Справа № 243/2243/24
Провадження № 2/243/277/2025
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 січня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Фаліна І.Ю.
секретаря судового засідання Мірошниченко В.В.
представника позивача - адвоката Янковської В.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оспорювання батьківства,
До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області через систему «Електронний суд» з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оспорювання батьківства.
Позов обґрунтовує тим, що позивач перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було укладено під тиском матері відповідача, тому позивач припускає, що від нього могли приховати достовірну інформацію щодо біологічного батька дитини в зв`язку з чим має сумніви щодо його батьківства. Від початку шлюбу сімейні відносини між сторонами не склались, підставою для розірвання шлюбу послугували в тому числі сімейні зради відповідача. Після початку повномасштабної війни та вторгнення росії на Україну 24.02.2022 позивач продовжував свою контрактну військову службу і був мобілізований до НГУ. Під час служби позивач приймав участь в бойових діях на Сході України на захист Батьківщини. Був неодноразово тяжко поранений, тривалий час лікувався. З цих же підстав в даний час звільнений за станом здоров`я. Незважаючи на те, що вони з відповідачем перебували в шлюбі вона не проявляла жодної зацікавленості щодо того де та в якому стані перебуває позивач і що з ним відбувається. Під час лікування внаслідок отриманих позивачем поранень, відповідач не виявила до нього жодної цікавості, жодного разу його не відвідувала сама або з дитиною, не надавала позивачу жодної допомоги та моральної підтримки. Так само відповідач не проявляла будь-якої цікавості щодо того, щоб дитина знала про те, що в неї є батько та хто він. Можливості спілкуватись із дитиною хоча б дистанційно, відповідач позивачу такаж не надавала, навіть засобами телефонного зв`язку, але гроші на утримання її і дитини просила, висилаючи фото дитини, і мала фінансову підтримку з боку позивача та його родини навіть коли позивач перебував у тяжкому стані в реанімації. Навпаки відповідач, перебуваючи у шлюбі з позивачем, зраджувала з іншими чоловіками та завагітніла в травні 2023 року від іншого військового чоловіка та ІНФОРМАЦІЯ_1 народила другу дитину, батьком якої позивач не являється та з приводу чого позивачем за згодою з відповідачем зроблена заява про невизнання чоловіка батьком дитини від 08.02.2024. В зв`язку з зазначеними обставинами, рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 17.10.2023 по справі № 539/4143/23, шлюб між позивачем і відповідачем було розірвано. Проте в їх шлюбі з відповідачем народилася дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок поведінки відповідача у позивача виникли обґрунтовані сумніви в тому, що він дійсно являється біологічним батьком ОСОБА_3 , а не був просто використаний відповідачем для того, щоб дитина формально була народжена в шлюбі та вважалась такою, що має батька і фінансову підтримку за рахунок грошового забезпечення позивача. Також вказав, що з відповідачем познайомився у м. Слов`янську в грудні 2020 року. У період з 2018 по 24.02.2024 проходив військову службу за контрактом та безпосередньо перебував на Донеччині та приймав участь в АТО ОСС. Вважає, що відповідач ввела позивача в оману щодо батьківства відносно ОСОБА_4 , так як дитина народилася доношеною ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно зачата була у листопаді 2020 року, але на момент ймовірного зачаття позивач з відповідачем навіть не був особисто знайомий, лише знав, що вона перебуває у романтичних стосунках з іншим чоловіком на ім`я ОСОБА_5 . Лише згодом мені стало відомо, що відповідач приховала від нього, що в дійсності позивач не являється біологічним батьком дитини, а шлюб з ним вона уклала, оскільки перед початком їх стосунків завагітніла від іншого та не хотіла народжувати дитину поза шлюбом, оскільки побоювалась людського осуду, а також за наполяганням її матері, щоб у дитини був батько. Отже позивач має обґрунтовані сумніви щодо батьківства відносно ОСОБА_4 , яка навіть зовні не схожа на нього. Позивач просив відповідача надати відомості про групу крові дитини, однак вона відмовилася. Відповідач також відмовляється від проведення експертизи на визначення спорідненості позивача з дитиною, що викликає додаткові підозри і не дає можливості дізнатись правдивих відомостей щодо біологічного батька ОСОБА_4 . У зв`язку з чим, позивач просить суд: виключити відомості про батька, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Ждани, Лубенського району, Полтавської області, громадянина України, як батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки міста Слов`янськ, Донецька область, Україна, з актового запису про народження дитини № 480, складеного 19 серпня 2021 року Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків); відомості про батька дитини внести відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України; стягнути з відповідача, понесені мною судові витрати.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, та вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Янковська В.Ю., що діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги від 30.05.2024 № 004-2600748 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним у позові, також вказала, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленою про дату, час та спосіб слухання справи, шляхом направлення виклику до суду як на електронну адресу, так і на адресу її реєстрації та проживання, а також на номер мобільного телефону зазначений в позовній заяві судової повістки в електронній формі за допомогою смс-повідомлення в судовому засіданні участі не приймала, про причини неявки суду не повідомила, відзиву стосовно заявлених позовних вимог на адресу суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів.
Третя особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оспорювання батьківства, будучи належним чином повідомленою про дату, час та спосіб слухання справи, у судовому засіданні участі свого представника не забезпечила.
Суд вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_6 з 24.04.2021 перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 24.04.2021.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 19.08.2021 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 17.10.2023 по справі № 539/4143/23, шлюб між позивачем і відповідачем розірвано.

Згідно довідки № 09/03 від 07.03.2024 виданої ОСББ Фаворит слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , з 07.12.2023 по теперішній час проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи виданої Відділом з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Святогірської міської ради слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 27.05.2011 по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно заяви про невизнання чоловіка батьком дитини складеної та підписаної 08.02.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , справжність підпису якого засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шульга Н.В. та зареєстрованої в реєстрі за № 93 слідує, що ОСОБА_1 не визнає себе батьком дитини, народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 його колишньою дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , шлюб з якою було розірвано рішення суду, яке набуло законної сили 17.11.2023. Заявив, що шлюбні відносини з ОСОБА_2 не підтримує. ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася дитини, яка не є його, в зв`язку з чим просить не записувати його батьком народженої дитини в свідоцтво про народження.

Згідно посвідчення серія НОМЕР_4 від 30.04.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 30.04.2024 має статус учасника бойових дій.

Вирішуючи вказаний спір суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 122 Сімейного кодексу України дитина яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Статтею 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Аналіз положень статті 136 СК України дає підстави для висновку, що в судовому порядку батьківство (материнство) може бути оспорено як у випадках, коли в акті про реєстрацію народження батьками дитини вказано осіб, які уклали між собою шлюб, так і тоді, коли батьками дитини при реєстрації встановлення батьківства на підставі спільної заяви батька й матері дитини записано осіб, які в шлюбі не перебувають. Однак у будь-якому разі не можуть бути задоволені вимоги про оспорювання свого батьківства, пред`явлені особою, записаною батьком за її заявою або за спільною заявою з матір`ю дитини, якщо в момент подачі заяви їй було відомо, що фактично вона не є батьком цієї дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Суд звертає увагу, що ухвалою суду від 10.06.2024 за клопотанням позивача ОСОБА_1 та його представника - адвоката Янковської В.Ю. по цивільній справі за даним позовом було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центра МВС України. На час проведення експертизи провадження у справі було зупинено. Крім того, зобов`язано відповідачаОСОБА_2 забезпечити явку малолітньої дитини ОСОБА_3 для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи до Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України у час, визначений експертом, та роз`яснено відповідачу, що відповідно до положень ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Для проведення призначеної судом судової молекулярно-генетичної експертизи, судовим експертом неодноразово викликалися учасники справи на визначену дату та час, про що дане клопотання направлялось до суду та було надіслане сторонам.

12 листопада 2024 року на адресу суду від судового експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центра МВС України надійшло повідомлення від 21.10.2024 № СЕ-19/111-24/49477-БД про невиконання ухвали суду від 10.06.2024 у зв`язку з неявкою в призначену дату та час до експертної установи відповідача ОСОБА_2 разом із малолітньою дитиною ОСОБА_3 .

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Відповідно до ч.1 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, №3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року.

У постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 149/2562/18 та від 25 серпня 2020 року № 478/690/18 про те, що «тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини. Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження, або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ»; «у разі не доведення відповідачем наявності поважних підстав, які перешкоджали їй з`явитися разом з дитиною до експертної установи для забору відповідних зразків її та дитини, надають суду можливість визнати факт, який відповідачем (її представником) заперечується».

Відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Аналізуючи зазначену норму процесуального закону, можна дійти висновку, що нею законодавець встановив спеціальну процесуальну санкцію для осіб, які ухиляються від участі у експертизі. Важливим у такому випадку є встановлення ухилення осіб як умисних дій, внаслідок чого неможливо проведення експертизи для з`ясування відповіді на питання, яке для них має значення, наслідком чого може бути визнання судом факту для з`ясування якого була призначена експертиза, або відмова у його визнанні.

Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач будучи належним чином повідомленою, неодноразово, в призначену дату та час, разом із малолітньою дитиною до експертної установи для відбору біологічних зразків для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, не з`являлася.

Вказані дії відповідача свідчать про ухилення останньої від проведення зазначеної експертизи та її небажання отримати точні висновки щодо походження дитини на спростування доводів позивача про його батьківство.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач доклав можливих зусиль для доведення відсутності кровного споріднення між ним та малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якої він записаний згідно з актовим записом № 480 від 19 серпня 2021 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки міста Слов`янськ, Донецька область, Україна, складеного Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), при цьому відповідач ухилилась від проведення експертизи, яка могла б із значним ступенем вірогідності підтвердити чи спростувати наявність кровного споріднення між позивачем та ОСОБА_3 .

Крім того, доказів на спростування доводів позивача судом не встановлено, та відповідачем суду не представлено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в частині виключення з актового запису № 480 від 19 серпня 2021 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки міста Слов`янськ, Донецька область, Україна, складеного Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) відомостей про батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Ждани, Лубенського району, Полтавської області, громадянина України.

Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Згідно з п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 719/4940, із змінами і доповненнями, внесеними наказами Міністерства юстиції України, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану є підставою для внесення таких змін.

Відповідно до п.2.16.7 даних Правил, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Стосовно заявленої вимоги позивачем щодо внесення відомостей про батька дитини відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Зважаючи на те, що відомості про батька народженої дитини на підставі ч.1 ст. 135 СК України записуються за вказівкою матері дитини, а відповідач згоди на здійснення запису про батька дитини згідно вказаної норми закону не надала, та будучи належним чином повідомленою про дату, час та спосіб слухання справи в судовому засіданні участі не приймала, відзиву на позовну заяву суду не представила, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 1211,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 122, 134, 135, 136 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-268, 274-279, 280-282, 289 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оспорювання батьківства - задовольнити частково.

Виключити з актового запису № 480 від 19 серпня 2021 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки міста Слов`янськ, Донецька область, Україна, складеного Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) відомості про батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Ждани, Лубенського району, Полтавської області, громадянина України.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 00 копійок.

В задоволені іншої частини позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений 07.01.2025.

Суддя І.Ю. Фалін