КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22/-ц/824/7213/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року м. Київ

Справа № 369/515/24

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

за участю секретаря судового засідання Слив`юк С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2024 року, ухвалене у складі судді Фінагеєвої І.О.,

у справі за позовом Виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, Київський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Переяслав» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

встановив:

У січні 2024 року позивач Виконавчий комітет Вишневої міської ради Бучанського району Київської області звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які проживали за адресою: АДРЕСА_1 . Батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради, як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах, відповідно до наказу начальника Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради № 152 від 12 квітня 2022 року.

Сім`я ОСОБА_1 перебуває під соціальним супроводом Центру надання соціальних послуг Вишневої міської ради з 12 квітня 2022 року. 20 серпня 2023 року до Відділу поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що її сусід малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пішов з дому зранку та до комендантської години не повернувся додому.

Малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був розшуканий працівниками поліції 21 серпня 2023 року о другій годині ночі та влаштований до КНП КОР «Київська обласна дитяча лікарня» по акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. Крім того, 15 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Відділу поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, та повідомила, що її малолітній син ОСОБА_3 зник. В ході перевірки дитина була повернута матері ОСОБА_1 , яка перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння.

Відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину від 21 серпня 2023 року малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , влаштований до Соціально-реабілітаційного центру (дитяче містечко) «Затишок» на повне утримання, як дитина, яка залишилася без батьківського піклування.

За період перебування дитини в Соціально-реабілітаційному центрі (дитяче містечко) « Затишок » мати періодично телефонувала до дитини, але не вживає жодних заходів щодо її повернення. ОСОБА_1 не працює, що свідчить про відсутність засобів існування, продовжує вживати алкоголь, збирати за своїм місцем проживання сумнівні компанії, які порушують громадський порядок. ОСОБА_1 неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ст. 150 Сімейного кодексу України та ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», а саме зловживання алкогольними напоями, в зв`язку з чим не забезпечує необхідних умов для життя, навчання та виховання для свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відносно неї неодноразово складалися протоколи про адміністративні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 184 КУпАП - невиконання батьками, або особами, що їх замінюють обов`язків щодо виховання дітей.

За місцем проживання мати ОСОБА_1 характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя, не має постійного місця роботи, зловживає спиртними напоями, вихованням дитини не займається, дитину не забезпечує, фактично самоухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться його здоров`ям, не виявляє інтересу до внутрішнього світу сина, не забезпечує належного медичного догляду та лікування дитини, неналежно виконує свої батьківські обов`язки, не приділяє належної уваги розвитку свого малолітнього сина. Так малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був залишений на другий рік навчання у першому класі Крюківщинського ліцею «Лідер».

Неодноразово до сім`ї ОСОБА_1 приїздили працівники поліції, Центру надання соціальних послуг та Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради, які фіксували вищезазначені факти, проводили бесіди з матір`ю щодо виконання нею батьківських обов`язків, створення належних санітарних умов для проживання, виховання малолітньої дитини.

Так, позивач зазначає, що ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дитину, умисно не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання.

Вищезазначене свідчить, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками, не забезпечує харчування, медичним доглядом та лікуванням малолітньої дитини, свідомо ухиляється від спілкування з нею, причому робить це без поважних причин, чим порушує вимоги Сімейного кодексу України, якими передбачено обов`язок батьків виховувати та утримувати дитину. Оскільки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є малолітньою дитиною та не може самостійно захищати свої права, держава бере під свою охорону кожну дитину, яка позбавлена батьківського піклування. У зв`язку із чим, позивач просив суд:

- Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

- Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на користь майбутнього опікуна, законного представника чи на користь закладу, в якому перебуває дитина, починаючи з дня позовної заяви до повноліття дитини.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2024 року позовні вимоги задоволено.

Позбавлено батьківських прав ОСОБА_1 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь майбутнього опікуна, законного представника чи на користь закладу, в якому перебуває дитина, аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 16 січня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Не погоджуючись з рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вважає, що суд, ухвалюючи оскаржуване рішення, не вислухав думку дитини ОСОБА_3 , відповідно до ч. 2,3 ст. 171 СК України та не взяв до уваги той факт, що ОСОБА_1 має бажання самостійно виховувати та піклуватися про свого сина, має інтерес до дитини, постійно на зв`язку з сином, неодноразово приїжджала до нього, відправляла посилки з одягом, іграшками та солодощами, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит з приватної організації «Соціально-реабілітаційний центр (дитяче містечко) «Затишок».

Крім того, звертає увагу на те, що батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , через що її син позбавлений піклування та уваги з боку батька, тому позбавлення батьківських прав його матері завдасть дитині повторної моральної травми.

Посилається на висновки Верховного суду від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 та від 09 листопада 2020 року у справі № 753/9433/17, де зазначено, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки для батьків та дитини.

Таким чином, суд невірно застосував до спірних правовідносин положення ст.ст. 164, 166, 171 СК України та дійшов помилкового висновку про ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків щодо сина ОСОБА_3 .

У відзиві на апеляційну скаргу Служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду - без змін.

Вважає рішення суду обґрунтованим та таким, що відповідає найкращим інтересам дитини, оскільки за час перебування дитини в приватній організації «Соціально-реабілітаційному центрі (дитяче містечко) «Затишок» та в Київському обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Переяслав», ОСОБА_1 не зверталася до Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області з метою повернення їй малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виховання. Від неї не надходило будь - яких документів, які б підтвердили, що вона пройшла лікування в реабілітаційному центрі від алкогольної залежності, довідки про доходи, яка підтвердила б її фінансову спроможність утримувати дитину, характеристика з місця роботи, характеристику від дільничного МВС з місця проживання.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити.

Представник позивача Виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області Дорогань Л.М. та представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області - Даниленко О.П. вважали доводи апеляційної скарги безпідставними та просили залишити рішення суду першої інстанції без змін, оскільки вважали, що відповідач ОСОБА_1 неналежно виконує свої батьківські обов`язки, зловживає алкогольними напоями, що призвело до поміщення дитини до соціально-реабілітаційного центру «Затишок», а в подальшому - до Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Переяслав». Протягом останнього року ОСОБА_1 не зустрічалась із своїм сином та не піклувалась про нього.

Представник третьої особи - Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Переяслав» - Шевченко С.М. погоджувалась із позицією позивача, при цьому зазначила, що ОСОБА_7 дуже скучає за мамою, спілкується з нею по телефону, мама на нього має вплив. ОСОБА_8 постійно говорить про свою маму. В свою чергу ОСОБА_1 спілкується письмово у месенджері з директором закладу, цікавиться життям сина, передає йому солодощі, печиво, сік.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача, представників сторін та третіх осіб, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 безвідповідально ставиться до питання виховання своєї дитини та її матеріального забезпечення. Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що встановлено безпосередньо наданими позивачем доказами. Вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти. Досліджені докази підтверджують посилання позивача на те, що відповідач ухиляється від своїх батьківських обов`язків та не приймає участі в житті дитини.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність позбавлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що не зашкодить інтересам дитини, її подальшому вихованню та утриманню.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів, суд виходив з того, що з урахуванням всіх обставин справи, стану здоров`я та матеріального становища дитини, суд визначає розмір аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 16 січня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття, на користь майбутнього опікуна, законного представника чи на користь закладу, в якому перебуває дитина, на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частинами першою-четвертою статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Статтею 155 СК України визначено загальні принципи здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків, а саме :

- Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

- Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

- Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

- Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом

Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20) зазначено, що «ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці.

Відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 28 лютого 2023 року у справі № 363/1161/21, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Самі по собі встановлені судами факти, що батьки спілкуються з дитиною, забезпечують її матеріально, приймають участь у вихованні не у достатній мірі не може бути підставою для позбавлення батьківських прав. Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальної забезпеченості. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків тощо. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину та освідомлення цього самою дитиною вже несе в собі негативний вплив на її свідомість та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків, викладено, зокрема в постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20, від 07 грудня 2022 року у справі № 562/2695/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 306/7/20, від 11 січня 2023 року у справі № 461/7447/17.

Як вбачається з матеріалів справи, дитина ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 17 квітня 2015 року Виконавчим комітетом Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 16. Батьками дитини вказані: батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_1 .

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 54 роки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 23 лютого 2022 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, актовий запис № 97.

Малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради, як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах, відповідно до наказу № 152 начальника Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області В. Костини від 12 квітня 2022 року.

Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов від 18.04.2022 року, 13.06.2022 року, 29.12.2022 року, 29.09.2022 року за адресою проживання ОСОБА_1 та її малолітнього сина ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 , в квартирі бруд, сморід, відсутні продукти харчування, постільна білизна брудна, розкидані брудні речі та пляшки з-під алкоголю. Дитина виглядала неохайною та брудною. Також в квартирі часто перебувають сторонні особи чоловічої статі в нетверезому стані.

Згідно з актом оцінки потреб сім`ї та висновком оцінки потреб сім`ї, зробленим 10 січня 2023 року фахівцем ЦНСП Вишневої міської ради Цибіною О.Б., мати ОСОБА_7 - ОСОБА_1 відвідує школу з дитиною, дитина кричить, коли їй не дають телефон, мати не справляється з активністю та поведінкою сина, тому кричить. Хлопчик неврівноважений, вередливий, емоційний, може втікати з дому, коли мати вживає алкоголь.

Відповідно до повідомлення № 3792/109/1401/04 начальника ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області В. Лаврика від 16 травня 2023 року 15 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Відділу поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, та повідомила, що її малолітній син ОСОБА_3 зник. В ході перевірки дитина була знайдена та повернута матері, яка перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння.

Відповідно до повідомлення № 8190/109/1401/04 начальника ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області Володимира Лаврика від 23 серпня 2023 року, 20 серпня 2023 року до Відділку поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що її сусід малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пішов з дому зранку та до комендантської години не повернувся додому. Малолітня дитина ОСОБА_3 був розшуканий працівниками поліції 21 серпня 2023 року та переданий матері.

Згідно характеристики № 6308 старшого інспектора СЮП ВП Бучанського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції Юлії Рожко від 30 червня 2023 року, за місцем проживання ОСОБА_1 характеризується негативно, порушує громадський порядок та спокій громадян, зловживає алкогольними напоями. Відносно ОСОБА_1 неодноразово складалися протоколи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 21 серпня 2023 року малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , влаштований до Соціально-реабілітаційного центру (дитяче містечко) «Затишок» на повне утримання, як дитина, яка залишилася без батьківського піклування. Вказане також підтверджується наказом № 233 начальника Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області Віктора Костини від 28 серпня 2023 року.

В акті зазначено, що зі слів дитини вдалося встановити, що «мати ОСОБА_9 невідомо де знаходиться, він перебуває сам на вулиці, кілька днів не їв. Мати постійно вживає алкогольні напої та перебуває в компанії з різними чоловіками» ( а.с. 24, т. 1).

Згідно з висновком про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав, затвердженого Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Бучанського району Київської області від 04 січня 2024 року № 02-42, з метою захисту прав і законних інтересів дитини, Служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради рекомендує органу опіки та піклування вважати за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За загальним правилом, передбаченим статтею 19 СК України та статтею 56 ЦПК України, у спорах між батьками про позбавлення батьківських прав участь органу опіки і піклування є обов`язковою. Спеціалісти відповідного органу мають надати суду письмовий фаховий висновок щодо розв`язання спору.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста статті 19 СК України).

Тлумачення частини шостої статі 19 СК України дає підстави для висновку, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер. Судам необхідно враховувати, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом вирішення сімейних питань, застосовується лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Самі по собі встановлені судами факти, що батьки недостатньо спілкуються з дитиною, забезпечують її матеріально, беруть участь у вихованні, не може бути підставою для позбавлення батьківських прав. Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальній забезпеченості. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків тощо. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину та усвідомлення цього самою дитиною вже несе в собі негативний вплив на її свідомість, і застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини (постанова Верховного Суду від 06 березня 2024 року у справі № 317/2256/22).

Як вбачається з висновку Органу опіки та піклування - Виконавчого комітету Вишневої міської ради від 04 січня 2024 року, висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ґрунтується на наступних обставинах :

- відповідач зловживає алкогольними напоями, приводить додому чоловіків сумнівної репутації, під час розпивання алкоголю регулярно відбуваються сварки, бійки, що неодноразово призводило до залучення працівників поліції. Мати не займається вихованням, навчанням і розвитком дитини, ОСОБА_8 залишився на другий рік навчання у першому класі, оскільки мати не приділяла належної уваги навчанню сина.

- 21 серпня 2023 року о 2 годині ночі малолітній ОСОБА_3 був розшуканий працівниками поліції та влаштований до КНП КОР «Київська обласна дитяча лікарня». ОСОБА_7 пояснив свій вчинок тим, що його мати ОСОБА_1 разом з друзями вдома розпивають алкогольні напої, та те, що мати перебувала в стані алкогольного сп`яніння, йому ніхто не приділяв належної уваги, він пішов з дому гуляти та не повернувся.

- відносно ОСОБА_1 неодноразово складалися протоколи про адміністративні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 184 КУпАП - невиконання батьками або особами, що їх замінюють обов`язків щодо виховання дітей.

- неодноразово сім`ю ОСОБА_1 відвідували працівники поліції, Центру надання соціальних послуг та Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради, які фіксували вищезазначені факти, проводили бесіди з матір`ю щодо виконання нею батьківських обов`язків, створення належних санітарних умов для проживання, виховання малолітньої дитини. Проте результат був короткотривалий. Крім того, неналежне виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 неодноразово розглядалося на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини при Виконавчому комітеті Вишневої міської ради.

- за період перебування дитини в соціально- реабілітаційному центрі ( дитяче містечко) «Затишок» з 21 серпня 2023 року мати періодично телефонувала до дитини, але не вживає жодних заходів щодо її повернення. ОСОБА_1 ніде не працює, продовжує вживати алкоголь, збирати за своїм місцем проживання сумнівні компанії, які порушують громадський порядок.

Проте колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував усіх обставин справи, не мотивував належним чином свою згоду з висновком Органу опіки та піклування, та не врахував, що не всі обставини, які викладені у висновку, підтверджені наявними у матеріалах справи доказами; висновки містять узагальнюючий характер, без посилання на певні документи, якими встановлювались ті чи інші обставини.

Тому апеляційний суд вважає, що висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав є недостатньо обґрунтованим, має рекомендаційний характер та суперечить інтересам дитини.

Зокрема, надаючи оцінку вищевказаним актам обстеження умов проживання, суд першої інстанції не звернув уваги, що в матеріалах справи наявні інші акти, які свідчать про те, що застосування заходів впливу для спонукання матері до належного виконання своїх батьківських обов`язків мало позитивний результат.

Так, згідно з актом обстеження умов проживання, складеного зав. сектору профілактичної роботи та підтримки сім`ї ССДС Вишневої міської ради Гуменюк О.А. 21 лютого 2023 року, після проведеної профілактичної бесіди з ОСОБА_1 17 та 20 лютого, в квартирі було прибрано. Зі слів ОСОБА_1 , вони разом з сином збиралися до лікаря (а.с. 16, т. 1).

Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї від 08 червня 2023 року, складеного спеціалістом Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Романенко Т.І., санітарний стан приміщення - квартири АДРЕСА_2 - задовільний. Дитина має окремий куточок, ліжко, стіл для підготовки уроків, меблі для збереження одягу, іграшки, ігри для розвитку. Зі слів ОСОБА_8 , він любить маму, яка турбується про нього. Вживання алкогольних напоїв не помічено. ( а.с. 15, т. 1).

Як вбачається з протоколів судового засідання, ОСОБА_1 відвідувала судові засідання та категорично заперечувала проти позовних вимог, просила не позбавляти її батьківських прав та повернути їй сина.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що відносно ОСОБА_1 неодноразово складалися протоколи про адміністративні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 184 КУпАП - невиконання батьками, або особами, що їх замінюють обов`язків щодо виховання дітей, що підтверджується відповідними протоколами про адміністративні правопорушення, які містяться в матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача було додано до позовної заяви копії двох протоколів щодо ОСОБА_1 .

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 16 травня 2023 року за ч. 2 ст. 184 КУпАП щодо ОСОБА_1 , 15.05.2023 року близько 15 години, перебуваючи за адресою проживання: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , в результаті чого останній самовільно залишив домівку, що стало загрозою його життя та здоров`ю, чим порушила ст. 150 СК України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 934586 від 21 серпня 2023 року, ОСОБА_1 , 20 серпня 2023 року о 23:16 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , ухилилися від виконання, передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого останній перебував сам не вдома в темну пору доби, що стало загрозою його життю та здоров`ю.

Разом з тим, даних про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП постановами суду на підставі зазначених протоколів матеріали справи не містять, позивачем таких даних до суду не надано, а судом першої інстанції не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як зазначив Верховний Суд у постановах від 18 лютого 2021 року у справі № 645/920/19, від 07 лютого 2022 року у справі № 759/3554/20, від 12 лютого 2024 року у справі № 202/1931/22, зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що у матеріалах справи відсутні беззаперечні докази винної поведінки та свідомого злісного нехтування своїми обов`язками відповідачем, які б свідчили про її ухилення від виховання малолітнього сина ОСОБА_8 , тому з урахуванням встановлених обставин, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд апеляційної інстанції доходить висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги.

Необґрунтоване та передчасне (за відсутності застосування гнучких заходів впливу для спонукання матері до належного виконання своїх батьківських обов`язків) позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті кровної спорідненості з нею, не може вважатися таким, що відповідає інтересам дитини.

Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», пункт 49).

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейський суд з прав людини наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).

Крім того, суд першої інстанції не вислухав думку дитини та не звернув уваги на те, що дитина є суб`єктом права і незважаючи на незначний вік, неповну цивільну дієздатність, має певний обсяг прав. Одними з основних її прав є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя, зокрема щодо визначення її місця проживання (постанова Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 404/3499/17). Система правосуддя прислухається до дітей, серйозно ставиться до їх думок і має гарантувати захист прав дитини.

Дитина, яка внутрішнім законодавством визнається такою, що має достатній рівень розуміння, під час розгляду судовим органом справи, що стосується її, наділяється правами: отримувати всю відповідну інформацію; отримувати консультацію та мати можливість висловлювати свої думки; клопотати про призначення спеціального представника під час розгляду судовим органом справ, бути поінформованою про можливі наслідки реалізації своїх думок та про можливі наслідки будь-якого рішення (статті 3, 4 Європейської конвенції про здійснення прав дітей 1996 року).

Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. (стаття 12 Конвенції про права дитини, стаття 171 СК України, стаття 14 Закону України «Про охорону дитинства»).

Апеляційним судом був опитаний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в режимі відеоконференції, у присутності директора Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Переяслав» - Шевченко С.М.

В судовому засіданні малолітній ОСОБА_8 пояснив, що йому виповнилось десять років, на даний час він проживає у Центрі, в одній кімнаті з 7 хлопчиками. В кімнаті є ліжка, іграшки, книги. Він навчається у 4 класі. Коли проживав разом з мамою, то навчався у 1 класі, мама допомагала йому робити уроки, йому подобається жити з мамою, він дуже сумує за нею та хотів би проживати з мамою. Востаннє він бачив маму у січні 2025 року, з того часу вона не приїжджала, проте вона постійно йому телефонує, іноді передає посилки.

Представник третьої особи - Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Переяслав» - Шевченко С.М. пояснила, що ОСОБА_8 дуже сумує за мамою. На відміну від інших дітей, ОСОБА_8 постійно згадує та говорить про свою маму, спілкується з нею по телефону, мама на нього має позитивний вплив. В свою чергу ОСОБА_1 спілкується письмово у месенджері з директором закладу, цікавиться життям сина, передає йому солодощі, печиво, сік.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснювала, що під час перебування дитини в соціально- реабілітаційному центрі (дитяче містечко) «Затишок» на Закарпатті, вона тричі відвідувала сина, а коли в січні 2025 року сина перевели в Київський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Переяслав», то Орган опіки та піклування відмовив їй у наданні дозволу на відвідування та зустрічі з сином. Проте вона постійно спілкується з сином по телефону, син чекає, коли вона забере його додому. На даний час вона не вживає алкогольні напої, працює прибиральницею в магазині, отримує заробітну плату 600 грн. в день. Гнучкий графік роботи дозволить їй приділяти належну увагу вихованню сина та піклуватися про нього.

Отже, задоволення позову про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , яка бажає самостійно виховувати та піклуватись про свого сина ОСОБА_3 , після влаштування дитини до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей мати постійно підтримує зв`язок з сином, телефонує йому, цікавиться його життям, здоров`ям та навчанням, малолітній ОСОБА_7 також висловив бажання повернутись до мами та проживати разом з нею, - не відповідатиме якнайкращим інтересам дитини.

