Справа № 344/705/23
Провадження № 22-ц/4808/208/25
Головуючий у 1 інстанції Антоняк Т. М.
Суддя-доповідач Бойчук
У Х В А Л А

09 січня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Бойчука І.В., ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 19 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа: ГУ Держгеокастру в Івано-Франківській області про визнання неправомірними дій державного кадастрового реєстратора, скасування державної реєстрації земельної ділянки, визнання недійсним (нечинним) витягу з Державного земельного кадастру, зобов`язання внести до Державного земельного кадастру запис про скасування державної реєстрації земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 27 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано апелянтці строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, а саме зобов`язано апелянтку подати до апеляційного суду оригінал платіжного документу про сплату судового збору у вказаному розмірі.

На виконання вимог ухвали апелянтка 06.01.2025 подала клопотання про звільнення від сплати судового збору. При цьому вказала, що її матеріальний стан не дає можливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 6 441,6 грн.

Свою заяву обґрунтувала довідками про доходи за 2023 та 2024 календарні роки, відповідно до яких сума отриманої нею пенсії складає 41 311,11 грн та 47 426,02 грн відповідно, а також відомостями ГУ ДПС в Івано-Франківській області про відсутність доходів за 2023-2024 роки.

Просила суд звільнити її від сплати судового збору, враховуючи, що 5% її доходу за 2023 рік становить 2 065, 55 грн, за 2024 2 371, 31 грн, а судовий збір за подання апеляційної скарги в цій справі перевищує вказані суми, що в силу п.1 ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» є підставою для звільнення від сплати судового збору.

З приводу поданого апелянткою клопотання слід вказати таке.

Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно із частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Вирішуючи питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору, майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо, залежно від рівня майнового стану, сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Згідно з частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Аналіз доводів апелянтки про звільнення від сплати судового збору свідчить, що вказані обставини не можуть вважатись достатньою підставою для задоволення її клопотання.

ОСОБА_1 не надала апеляційному суду достатніх доказів на підтвердження виключних обставин для звільнення її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги в цій справі. Такими доказами можуть бути документи про наявність рухомого та нерухомого майна, фінансових активів, довідка про доходи інших членів сім`ї, які проживають з апелянткою.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 лютого 2022 року справа № 697/2951/19 зазначено, що: «з аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18.

Разом із тим, Верховний Суд зауважує, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичною особою є врахування судом її майнового стану. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Визначення судом майнового стану сторони є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням. Підстави для відмови суду у подібних клопотаннях мають бути достатньо аргументовані. Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища. Отже, скрутний майновий стан, на підтвердження якого заявником надані відповідні документи, може бути підставою для задоволення судом клопотання про звільнення його від сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору».

В спірному випадку апелянтка належних доказів скрутного матеріального стану не надала.

Таким чином суд дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Частиною 2 статті 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи вищевикладені обставини суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись ст. 127 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків не пізніше десяти днів з дня вручення їй копії цієї ухвали.

У випадку невиконання вимог цієї ухвали будуть застосовані наслідки, визначені ч.2 ст. 357 ЦПК України із застосуванням положення ст.185 цього Кодексу.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Бойчук