КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.

при секретарі Черняк Д. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрідом Фінанс Україна» про відшкодування витрат, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрідом Фінанс Україна» - адвоката Шаповалова Віталія Миколайовича на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 09 вересня 2025 року в складі судді Бабич Н. Д.,

встановив:

26.05.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрідом Фінанс Україна» (далі - ТОВ «Фрідом Фінанс Україна») про відшкодування витрат, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в червні 2022 року відповідач мав договірний обов`язок виплатити позивачу дохід за ОВДП, але в порушення умов договору та вимог закону відмовив позивачу у виплаті. Вимоги позивача стосовно позасудового врегулювання питання виплат позивачу доходу ігнорувалися відповідачем, що змусило позивача в серпні 2022 року звернутися до суду для захисту та відновлення його порушеного права своїми силами.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 08 лютого 2024 року та постановою Київського апеляційного суду від 06 грудня 2024 року справу №759/10442/22 за позовом позивача до відповідача, яка розглядалася впродовж 27 місяців, було завершено рішенням на користь позивача, визнанням дій/бездіяльності відповідача щодо відмови виплати належного позивачу доходу за ОВДП незаконними з стягненням з відповідача невиплаченого доходу за ОВДП.

Для забезпечення процесу позивач був змушений відриватися від його звичайних занять та витрачати його особисті зусилля та особистий час для забезпечення захисту та відновлення порушеного відповідачем права позивача в судах. Звернення позивача до відповідача з пропозицією позасудового врегулювання питання відшкодування/компенсації втрачених позивачем особистих зусиль та особистого часу після набрання законної сили рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 08 лютого 2024 року та постанови Київського апеляційного суду віж 06 грудня 2024 року було зустрінуто відмовою відповідача (лист №176 від 05.05.2025).

Суди всіх інстанцій у справі №759/10442/22 ухвалили рішення про стягнення з відповідача матеріальних/моральних збитків на користь позивача, включаючи стягнення невиплаченого доходу за ОВДП, але відповідач добровільно не виконує рішення судів, які набрали законної сили, що знову змусило позивача безповоротно витрачати його життєвий час для відновлення порушеного права ще і на процедури примусового виконання рішень суду, які набрали законної сили, державною виконавчою службою.

З урахуванням уточненої позовної заяви від 22.08.2025 просив суд:

стягнути з ТОВ «Фрідом Фінанс Україна» на його користь відшкодування/компенсацію за втрати особистого часу позивача, який він був змушений витрачати для забезпечення захисту та відновлення порушеного відповідачем права у судах усіх інстанцій у справі №759/10442/22 протягом 27 місяців (обсяг витрат/втрат особистого часу буде встановлено/ підтверджено проведенням призначеної судом комплексної експертизи, яка має включати "Експертизу оцінки витрат часу" та "Психологічну експертизу постраждалих від моральної шкоди";

стягнути з ТОВ «Фрідом Фінанс Україна» на його користь відшкодування завданої йому моральної шкоди, зазнаної ним усвідомленням безповоротної втрати витраченого ним особистого життєвого часу, який він був змушений витрачати на забезпечення організації захисту та відновлення порушеного відповідачем права позивача у судах усіх інстанцій у справі №759/10442/22 протягом 27 місяців життя позивача та на подальші дії позивача для забезпечення примусового виконання відповідачем рішень судів у справі №759/10442/22 процедурами виконавчих проваджень щодо виконання відповідачем обов`язку виплат належного позивачу доходу за ОВДП, які набрали законної сили, але які добровільно не виконуються відповідачем. Обсяг моральної шкоди буде встановлено/ підтверджено проведенням призначеної судом комплексної експертизи, яка має включати "Експертизу оцінки витрат часу" та "Психологічну експертизу постраждалих від моральної шкоди".

З метою повного та всебічного розгляду законності та обґрунтованості позовної вимоги у цій справі позивач просив суд призначити судову "Експертизу оцінки витрат часу" у монетарному визначені саме за вихідними даними матеріалів саме поточного позову.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 31 липня 2025 року витребувано: з Київського апеляційного суду копію технічного звукозапису судового засідання проведеного в Київському апеляційному суді при розгляді справи №759/10442/22 06.12.2024 р., яка знаходиться на архівному диску; з Святошинського районного суду м. Києва матеріали справи №759/10442/22.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 09 вересня 2025 року клопотання позивача задоволено.

Призначено по справі судову комплексну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

На вирішення комплексної експертизи поставлено питання:

1. За матеріалами справи №759/11175/25 визначити фактичний обсяг витрат особистого часу позивача, пов`язаних із підготовкою процесуальних документів, участю у судових засіданнях, поїздками до/від суду та іншими процесуальними діями, вчиненими позивачем у порядку самопредставництва розгляду справи. У разі можливості, надати орієнтовний розрахунок витрат особистого часу позивача та співвіднести його з обсягом часу, який зазвичай витрачає адвокат при наданні професійної правничої допомоги у справах подібної категорії, а також вказати, чи є фактичний обсяг витрат особистого часу позивача у справі №759/11175/25 співмірними із типовими витратами часу адвоката на здійснення професійної правової допомоги, у справах такого ж характеру?

2. На підставі матеріалів справи №759/10442/22 визначити, чи спричинили вимушені витрат особистого часу позивача («відрив від звичайних занять») на здійснення самопредставництва в суді та на організацію позивачем примусового виконання рішень судів у цій справі, які набрали законної сили, але не виконуються відповідачем добровільно, моральні (душевні) страждання, психоемоційне напруження або інші негативні психологічні наслідки. Якщо за результатами дослідження буде встановлена наявність таких страждань, надати психологічну оцінку тяжкості, обсягу, глибини, інтенсивності, тривалості цих страждань у співвідношенні до загальноприйнятих критеріїв визначення розміру моральної шкоди, яка може підлягати грошовій компенсації судом. У разі можливості, експерт може вказати, які критерії чи фактори доцільно враховувати суду при визначенні грошового розміру компенсації моральної шкоди, з врахуванням нижчевикладених факторів:

1) з врахуванням душевних, психічних страждань позивача з приводу неспроможності фінансування позивачем професійної правничої допомоги для забезпечення захисту та відновлення його порушених відповідачем прав в судовому процесі;

2) з врахуванням душевних, психічних страждань позивача з приводу невпевненості позивача в його силах, навичках, досвіді для забезпечення організації захисту та відновлення його прав в судовому процесі самозахистом у спосіб самопредставництва;

3) з врахуванням душевних, психічних страждань позивача з приводу змушеності позивача витрачати особистий час для організації забезпечення захисту та відновлення його порушених відповідачем прав в судовому порядку;

4) з врахуванням душевних, психічних страждань позивача з приводу усвідомлення безповоротної втрати 27 місяців життєвого часу позивача, безпосередньо витраченого на вчинення процесуальних дій в судах для захисту та відновлення порушених відповідачем прав позивача у справі №759/10442/22;

5) з врахуванням душевних, психічних страждань позивача з приводу того, що витрачання позивачем 27 місяців життєвого часу позивача безпосередньо для забезпечення захисту та відновлення його порушених відповідачем прав в судовому порядку у справі №759/10442/22, обмежило, а подекуди і унеможливило позивачу можливість займатися улюбленими та корисними для нього справами відповідно сталим звичкам позивача («відрив від звичайних занять»), тобто замість витрачання позивачем часу на: догляд за онуками, догляд за своїм здоров`ям, догляд за домашніми квітами, огляд поточних новин з усіх можливих джерел, заняття спортом, відвідування театру, кінотеатру, різноманітні хобі, читання книжок, перегляд ТВ, та багато, багато іншого, оскільки позивач був змушений витрачати його особистий час на підготовку та вчинення процесуальних дій в судах 10 для забезпечення захисту та відновлення порушених відповідачем прав позивача у справі №759/10442/22;

