Провадження №: 2-к/755/18/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" жовтня 2025 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Савлук Т.В., вивчивши матеріали клопотання ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання рішення іноземного суду, яке не підлягає примусовому виконанню,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшло клопотання ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання рішення іноземного суду, яке не підлягає примусовому виконанню.

Згідно із заявлених вимог заявник просить суд: «визнати в Україні узгоджену та остаточну постанову районного суду м. Баден (Республіки Австрія) у справі № 34 Fam 49/22 b-17, яка набрала законної сили 24 квітня 2023 року, про розірвання шлюбу між громадянами України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладеного 30 грудня 2003 року та зареєстрованого у відділі реєстрації актів громадянського стану Солом`янського управління юстиції у м. Києві актовий запис про шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 № 2270 складений 30 грудня 2003 року».

Заявник у судове засідання не з`явилася, представник заявника - адвокат Білошапка О.В. подала до суду заяву про розгляд справи у її та заявника відсутність.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належними чином.

Представник заінтересованої особи - Солом`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належними чином.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до статті 268 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частинами першою, третьою статті 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Положеннями статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» № 2709 від 23.06.2005 року передбачено, що в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до статті 471 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до Закону України «Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів» від 10.01.2002 року № 2933 Україна з 02.04.2003 року приєдналася до Гаазької Конвенції про відміну вимог легалізації іноземних офіційних документів від 05.10.1961 року, яка набула чинності в Україні з 22.12.2003 року.

Австрійська Республіка є учасницею Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, укладеної 05 жовтня 1961 року в місті Гаага, а тому офіційні документи, видані на території Австрійської Республіки та засвідчені апостилем, не потребують консульської легалізації на території України.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» йдеться про те, що не потребують виконання рішення про: визнання прав; оголошення банкрутом; визнання недійсними певних актів; визнання, оспорення батьківства; позбавлення батьківських прав; розірвання шлюбу; встановлення фактів, що мають юридичне значення; усиновлення; визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

У пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» йдеться про те, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Відповідно до постанови районного суду м. Баден (Австрійська Республіка) про розірвання шлюбу за спільною згодою від 24 квітня 2023 року у справі № 34 Fam 49/22b-17 шлюб між ОСОБА_2 , громадянином України, та ОСОБА_1 , громадянкою України, що зареєстрований 30 грудня 2003 року Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Києва (актовий запис № 2270) - розірвано.

Вищевказана постанова іноземного суду набрала законної сили 24 квітня 2023 року.

Частиною першою статті 462 ЦПК України передбачено, що рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки (стаття 463 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Згідно з частиною шостою статті 467 ЦПК України, розглянувши подані документи та вислухавши пояснення сторін, суд постановляє ухвалу про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду або про відмову у задоволенні клопотання з цього питання.

Згідно з частиною шостою статті 473 ЦПК України за наслідками розгляду клопотання, а також заперечення у разі його надходження суд постановляє ухвалу про визнання в Україні рішення іноземного суду та залишення заперечення без задоволення або про відмову у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Статтею 471 ЦПК України визначено, що рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Підстави для відмови в задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду передбачені статтею 468 ЦПК України, за якою клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено: 1) якщо рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно постановлено, не набрало законної сили; 2) якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи; 3) якщо рішення ухвалене у справі, розгляд якої належить виключно до компетенції суду або іншого уповноваженого відповідно до закону органу України; 4) якщо раніше ухвалене рішення суду України у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, що набрало законної сили, або якщо у провадженні суду України є справа у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, яка порушена до часу відкриття провадження у справі в іноземному суді; 5) якщо пропущено встановлений міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та цим Кодексом строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні; 6) якщо предмет спору за законами України не підлягає судовому розгляду; 7) якщо виконання рішення загрожувало б інтересам України; 8) якщо раніше в Україні було визнано та надано дозвіл на виконання рішення суду іноземної держави у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, що і рішення, що запитується до виконання; 9) в інших випадках, встановлених законами України.

Як з`ясовано судом, станом на дату ухвалення цього рішення не існує іншого рішення суду, в тому числі України у спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах, що набрало законної сили, у провадженні судів України немає справи у спорі між тими самим сторонами, з того ж предмету і з тих же підстав.

Інших підстав відповідно до статті 468 ЦПК України за наявності яких суд в задоволенні клопотання може бути відмовлено, - судом не встановлено.

Заявником дотримано порядок, встановлений статтею 472 ЦПК, якою передбачено, що клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що постанова районного суду м. Баден (Австрійська Республіка) від 24 квітня 2023 року у справі № 34 Fam 49/22b-17 відповідає критеріям, визначеними статтею 471 ЦПК України, і підстави для відмови у визнанні в Україні цього рішення - відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 471-473 Цивільного процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання рішення іноземного суду, яке не підлягає примусовому виконанню, - задовольнити.

Визнати в Україні узгоджену остаточну постанову районного суду м. Баден (Австрійська Республіка) про розірвання шлюбу за спільною згодою від 24 квітня 2023 року у справі № 34 Fam 49/22b-17, якою шлюб між ОСОБА_2 , громадянином України, та ОСОБА_1 , громадянкою України, зареєстрований 30 грудня 2003 року Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Києва (актовий запис № 2270) - розірвано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

С у д д я: