренду (п.4.2 договору).

Жодних доказів на спростування заявлених позивачем вимог, доказів сплати орендної плати в повному обсязі у грошовому вигляді, майном чи наданням послуг в 2022, 2023 роках відповідач суду не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, вони регулюються також актами земельного законодавства Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (п. 1 ч.1 ст. 611 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір, або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимоги заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Згідно зі статтею 13 Закону «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

З частини 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) слідує, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально, а ч. 5 ст. 6 цього Закону визначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 15 Закону «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Частинами першою-третьою статті 21 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на дату укладення договору оренди земельної ділянки) передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 31 Закону «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Частиною першою статті 32 Закону «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Стаття 141 ЗК України передбачає таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Також в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зазначено, що: «у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться».

Тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 12 вересня 2023 року, справа № 387/800/21, від 20 листопада 2023 року, справа № 499/793/21, від 08 травня 2024 року, справа № 629/2698/23, а також у постанові ВП ВС від 20 листопада 2024 року у справі № 918/391/23 (провадження № 12-19гс24).

Відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів, які б спростували доводи позивача щодо невиплати орендної плати за Договором оренди землі від 07.12.2021 року в повному обсязі за 2022, 2023 роки, що свідчить про систематичне невиконання умов договору.

Суд також враховує, що відповідно до Постанови КМУ «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» від 6 грудня 2022 р. № 1364 та Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами і доповненнями) яким затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, земельна ділянка, яка знаходить в оренді у відповідача, не перебувала і не перебуває в зоні активних бойових дій чи наближеній до такої зони, і відповідно непереборні перешкоди для здійснення ТОВ «Благодійний Союз (БС)» на орендованій земельній ділянці господарської діяльності відсутні.

Таким чином, всебічно дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення поданого позову в цій частині.

Крім того, згідно з ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати, які складаються з сплати судового збору, пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 268, 280 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки тарозірвання договору оренди земельних ділянок задовольнити частково.

Розірвати договір оренди земельної ділянки площею 2,7414 га, кадастровий номер :06:000:0480 укладений 07.12.2021 між ОСОБА_1 та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БЛАГОДІИНИИ СОЮЗ (БС)», який зареєстрований 22.12.2021 в Державному реєстрі речових прав за № 45991677, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за індексним номером: 62654579 від 29.12.2021.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Благодійний Союз (БС)» , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Олександр МЕЛЬНИК