6) з врахуванням душевних, психічних страждань позивача з приводу запізнілого (з запізненням у 27 місяців) визнання відповідачем позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача належного позивачу доходу за ОВДП виправданою, справедливою, законною, визнанням ухваленого на користь позивача рішення Святошинського райсуду м. Києва від 08.02.2024 у справі №759/10442/22 про стягнення з відповідача на користь позивача доходу за ОВДП, яке представник відповідача особисто на засіданні КАС 06.12.2024 у справі №759/10442/22 беззастережно визнав виправданим, справедливим, законним та таким, що не має бути будь-як зміненим, що означає, що ще до звернення позивача до суду з позовною заявою 29.08.2022 відповідач цілковито усвідомлював, що досудові вимоги та позовні вимоги позивача про виплату доходу за ОВДП були виправданими, справедливими, законними, а отже відмови відповідача на досудові вимоги та позовні вимоги позивача щодо виплат позивачу доходу за ОВДП були невиправданими, несправедливими, незаконними, але відповідач продовжував відстоювати його позицію відмов виплат позивачу доходу за ОВДП, як в досудовому порядку, так і в продовж 27 місяців судового процесу у справі №759/10442/22;

7) з врахуванням душевних, психічних страждань позивача з приводу невиконання відповідачем в добровільному порядку ухваленого на користь позивача рішення Святошинського райсуду м. Києва від 08.02.2024 у справі №759/10442/22 про стягнення з Відповідача доходу за ОВДП (рішення Святошинського райсуду м. Києва від 08.02.2024 в частині стягнення з відповідача доходу за ОВДП не оскаржувалося ні позивачем ні відповідачем);

8) з врахуванням душевних, психічних страждань позивача з приводу невиконання відповідачем в добровільному порядку, ухваленого на користь позивача рішення Постанови КАС від 06.12.2024 у справі №759/10442/22 про стягнення відшкодування матеріальної/моральної шкоди/збитків з відповідача;

9) з врахуванням душевних, психічних страждань позивача з приводу змушеності позивача продовження витрачання позивачем його життєвого часу для продовження забезпечення організації захисту та відновлення його порушених відповідачем прав, але вже процедурами примусового виконанням рішень судів у справі №759/10442/22, відкриттям Державною виконавчою службою виконавчих проваджень, з підстави невиконання Відповідачем рішень судів в добровільному порядку;

10) з врахуванням душевних, психічних страждань позивача з приводу неможливості розпоряджатися належним позивачу доходом за ОВДП в продовж періоду 36 місяців строку розгляду судової справи №759/10442/22 та здійснення процедур примусового виконання рішень судів у справі №759/10442/22, які набрали законної сили, в той час, як належні позивачу кошти доходу за ОВДП невпинно знецінюються;

11) з врахуванням душевних, психічних страждань позивача з приводу змушеності позивача знову і знову вишукувати способи змусити відповідача діяти відповідно законних прав позивача;

12) з врахуванням душевних, психічних страждань позивача з приводу змушеності позивача знову і знову вишукувати способи змусити відповідача діяти відповідно законних прав позивача, з врахуванням загальної тривалості душевних і психічних страждань позивача (наразі понад 36 місяців), обумовленої невиконанням відповідачем договірного обов`язку виплати належного позивачу доходу за ОВДП, невиконанням рішень судів, які набрали законної сили у справі №759/10442/22, а також невиконанням процедур виконавчих проваджень, у добровільному порядку.

Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за дачу завідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

Провадження по справі на час проведення експертизи зупинено.

В розпорядження експертів надано матеріали цивільної справи №759/11175/25 та матеріали цивільної справи 759/10442/22.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. Суд вважав, що клопотання відповідача про призначення посмертної судово-генетичної експертизи підлягає задоволенню.

11.09.2025 представник ТОВ «Фрідом Фінанс Україна» - адвокат Шаповалов В. М. через систему «Електронний суд» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 09 вересня 2025 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання позивача про призначення експертизи як такої, що не відповідає вимогам ст. 103, 104 ЦПК України, виходить за межі спеціальних знань, підміняє судову оцінку доказів та не спрямована на встановлення юридично значущих обставин.

Вважає оскаржувану ухвалу такою, що постановлена з грубим порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки суду такими, що не відповідають обставинам справи та чинному законодавству України що унеможливило належний захист прав та інтересів відповідача вже на початковій стадії судового розгляду.

Зазначив, що переважна більшість питань експерту має правовий характер і виходить за межі спеціальних знань, що прямо заборонено ЦПК України, Законом України від 25.02.1994 № 4038-XII «Про судову експертизу» та методичними рекомендаціями Мін`юсту.

Суд першої інстанції не довів «необхідності» експертизи (ст. 103 ЦПК), підмінивши судову оцінку доказів «експертною».

Використання "матеріалів іншої справи" передано експертові без їх належного процесуального введення як доказів у цьому провадженні та без забезпечення змагальності. Сам факт витребування справи ухвалою від 31.07.2025 не усуває цих порушень.

Суд першої інстанції обмежився цитуванням ст. 103 ЦПК України без конкретики, не пояснив, чому "фактичні витрати особистого часу позивача" не можуть бути встановлені судом звичайними процесуальними засобами (календарі, квитки, підтвердження участі, протоколи засідань, дані електронного суду, пояснення). Це типова оцінка фактичних даних, а не предмет експертизи.

Окрім того, "співвіднесення з типовими витратами часу адвоката" не є встановленням факту за допомогою спеціальних (наукових) знань: у правопорядку відсутні стандартизовані "типові витрати часу адвоката", а припущення експерта щодо "типового" часу не ґрунтується на затверджених методиках і матиме спекулятивний характер.

Блок "моральних страждань" містить переважно правові та оцінні завдання (критерії, співмірність, "безповоротна втрата часу", тощо). Психологічне дослідження можливе лише в межах встановлення психоемоційного стану та можливого причинного зв`язку із подіями, але не для нормування судових критеріїв чи грошового вираження шкоди.

Суд не довів неможливість встановлення обставин без експертизи та не окреслив вузькій, дійсно спеціальний, а не правовий предмет експертного дослідження.

Питання "співвіднести" витрати часу позивача з "типовими витратами адвоката" і визначити "співмірність" - це правове оціночне судження, пов`язане зі стандартами "розумності, необхідності та співмірності", що є виключно компетенцією суду.

Питання "вказати критерії чи фактори, які доцільно враховувати суду при визначення грошового розміру компенсації моральної шкоди " - експерт не може радити суду правові критерії, до це фактичне делегування судової дискреції.

Дванадцять пунктів у блоці щодо моральної шкоди - це навідні, упереджені формулювання із закладеними правовими оцінками ( "невиправданість відмов", "визнання вимог" "безповоротна втрата 27 місяців", тощо) та дублюванням (пп.11-12), що нівелює нейтральність експертизи. Експерт не може встановлювати юридичну "безповоротну втрату часу", оцінювати правомірність поведінки відповідача або встановлювати зміст судових "критеріїв"

Переважна частина поставлених питань - позапредметна для експерта і суперечить чинному законодавству України.

Суд першої інстанції не визначив види експертних спеціальностей, межі та об`єкти дослідження для кожної, верифіковану методику для «обліку витрат часу» та «співвіднесення з адвокатом» (такої судово-експертної спеціальності не існує).

Без визначень оскаржувана ухвала є невиконуваною в частині "часової" компоненти та створює ризик довільності висновків.

Суд витребував матеріали справи №759/10442/22, однак не визначив, які саме документи долучаються, не оголосив їх в судовому засіданні, не надав сторонам можливості висловити заперечення щодо належності/допустимості/достовірності та не ухвалив мотивоване рішення про їх приєднання.

Передача всього масиву матеріалів іншої справи експертам без попереднього процесуального "фільтру" та без змагального дослідження порушує ст. 12, 13 ЦПК України та перетворює експерта на суб`єкта самостійного збору доказів.

Використання в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали фрагменту " суд вважає, що клопотання відповідача про призначення посмертної судово-генетичної експертизи підлягає задоволенню" свідчить про використання судом шаблону без належного аналізу фактичних і правових доводів сторін, що несумісно з обов`язком наводити достатні й релевантні підстави рішення.

Оскаржувана ухвала не містить обґрунтувань щодо: чому питання не можуть бути вирішені без експерта; чому саме обрано "комплексну" експертизу; чому відхилені заперечення відповідача; чому передано експерту питання правової оцінки.

"Витрати особистого часу" сторони, що здійснює самопредставництво, не передбачені як окрема компенсаційна стаття судових витрат, на відміну від витрат на професійну правничу допомогу. Перетворення "часу" у гроші через порівняння з роботою адвоката не має нормативної підстави. Відшкодування можливе як збитків лише за наявності доказів реального зменшення доходу/втрати заробітку та причинного зв`язку, а не через експертне "нормативне" співставлення.

Експертиза не може встановлювати "критерії для суду" чи грошовий вимір шкоди - це правова компетенція суду.

Суд першої інстанції не навів мотивів відхилення заперечень відповідача, не обговорив альтернативні (вужчі та допустимі) формули питань, не обрав пропорційний засіб доказування. Питання сформульовані в явно навідній, суб`єктивно забарвленій манері, що порушує нейтральність експертного дослідження і фактично " підказує" експерту бажаний результат.

Недопустимими є будь-які рекомендації експерта для суду щодо правових критеріїв і розміру компенсації , порівняння з "типовими втратами часу адвоката", оцінка правомірності/неправомірності поведінки відповідача, використання матеріалів іншої справи без їх попереднього належного долучення та дослідження у змагальному порядку.

27.09.2025 ОСОБА_1 через систему "Електронний суд" подав відзив на апеляційну скаргу. Вважає судження відповідача в апеляційній скарзі помилковими. Посилається на висновок Великої Палати Верховного Суду в постанові від 09.11.2022 у справі №372/1652/18 про те, що навіть за відсутності у психолога процесуального статусу спеціаліста чи експерта висновок психолога може бути письмовим доказом, якщо містить дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, зокрема стосовно страждань потерпілих. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначає суд у рішенні, а не психолог у висновку. Висновок останнього може слугувати для судді орієнтиром у пізнанні глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації , інших обставин, які мають істотне значення, зокрема й можливого грошового еквівалента таких страждань. Проте розмір відповідного відшкодування незалежно від наявності висновку психолога суддя повинен встановити, враховуючи вимоги розумності та справедливості.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

ОСОБА_1 надіслав через систему «Електронний суд» заяву, в якій просив розглядати справи без його участі.

Представник ТОВ «Фрідом Фінанс Україна» - адвокат Шаповалов В. М. через систему "Електронний суд" надіслав заяву з проханням або відкласти розгляд справи на пізнішу дату, або розглянути за відсутності представника відповідача.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні, а явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, передумовою якого є не відсутність учасників справи, а неможливість вирішення спору в судовому засіданні (правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 25 червня 2024 року в справі № 359/6678/19, провадження № 61-17877св23).

З огляду на викладене, оскільки сторони завчасно та належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, неявка сторін не перешкоджає розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності сторони відповідача, доводи якої викладено в апеляційній скарзі.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За приписами положень статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. До основних засад (принципів) цивільного судочинства належать, зокрема змагальність сторін та диспозитивність.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України передбачено право учасників справи подавати докази та брати участь у їх дослідженні, подавати заяви та клопотання.

Згідно з положеннями ст. 76, ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Частиною 2 статті 102 ЦПК України, встановлено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта є однім із засобів доказування даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Призначення експертизи є способом забезпечення доказів.

Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із самих запитань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Частиною 1 статті 104 ЦПК України встановлено, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Необхідність у призначенні експертизи має бути обумовлена обставинами, викладеними у позовній заяві, запереченнях інших учасників справи чи поданими доказами з метою отримання докладного опису проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, що можуть бути використані для вирішення спору.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому просив стягнути з ТОВ «Фрідом Фінанс Україна» на його користь відшкодування/компенсацію за втрати особистого часу позивача, який він був змушений витрачати для забезпечення захисту та відновлення порушеного відповідачем права у судах усіх інстанцій у справі №759/10442/22 протягом 27 місяців (обсяг витрат/втрат особистого часу буде встановлено/ підтверджено проведенням призначеної судом комплексної експертизи, яка має включати "Експертизу оцінки витрат часу" та "Психологічну експертизу постраждалих від моральної шкоди";

стягнути з ТОВ «Фрідом Фінанс Україна» на його користь відшкодування завданої йому моральної шкоди, зазнаної ним усвідомленням безповоротної втрати витраченого ним особистого життєвого часу, який він був змушений витрачати на забезпечення організації захисту та відновлення порушеного відповідачем права позивача у судах усіх інстанцій у справі №759/10442/22 протягом 27 місяців життя позивача та на подальші дії позивача для забезпечення примусового виконання відповідачем рішень судів у справі №759/10442/22 процедурами виконавчих проваджень щодо виконання відповідачем обов`язку виплат належного позивачу доходу за ОВДП, які набрали законної сили, але які добровільно не виконуються відповідачем. Обсяг моральної шкоди буде встановлено/ підтверджено проведенням призначеної судом комплексної експертизи, яка має включати "Експертизу оцінки витрат часу" та "Психологічну експертизу постраждалих від моральної шкоди".

Клопотання про призначення комплексної експертизи оцінки витрат часу та експертизи постраждалих від моральної шкоди обґрунтовано необхідністю встановлення наявності чи відсутності методичних підходів до визначення та оцінки витрат часу учасника судового процесу - чи то професійного адвоката, чи то позивача/відповідача який здійснює самозахист у спосіб самопредставництва, що потребує спеціальних знань у сфері економіки праці, організації діяльності, а також аналізу наукових і практичних методик. Отримані результати дозволять суду оцінити, чи існує об`єктивна можливість застосувати принципи визначення та компенсації витрат часу, аналогічні до тих, що застосовуються щодо адвокатів, до випадків самопредставництва учасника справи.

Заперечуючи проти призначення вказаної експертизи, відповідач в заяві від 22.08.2025 року свої доводи мотивував тим, що клопотання про призначення експертизи оцінки витрат часу та психологічної експертизи постраждалих від моральної шкоди не стосуються предмета доказування у межах належного способу захисту та містять питання права.

Суд першої інстанції не навів жодного мотиву відхилення доводів відповідача щодо призначення експертизи.

Призначаючи в справі судову комплексну судову експертизу, суд першої інстанції не з`ясував необхідність призначення такої експертизи, правове значення експертизи для справи та чи відповідають запропоновані питання предмету доказування.

Ухвала про призначення експертизи не містить зазначення, в яких саме галузях знань або напрямів у межах однієї галузі призначається комплексна експертиза.

Також судом не визначено які саме матеріали, що містяться в справах №759/11175/25 та 759/10442/22, передаються на експертне дослідження.

Відповідно до ч. 2 ст. 107 ЦПК України експерт не має права з власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи.

Отже, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не дослідив усіх передбачених нормою процесуального права умов для призначення експертизи та дійшов передчасного висновку про наявність підстав для призначення судової комплексної експерти.

Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейського суду з прав людини у справах проти України. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для призначення у даній справі експертизи є передчасним, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 353, 367, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрідом Фінанс Україна» - адвоката Шаповалова Віталія Миколайовича задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 09 вересня 2025 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрідом Фінанс Україна» про відшкодування витрат, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук