_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/358/25
УХВАЛА

за результатом розгляду заяви про відвід

08.01.2025

Київський районний суд м. Одеси,

головуючий суддя - Куриленко О.М.,

розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Шепелюк Ріта Юріївна про визнання недійсним договору, витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 66,2 кв. м., житловою - 38,2 кв.м., укладений 15.03.2024 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шепелюк Рітою Юріївною; витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) квартири АДРЕСА_1 ; скасувати реєстрацію права власності за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100, номер відомостей про речове право 54136755.

Ухвалою судді від 15 липня 2024 року провадження у справі відкрито та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 09.09.2024 року у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Шепелюк Ріта Юріївна про визнання недійсним договору, витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування реєстрації права власності відмовлено.

Ухвалою суду від 30.09.2024 року клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження по цивільній справі задоволено. Зупинено провадження по цивільній справі №947/21863/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Шепелюк Ріта Юріївна про визнання недійсним договору, витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування реєстрації права власності до набрання законної сили рішенням в цивільній справі №947/26974/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя.

Ухвалою суду від 14.11.2024 року поновлено провадження у цивільній справі, призначено підготовче судове засідання на 17.12.2024 року о 11 годині 00 хв. та викликано сторони.

Ухвалою суду від 14.11.2024 року клопотання представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 про витребування доказів задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Шепелюк Ріти Юріївни належним чином завірену копію договору купівлі-продажу та інших документів, які стали підставою для реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

03 січня 2025 року, засобами поштового зв`язку, від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді, в якій остання зазначає те, що у неї виникають сумніви в неупередженочті та об`єктивності судді. Заява про відвід передана судді 07.01.2025 року.

Відповідно до п. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Згідно частини 7 вказаної статті передбачено, що питання про відвід судді має бути розпочато не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

Суд дослідивши матеріали справи дійшов висновку про необґрунтованості заявленого відводу, виходячи з наступного.

Підставою заяви про відвід судді є незгода із процесуальним рішенням судді - ухвалою суду від 17.07.2024 року, якою частково задоволено заяву представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення позову та накладено арешт на нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , а саме на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею - 66,2 кв.м., житловою - 38,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100.

Заявник зазначає, що вже 17.07.2024 року, провівши судове засідання за відсутності власника квартири ОСОБА_1 , участь якої є обов`язковою, не викликавши її, не заслухавши її пояснення, не надавши їй можливість скористатися допомогою адвоката, суддею Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 було дуже швидко задоволено заяву про вжиття заходів забезпечення позову в інтересах ОСОБА_2 та безпідставно накладено арешт на квартиру.

Суд звертає увагу на положення ч. 1 ст. 153 ЦПК України, відповідно до якої заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Тому твердження ОСОБА_1 про швидке задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову та не повідомлення її про розгляд заяви про забезпечення позову суперечить вимогам закону.

Також підставою для відводу, заявницею зазначено, що суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 притягалася до дисциплінарної відповідальності раніше у подібній та схожій цивільній справі.

Так, дійсно, Перша Дисциплінарна палата Вищої ради правосуддя дійшла висновку, що наведені у скарзі відомості та встановлені під час здійснення попередньої перевірки обставини можуть свідчити про наявність у діях судді Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_5 ознак дисциплінарних проступків, передбачених підпунктами «а», «б» пункту 1, пунктом 4 частини першої статті 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», під час постановлення ухвал від 21 червня 2018 року та 16 липня 2018 року у справі № 520/7625/18 у зв`язку з чим 27.11.2020 року суддю притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у виді попередження.

Статтею 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що до суддів може застосовуватися дисциплінарне стягнення у виді:1) попередження; 2) догани - з позбавленням права на отримання доплат до посадового окладу судді протягом одного місяця; 3) суворої догани - з позбавленням права на отримання доплат до посадового окладу судді протягом трьох місяців; 4) подання про тимчасове (від одного до шести місяців) відсторонення від здійснення правосуддя - з позбавленням права на отримання доплат до посадового окладу судді та обов`язковим направленням судді до Національної школи суддів України для проходження курсу підвищення кваліфікації, визначеного органом, що здійснює дисциплінарне провадження щодо суддів, та подальшим кваліфікаційним оцінюванням для підтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді; 5) подання про переведення судді до суду нижчого рівня; 6) подання про звільнення судді з посади.

Під час обрання виду дисциплінарного стягнення стосовно судді враховуються характер дисциплінарного проступку, його наслідки, особа судді, ступінь його вини, наявність інших дисциплінарних стягнень, інші обставини, що впливають на можливість притягнення судді до дисциплінарної відповідальності. Враховуючи вищевикладене, зазначаю, що до мене було застосовано найменш тяжке дисциплінарне стягнення у вигляді попередження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.110 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя вважається таким, що не має дисциплінарного стягнення, якщо протягом шести місяців з дня ухвалення рішення про накладення дисциплінарного стягнення у виді попередження його не буде піддано новому дисциплінарному стягненню та підстава для нового стягнення не матиме місця протягом вказаного строку. Таким чином, дисциплінарне стягнення щодо судды ОСОБА_5 є погашеним.

