Провадження № 2/204/973/25 р.
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2025 року Чечелівський районний суд міста Дніпра в складі головуючої судді Самсонової В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іноземної неурядової організації АКТЕД (АСТЕD) в особі відокремленого підрозділу іноземної неурядової організації України стягнення заборгованості із заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив (з урахуванням збільшення) стягнути з Іноземної неурядової організації АКТЕД (АСТЕD) в особі відокремленого підрозділу іноземної неурядової організації в Україні АКТЕД (АСТЕD) на його користь заробітну плату з 16.01.2024 року по 30.06.2024 року в сумі 12635,10 грн., допомогу по тимчасовій непрацездатності в сумі 1043,77 грн., середній заробіток за весь час затримки видачі трудової книжки з вини власника в сумі 46580,40 грн., середній заробіток за період затримки розрахунку за період 14.09.2024 року по 15.03.2025 року в сумі 235 489,80 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав на те, що 16.01.2024 ОСОБА_1 був прийнятий на посаду асистента проекту до Відокремленого підрозділу іноземної неурядової організації «Філія «ACTED» в Україні () згідно з наказом № 2024-01/01В від 15.01.2024. Звільнення із займаної посади відбулося 13.09.2024 згідно з наказом № 2024-09/01В від 12.09.2024 на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України (за угодою сторін) відповідно до заяви про звільнення від 04.09.2024. В останній робочий день Відповідачем було виплачено розрахункові кошти у розмірі 32 470,83 грн, що включали: заробітну плату за 10 робочих днів у розмірі 19 100,48 грн; компенсацію за 7 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки у розмірі 13 370,35 грн. Заява про звільнення за угодою сторін від 04.09.2024 була надіслана того ж дня на робочі електронні адреси керівництва: заступника директора з польових операцій (Джозеф Тесс), старшого менеджера з персоналу ( ОСОБА_2 ), координатора проєкту СССМ (Олексій Хмара) та директора (Френсіс Опперманн). Контактні дані були використані згідно з офіційним довідником організації (ACTED Ukraine_Directory_2024-09), який щомісячно розсилається працівникам спеціалістом з персоналу ОСОБА_3 . Згідно з пунктами 1.5 та 2.1 Додаткової угоди №2 від 01.07.2024 до Трудового договору, термін дії договору встановлено з 16.01.2024 по 31.12.2024, а розмір заробітної плати визначено у сумі 40 111,00 грн на місяць. Однак, відповідно до довідки ПФУ від 18.11.2024 (№ 8211 5229 1922 9206), у період з 16.01.2024 по 30.06.2024 нарахування та виплати здійснювалися у меншому розмірі, а саме з розрахунку 37 702,23 грн на місяць. У зв`язку з порушенням Відповідачем умов Додаткової угоди, сума недонарахованої заробітної плати за вказаний період становить 12 635,10 грн. Також встановлено порушення при розрахунку середньоденної заробітної плати за період перебування ОСОБА_1 на лікарняному з 01.05.2024 по 13.05.2024 (витяг з реєстру № 2390 4309 0833 3321). 12.09.2024 під час підписання наказу про звільнення трудова книжка була передана спеціалісту з персоналу ОСОБА_4 у присутності координатора напрямку Євгенії Таранець для внесення відповідного запису. 13.09.2024 спеціаліста з персоналу було додатково попереджено через месенджер Skype про адресу для можливого отримання трудової книжки поштою. 22.09.2024 на електронні адреси директора та старшого менеджера з персоналу була надіслана повторна заява про пересилання документа. Трудова книжка ( НОМЕР_1 ) була отримана лише 19.10.2024 у відділенні Укрпошти (м. Дніпро, вул. Робоча, 69) разом із наказом про звільнення та описом вкладення (фіскальний чек №236256). Відправлення було здійснено спеціалістом з персоналу ОСОБА_5 без повідомлення про вручення. Відповідно до витягу з реєстру ПФУ № 6858 8689 4779 2840 від 19.10.2024, запис про звільнення до електронної трудової книжки Відповідачем внесений не був, що спричинило відмови у подальшому працевлаштуванні. Крім того, під час звільнення Позивачу не було надано письмового повідомлення про нараховані та виплачені суми, що є порушенням ст. 116 КЗпП України. Станом на день подання позовної заяви загальна сума невиплачених Відповідачем коштів складає 60 259,27 грн, що включає: Заборгованість по заробітній платі (16.01.2024 - 30.06.2024) - 12 635,10 грн., недовиплачена допомога по тимчасовій непрацездатності - 1 043,77 грн., середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки - 46 580,40 грн. Згідно зі ст. 117 КЗпП України, затримка розрахунку з вини власника передбачає відповідальність у вигляді виплати середнього заробітку працівникові.

Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами.

Суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню по наступним підставам.

У судовому засіданні встановлено, що згідно трудової книжки серія НОМЕР_1 ОСОБА_1 , був прийнятий на посаду асистента проекту до Іноземної неурядової організації АКТЕД (АСТЕD) в особі відокремленого підрозділу іноземної неурядової організації в Україні АКТЕД (АСТЕD) з 16.01.2024 року згідно наказу № 2024-01/01В від 15.01.2024 року.

Звільнений зі займаної посади Асистента проєкту з 13.09.2024 року згідно наказу № 2024-09/01В від 12.09.2024 року за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Згідно п. 1.5, п. 2.1 Додаткової угоди №2 від 01 липня 2024 до Трудового договору між Відповідачем та мною зазначено наступне: п. 1.5 Цей трудовий договір вступає в силу з 16 січня 2024 і діє до 31 грудня 2024; п. 2.1 Працівнику виплачується заробітна плата в сумі 40111,00 грн, що включає всі податки та інші платежі згідно Законодавства, на місяць, згідно зі шкалою окладів Актед, клас Е1-1 (шкала окладів від 03.07.2023).

Відповідно до сформованої засобами ПФУ довідки про нараховану заробітну плату (дохід, грошове забезпечення) від 18.11.2024 заробітна плата нараховувалась та виплачувалась відповідачем у період з 16.01.2024 року по 30.06.2024 року, у розмірі за січень у розмірі 20564,85 грн., лютий у розмірі 37702,23 грн., березень у розмірі 37702,23 грн., квітень 37702,23 грн., червень 26391,56 грн., червень 37702,24 грн., в травні виплачено 42729,18 грн. (допомога по тимчасовій непрацездатності у розмірі 16337,62 грн./ заробітна плата у розмірі 26391,56 грн.), замість 40111,00 грн. за кожний місяць. Тобто у загальному розмірі виплачено 197765,33грн.

Тоді як потрібно було виплатити за період з 16.01.2024 року по 30.06.2024 року заробітну плату у розмірі 210400,43 грн.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, яка згідно ст.115 вказаного Кодексу виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Судом враховуються роз`яснення викладені в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», за яким задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Згідно зі статтею 21 Кодексу законів про працю України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

За змістом статті 22 КЗпП України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається.

Судом встановлено, що заборгованість відповідача по заробітній платі перед позивачем складає 12635,10 грн.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З урахуванням предмету та підстави позову, суд дійшов висновку, що ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права позивача, характеру його порушення, наслідкам, спричиненим цим порушенням, буде стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 12635,10 грн.

Зазначену суму заробітної плати позивачу станом на час розгляду справи судом не виплачено, доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Відповідно до пункту 1 частини 1, частини 2 статті 15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (тут і далі у редакції на час виникнення спірних правовідносин), допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі страхових виплат, які повністю або частково компенсують втрату заробітної плати (доходу), у разі настання одного з таких страхових випадків: тимчасова непрацездатність внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, а також тимчасова непрацездатність на період реабілітації внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві

Допомога по тимчасовій непрацездатності у випадках, зазначених у пунктах 1 і 7 частини першої цієї статті, виплачується уповноваженим органом управління застрахованим особам з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності), незалежно від звільнення, припинення підприємницької або іншої діяльності застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством.

Оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності у випадках, зазначених у пунктах 1 і 7 частини першої цієї статті, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 частини 1, частини 2 статті 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» страхова виплата у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), гіг-контракту, іншого цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених законом, призначається та здійснюється за основним місцем роботи (діяльності).

Допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах застрахованим особам (у тому числі тим, які здійснюють підприємницьку чи іншу діяльність та одночасно працюють на умовах трудового договору) надається за основним місцем роботи (діяльності) або за місцем роботи за сумісництвом (наймом) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким порядком є Порядок оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, за рахунок коштів роботодавця, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2015 року № 440.

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, за рахунок коштів роботодавця, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2015 року № 440, оплата днів тимчасової непрацездатності здійснюється за основним місцем роботи застрахованої особи та за місцем роботи за сумісництвом у формі матеріального забезпечення, що повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу). Підставою для оплати днів тимчасової непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника, скріпленим печаткою за основним місцем роботи.

Відповідно до частини 1 статті 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є сформований на основі медичного висновку про тимчасову непрацездатність або документа, що засвідчує факт усиновлення дитини, встановлення опіки над дитиною, листок непрацездатності.

Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з уповноваженим органом управління.

Згідно із пунктом 2 розділу ІІ Порядку видачі (формування) листків непрацездатності в Електронному реєстрі листків непрацездатності, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.06.2021 №1234, листок непрацездатності формується в Реєстрі на підставі інформації про медичний висновок (медичні висновки) у разі ідентифікації пацієнта як застрахованої особи в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - РЗО). Сформований листок непрацездатності надсилається страхувальникам, з якими застрахована особа перебуває у трудових відносинах (за основним місцем роботи та за сумісництвом) через кабінет страхувальника на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України.

Дати відкриття та закриття листка непрацездатності відповідають датам початку строку дії та закінчення строку дії медичного висновку, на підставі якого сформований цей листок непрацездатності. Листок непрацездатності вважається виданим через сім днів після дати закриття листка непрацездатності та набуває статусу «готовий до сплати (виданий)».

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», документи для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності розглядаються не пізніше десяти робочих днів з дня їх надходження, а для призначення допомоги по вагітності та пологах - не пізніше трьох робочих днів з дня їх надходження.

Повідомлення про відмову в призначенні допомоги із зазначенням причини відмови та порядку оскарження видається або надсилається заявникові не пізніше п`яти днів після прийняття відповідного рішення.

Допомога по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах виплачується застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), інших підставах, передбачених законом, - у найближчий після дня призначення допомоги строк, установлений для виплати заробітної плати.

Отже, нарахування та виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності роботодавцем здійснюється у такому порядку:

1)отримання роботодавцем листка непрацездатності через кабінет страхувальника на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України, набуття листком непрацездатності статусу «готовий до сплати (виданий)»;

2) розгляд документів не пізніше десяти робочих днів з дня їх надходження та прийняття рішення про: призначення матеріального забезпечення або відмову в призначенні допомоги по тимчасовій непрацездатності;

3) якщо прийнято рішення про відмову в призначенні цієї допомоги - видається або надсилається повідомлення заявникові не пізніше п`яти днів після прийняття рішення;

4) якщо прийнято рішення про призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності - виплачується у найближчий строк установлений для виплати заробітної плати.

Позивачу недонараховано та невиплачено допомогу по тимчасовій непрацездатності у розмірі 17381,39 грн. - 16337,62 грн. = 1043,77грн.

Окрім, того відповідно до вимог ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, чого здійснено не було.

Відповідно до ч. 5 ст. 235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування середньомісячна заробітна плата за два календарні місяці роботи склала 80222,00 гривень (липень 2024 року - 40111,00 гривень та за серпень 2024 року - 40111,00 гривень).

За таких обставин, середньоденна заробітна плата складає: 80222,00 гривень / 45 робочі дні = 1783,00 грн.

19.10.2024 позивачем отримано конверт з трудовою книжкою НОМЕР_1 з внесеними записами, наказом про звільнення від 12.09.2024 №2024-09/01В та описом вкладення.

Тобто за період затримики видачі трудової книжки з 14.09.2024 року по 19.10.2024 року з вини власника становить 64188,00 грн., проте позивачем завлено вимогу про стягнення середнього заробітку затримики видачі трудової книжки у розмірі 46580,40 грн.

Відповідно до частини другої статті 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Тобто розмір середнього заробітку, який підлягає стягненню становить 46 580,40 грн.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні судом враховується наступне.

Згідно статті 117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Відповідно до пункту 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).

Пунктом 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, передбачено, якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Враховуючи наведене суд зазначає, що середній заробіток розраховується за період, починаючи з дня, наступного за днем звільнення, тобто з 14.09.2024 року і по 15.03.2025 року. Таким чином, оскільки відповідач так і не провів з позивачем остаточний розрахунок, середній заробіток має бути розрахований за період з 14.09.2024 року і по 15 березня 2025 року, у межах шести місяців.

Таким чином, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 14.09.2024 року і по 15 березня 2025 року складає: 128 днів х 1783 грн = 228 224,80 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у межах пред`явлених позовних вимог у розмірі 228 224,80 грн.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Розподіляючи судові витрати судом враховується наступне.

Згідно частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. та на користь позивача судовий збір у розмірі 968,80 грн. (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 115, 117, 233, 235 КЗпП України, ст. ст. 1, 21, 24 Закону України «Про оплату праці», ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 352, 354-355,416, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Іноземної неурядової організації АКТЕД (АСТЕD) в особі відокремленого підрозділу іноземної неурядової організації України стягнення заборгованості із заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку - задовольнити частково.

Стягнути з Іноземної неурядової організації АКТЕД (АСТЕD) в особі відокремленого підрозділу іноземної неурядової організації в Україні АКТЕД (АСТЕD) на користь ОСОБА_1 заробітну плату з 16.01.2024 року по 30.06.2024 року в сумі 12635,10 грн., допомогу по тимчасовій непрацездатності в сумі 1043,77 грн., середній заробіток за весь час затримки видачі трудової книжки з вини власника в сумі 46580,40 грн., середній заробіток за період затримки розрахунку за період 14.09.2024 року по 15.03.2025 року в сумі 228 224,80 грн.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Стягнути з Іноземної неурядової організації АКТЕД (АСТЕD) в особі відокремленого підрозділу іноземної неурядової організації України в дохід держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Стягнути з Іноземної неурядової організації АКТЕД (АСТЕD) в особі відокремленого підрозділу іноземної неурядової організації в Україні АКТЕД (АСТЕD) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Іноземної неурядова організація АКТЕД (АСТЕD) в особі відокремленого підрозділу іноземної неурядової організації України, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 26620088, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 13а, офіс 31.

Суддя В.В. Самсонова