УХВАЛА

21 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 502/52/24

провадження № 61-12459ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 16 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

3 жовтня 2025 року за допомогою засобів поштового зв`язку до Верховного Суду подана касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 16 вересня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 24 жовтня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху, надано заявнику десять днів з дня вручення вказаної ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Роз`яснено, що у разі невиконання у встановлений судом строк вимог ухвали скарга вважатиметься неподаною і підлягатиме поверненню заявнику.

29 жовтня 2025 року заявник засобами поштового зв`язку подала заяву про усунення недоліків, в якій обґрунтувала підставукасаційного оскарження, визначенупунктом 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України.

Верховний Суд звертає увагу заявника, що, залишаючи касаційну скаргу без руху,

в ухвалі від 24 жовтня 2025 року суд роз`яснив спосіб усунення заявником недоліків касаційної скарги, а саме шляхом подання виправленої касаційної скарги, оформленої у відповідності до вимог статті 392 ЦПК України, зазначивши підстави касаційного оскарження та уточнивши судові рішення, які оскаржуються, інадати копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи.

Подання ОСОБА_1 заяви про усунення недоліків не є належним виконанням ухвали Верховного Суду від 24 жовтня 2025 року, що є підставою для висновку про невиконання заявником у встановлений судом строк вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім перегляду судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Оскільки заявником недоліки касаційної скарги не усунено, вказане свідчить про невиконання вимог ухвали, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою і є підставою для визнання касаційної скарги неподаною та повернення її заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 16 вересня 2025 року вважати неподаною і повернути заявнику.

Заявнику надіслати копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами, іншому учаснику справи надіслати копію ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко