Справа №293/1702/24
Провадження № 2/293/112/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 рокуселище Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирського області Збаражський О.М., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

09.12.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить винести рішення про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановивши невідповідність позовної заяви вимогам п.5 ч. 3 ст. 175, ч. 4 ст. 177 ЦПК України (зокрема, позивач жодним чином не обґрунтовує подання вказаного позову з урахуванням норм ч. 1 ст. 30 ЦПК України до Черняхівського районного суду Житомирської області та відповідно не зазначає та недодає доказів цього, у позові відсутні посилання на докази про те, що спадкове майно знаходиться на території Черняхівської селищної ради; позивач не сплатила судовий збір), ухвалою від 17.12.2024 позовна заява була залишена без руху.

03.01.2025 позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій зазначила, що суд під час вирішення питання про відкриття провадження не може оцінювати достатність або не достатність обставин справи та доказів, оскільки ці питання підлягають розгляду на інших стадіях процесу.

Вивчивши позовну заяву та заяву про усунення недоліків, встановлено наступне.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху, суддя зазначив, серед іншого, що позбавлений можливості перевірити підсудність позову Черняхівському районному суду Житомирської області.

Однак, позивач щодо дотримання підсудності при зверненні до суду із позовом будь-яких доводів у заяві не зазначила, відповідних доказів до заяви не додала.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, що є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (частина перша статті 378 ЦПК України).

Крім того, залишаючи позов ОСОБА_1 без руху, суддя також зазначив, що норми ч. 2 ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не поширюються на позови про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки такі не пов`язані із соціальним захистом члена сім`ї загиблого Захисника чи Захисниці України, а також відхилив посилання позивача на норми п. 8, 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як на підставу звільнення від сплати судового збору, та дійшов висновку про відсутність правових підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Однак, всупереч ч. 4 ст. 177 ЦПК України, позивач судовий збір у розмірі 1211,20 грн не сплатила, інших підстав для звільнення позивача від сплати судового збору у заяві не зазначила.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ураховуючи наведене, позовна заява ОСОБА_1 вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. 185, 260, 261, 272 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - вважати неподаною та повернути позивачу на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