Разом з тим, заявник у поданій заяві про відвід взагалі не зазначив, яким саме чином, вказані обставини стосуються його особисто та даної справи та можуть вплинути на результати її розгляду.

В обґрунтування своєї заяви про відвід заявниця також зазначає, що із численних журналістських розслідувань, повідомлень в ЗМІ, Висновком, затвердженим Громадською радою доброчесності від 08.06.2024 року про невідповідність судді критеріям доброчесності та професійної етики, суддю Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 знову, як і в 2019 році, визнано такою що не відповідає критеріям доброчесності та професійної етики.

Однак, не можна погодитись з вказаними твердженнями, виходячи з наступного. ОСОБА_5 Указом Президента України №713/2008 від 15 серпня 2008 року була призначена на посаду судді Київського районного суду м. Одеси строком на п`ять років. Постановою Верховної Ради України від 20 червня 2013 року суддю було обрано на посаду судді безстроково.

01 лютого 2018 року Вищою кваліфікаційною комісією суддів України прийнято рішення про призначення кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді за списком згідно з додатком №1, зокрема судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_5.

03 червня 2019 року відбулось засідання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у складі колегії для проведення співбесіди за результатами дослідження досьє суддів у межах кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді.

Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 03 червня 2019 року №345/ко-19 визначено, що суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 за результатами кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді набрала 737,125 бала. Визнано ОСОБА_5 такою, що відповідає займаній посаді. Зазначено, що рішення набирає чинності відповідно до абзацу третього підпункту 4.10.8 пункту 4.10 розділу 1V Регламенту Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Однак, через припинення 07.11.2019 року повноважень членів ВККСУ кваліфікаційне оцінювання завершено не було. Після призначення 01.06.2023 року повноважного складу Комісії, кваліфікаційне оцінювання суддів на відповідність займаній посаді було відновлено.

Разом з тим, суд зауважує, що згідно Постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2024 року по справі № 9901/198/20 чітко викладено правову позицію, що до набрання чинності Законом № 3511-ІХ (до 30.12.2023) оцінювання судді на відповідність займаній посаді та ухвалення остаточного рішення із цього питання належало до виключних повноважень колегії ВККС. Оцінку обставинам, викладеним у висновку ГРД, надає колегія ВККС, яка ухвалює остаточне рішення про відповідність чи невідповідність такого судді займаній посаді.

Суд критично ставиться до доводів відповідача щодо того, що позивач ОСОБА_2 тривалий час проживав та був зареєстрований в будинку за адресою: АДРЕСА_2 разом із головою Київського районного суду м. Одеси Чванкіним Сергієм Анатолійовичем, тобто вони між собою були сусідами та особистими знайомими, що, на думку відповідача, в свою чергу безпосередньо впливає на об`єктивність, зацікавленість та упередженість розгляду вказаної справи суддею Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_5 та є безумовною підставою для її відводу/самовідводу від подальшої участі в розгляді справи №947/21863/24.

Наведені в заяві про відвід доводи та викладені позивачем міркування є його особистими припущеннями та не є підставою для відводу судді, за відсутності фактів, які можуть бути підставою для сумніву в безсторонності судді.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, вну, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Дослідивши обставини, зазначені представником відповідачів про відвід, суд прийшов до висновку, що заява про відвід не містить підстав, зазначених у ст. 36 ЦПК України, а в ній викладені лише припущення щодо упередженості головуючого по справі. Незгода сторони з процесуальними рішеннями та діями судді не може бути підставою для відводу.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість та необ`єктивність. Крім того, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Суд зауважує, що наявність у заявника підозр без подання доказів не є безумовною підставою для відводу, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості суддів, яка діє до тих пір, поки не доведено інше.

Доведення факту наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, шляхом подання суду відповідних належних та допустимих доказів, є обов`язком учасника провадження, яким заявлено відвід, а також обмежує зловживання з боку недобросовісних учасників процесу.

Враховуючи те, що заявник будь-яких доказів, які б давали підстави сумніватися в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи суду не надав, заява про відвід є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У відповідності до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першої статті 33 цього Кодексу.

Оскільки у заяві про відвід судді не наведено інших обставин для відводу, передбачених ст.ст. 36, 37 ЦПК України, то суддя доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

На підставі наведеного заява про відвід підлягає передачі на розгляд іншому судді.

Відповідно до ст. ст. 36, 40 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати відвід, заявлений відповідачем ОСОБА_1 судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_5, - необґрунтованим.

Передати заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 для розгляду іншому судді того ж суду, визначеному у порядку, встановленому частиною першої статті 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Куриленко