Таким чином, не зважаючи на наявність фактів недобросовісного виконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків стосовно сина ОСОБА_8 , як зазначено в актах обстеження умов проживання - у зв`язку з частим та надмірним вживанням алкогольних напоїв, за встановлених у цій справі обставин, враховуючи думку дитини та бажання ОСОБА_1 самостійно займатись вихованням сина, апеляційний суд дійшов висновку, що немає необхідності на сьогодні позбавляти ОСОБА_1 батьківських прав, розривати сімейні зв`язки між дитиною та матір`ю, оскільки зазначене не ґрунтується на суттєвих і достатніх причинах у контексті прецедентної практики ЄСПЛ.

Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. У свою чергу у цій справі, з урахуванням доказів, які є в матеріалах справи, в найкращих інтересах дитини зберегти зв`язок між матір`ю та сином, не позбавляючи відповідача батьківських прав щодо малолітнього ОСОБА_3 .

Таким чином, позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав, тобто природніх прав, наданих матері щодо дитини на її виховання, захист її інтересів, та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не встановлено.

Водночас суд апеляційної інстанції, урахувавши необхідність забезпечення якнайкращих інтересів дитини, вважає, що обставини цієї справи вказують на наявність підстав для того, щоб попередити ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виконання батьківських обов`язків, самостійно займатись вихованням сина, розвитком та піклуванням про дитину.

Також необхідно покласти на Службу у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області обов`язок щодо здійснення контролю за виконанням ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків.

Відповідно до частин 1-2 ст. 11-1 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» Центри соціально-психологічної реабілітації дітей утворюються, реорганізуються та ліквідуються Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями, виконавчими органами міських і районних у містах рад і підпорядковуються відповідній службі у справах дітей для тривалого (стаціонарного) або денного перебування дітей віком від 3 до 18 років, які опинились у складних життєвих обставинах, надання їм комплексної соціальної, психологічної, педагогічної, медичної, правової та інших видів допомоги. Строк перебування дитини в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей залежить від конкретних обставин, але не може перевищувати відповідно 9 і 12 місяців у разі стаціонарного і денного перебування. Строк перебування дитини в центрі визначається психолого-медико-педагогічною комісією за погодженням із відповідною службою у справах дітей.

Враховуючи відсутність на даний період часу підстав для задоволення позовних вимог про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав, а також перевищення граничного терміну перебування ОСОБА_3 у центрі соціально-психологічної реабілітації дітей, підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_8 , на користь майбутнього опікуна, законного представника чи на користь закладу, в якому перебуває дитина, - відсутні.

Відповідно до висновків Верховного Суду у постановах від 23 листопада 2022 року у справі № 149/2510/21, від 23 жовтня 2024 року в справі № 464/2040/23, від 06 березня 2024 року у справі № 317/2256/22, коли є рішення судів (що набрало законної сили) за первинним зверненням одного з батьків про відмову у позбавленні батьківських прав другого з батьків з тих міркувань, що це є крайнім заходом впливу на нього, тоді в разі повторного звернення з таким позовом під час його розгляду іншим є розподіл тягаря доведення між сторонами. Тож саме другий з батьків дитини під час звернення повторно поданого до нього позову про позбавлення його батьківських прав має доводити зміну свого ставлення до участі у вихованні своєї неповнолітньої дитини, заперечити і спростувати відповідними доказами факт нехтування ним своїми батьківськими обов`язками.

Також колегія суддів вважає необхідним роз`яснити ОСОБА_1 , що залишення поза увагою попередження про необхідність змінити ставлення до виконання батьківських обов`язків може бути визнано достатньою підставою для позбавлення батьківських прав (висновок у постанові Верховного Суду від 09 червня 2023 року у справі № 591/6037/21).

Відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги відповідача, оскільки висновки суду не у повному обсязі відповідають обставинам справи та прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374 - 376, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , - задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2024 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення:

У задоволенні позовних вимог Виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, Київський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Переяслав» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - відмовити.

Попередити ОСОБА_1 про необхідність змінити своє ставлення до виконання батьківських обов`язків по вихованню малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Покласти на Службу у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області обов`язок щодо здійснення контролю за виконанням ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 16 січня 2026 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.