Справа № 615/1633/24
Провадження № 2/615/560/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Левченка А.М.,

за участю секретаря судового засідання Павлович В.А.,

представника позивача Горбунової Ю.О.,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 615/1633/24

за позовом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області

до ОСОБА_1 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «Добродій»,

про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ

Представник Головного управління Держгеокадастру у Харківській області звернувся до Валківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «Добродій» про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 24 жовтня 2023 року № 81 «Про утворення робочої групи для дослідження фактів подвійної приватизації земельних ділянок громадянами України на території Харківської області» було утворено робочу групу для дослідження фактів подвійної приватизації земельних ділянок громадянами України на території Харківської області з метою виявлення можливих фактів за період здійснення повноважень щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області з 01 січня 2013 року по 27 травня 2021 року. У подальшому, робочою групою було встановлено ознаки подвійної приватизації земельних ділянок у діях громадянина ОСОБА_3 .

Так, 04 жовтня 2018 року до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області надійшла заява ОСОБА_4 , який діяв за дорученням ОСОБА_3 від 17 серпня 2018 року № 1695, в якій викладено прохання надати ОСОБА_3 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення, розташованої за межами населених пунктів на території Новомерчицької сільської ради Валківського району Харківської області. Також, у заяві було зазначено, що право на отримання земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства у межах норм, визначених статтею 121 Земельного кодексу України, ОСОБА_3 не використав. За результатами розгляду заяви Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області видано наказ № 7630-СГ від 17 жовтня 2018 року, яким надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою.

23 листопада 2018 року до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області надійшла заява ОСОБА_4 від 22 листопада 2018 року, який діяв за дорученням ОСОБА_3 від 17 серпня 2018 року № 1695, у якій викладено прохання затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га з кадастровим номером :03:000:0464 за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля), розташованої за межами населених пунктів на території Новомерчицької сільської ради Валківського району Харківської області та передати йому зазначену земельну ділянку у власність. При цьому, заявником вказано, що право на отримання земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства у межах норм, визначених статтею 121 Земельного кодексу України, ОСОБА_3 не використав.

30 листопада 2018 року Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області за результатами розгляду заяви від 22 листопада 2018 року видано наказ № 8744-СГ, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0464 площею 2,0000 га, яка розташована на території Новомерчинської сільської ради Валківського району Харківської області та передано вказану земельну ділянку у власність ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0464 за ОСОБА_3 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Луценко Вікторією Сергіївною 04.01.2019, номер відомостей про речове право: 29794942, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 212.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, надалі, земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0464 було відчужено за договором купівлі-продажу, серія та номер: 84, виданого 11.01.2019 на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), на підставі чого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності від 11.01.2019, номер відомостей про речове право: 29848736.

Пізніше, ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0464 було відчужено за договором купівлі-продажу, серія та номер: 1789, виданого 28.02.2019 року на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), на підставі чого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності від 28.02.2019, номер відомостей про речове право: 30496376.

У подальшому, 19.04.2023 року ОСОБА_1 передала земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0464 в оренду ТОВ «Аграрна компанія «Добродій», договір оренди землі, серія та номер: 91, виданий 19.04.2023, дата державної реєстрації речового права 25.05.2023, номер запису про інше речове право: 50465365.

Станом на сьогодні було встановлено, що ОСОБА_3 , попередньо вже було реалізовано своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 29.12.2016 № 15715-СГ, яким було передано йому у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :07:000:0833 площею 2,0000 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області.

Право власності на земельну ділянку з кадастровим :07:000:0833 зареєстровано за громадянином ОСОБА_3 в Державному реєстрі речових на нерухоме майно та їх обтяжень приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Шевцовим Сергієм Олександровичем 17.02.2017, номер відомостей про речове право: 19093671, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 242.

Таким чином, ОСОБА_3 було двічі отримано земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, що становить порушення ст.116 та 121 Земельного кодексу України.

Враховуючи викладене та з метою відновлення порушеного права держави на земельну ділянку, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області вважає, що земельна ділянка з кадастровим :03:000:0464 має бути повернута із незаконного чужого володіння у власність держави та просить:

- витребувати у ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0464 у власність держави шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за власником - державою в особі Головного управління Держтеокадастру у Харківській області - права власності на земельну ділянку з каластровим номером :03:000:0464;

- стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 3 028,00 грн.

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 26 серпня 2025 року призначено проведення підготовчого судового засідання.

Ухвалами суду від 23 вересня 2025 року в задоволенні клопотання представника відповідача про зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Харківській області перерахувати на депозитний рахунок Валківського районного суду Харківської області грошові кошти в сумі 73681,36 грн відмовлено, закрито підготовче провадження по справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Вважає, що ОСОБА_1 є недобросовісним набувачем земельної ділянки, а тому просить суд повернути земельну ділянку у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Пояснив, що відповідач ОСОБА_1 є добросовісним набувачем земельної ділянки та не має нести відповідальність за допущені Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області порушення. Крім цього вважає, що ухвалення судом рішення про задоволення позову неможливе без внесення позивачем на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі вартості земельної ділянки, а також стягнення з позивача на користь ОСОБА_1 таких грошових коштів у разі задоволення позову на підставі ч. 5 ст. 390 ЦК України.

Треті особи ОСОБА_2 ,, ОСОБА_3 , представник ТОВ «Аграрна компанія «Добродій» в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 04 жовтня 2018 року до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області надійшла заява ОСОБА_4 , який діяв в інтересах ОСОБА_3 на підставі довіреності від 17 серпня 2018 року, зареєстрованої в реєстрі за № 1695, в якій останній просить надати ОСОБА_3 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення, розташованої за межами населених пунктів на території Новомерчицької сільської ради Валківського району Харківської області. В заяві зазначено, що своїм правом на отримання земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства в межах норм, визначених ст. 121 Земельного кодексу України не скористався (а.с.34).

17 жовтня 2018 року Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області видано наказ № 7630-СГ, яким надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Новомерчицької сільської ради Валківського району Харківської області. Орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (а.с.33).

23 листопада 2018 року до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області надійшла заява ОСОБА_4 в якій останній просить затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га з кадастровим номером :03:000:0464 за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля), розташованої за межами населених пунктів на території Новомерчицької сільської ради Валківського району Харківської області та передати ОСОБА_3 зазначену земельну ділянку у власність. Також зазначено, що своїм правом на отримання земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства у межах норм, визначених статтею 121 Земельного кодексу України, ОСОБА_3 не скористався (а.с.41). .

30 листопада 2018 року Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області видано наказ № 8744-СГ, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0464 площею 2,0000 га, яка розташована на території Новомерчицької сільської ради Валківського району Харківської області та передано вказану земельну ділянку у власність ОСОБА_3 (а.с.40).

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 391146355 від 15 серпня 2024 року, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0464 за ОСОБА_3 зареєстровано 04 січня 2019 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Луценко Вікторією Сергіївною, номер відомостей про речове право: 29794942, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 212.(а.с.31-32).

Також, до матеріалів справи долучено копію наказу №15715-СГ від 29 грудня 2016 року Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на підставі якого ОСОБА_3 передано у власність земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером :07:000:0833, зареєстровану в Державному реєстрі речових прав 15.12.2016 року (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 242, номер відомостей про речове право: 19093671), із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, що також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 391148965 від 15.08.2024 року (а.с.29-30, 45).

З наведеного вбачається, що ОСОБА_3 попередньо вже було реалізовано своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 29.12.2016 року №15715-СГ.

Частиною першою статті 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 3 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання (ч. 4 ст. 116 ЗК України).

Порядок безоплатної приватизації громадянами земельних ділянок визначений статтею 118 ЗК України.

Відповідно до статті 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району; б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара; в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара; г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара; ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара; д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Отже, земельна ділянка загальною площею 2,0000 га з кадастровим номером :03:000:0464, що знаходиться за межами населених пунктів на території Новомерчицької сільської ради Валківського району Харківської області, вибула із земель сільськогосподарського призначення державної власності внаслідок незаконного повторного використання ОСОБА_3 права на безоплатну приватизацію земельної ділянки одного виду використання, що становить порушення статей 116 та 121 Земельного кодексу України

Надалі, земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0464 було відчужено ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу, серія та номер: 84, виданого 11 січня 2019 на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Луценко Вікторією Сергіївною, на підставі чого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності від 11 січня 2019, номер відомостей про речове право: 29848736.

Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно ч.1 ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Стаття 388 ЦК України містить сукупність підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність насамперед від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, його волевиявлення щодо вибуття майна, а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем та від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19).

Згідно з ч. 5 ст. 12 ЦК України якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом.

Тлумачення ч. 5 ст. 12 ЦК України свідчить, що згідно з наведеною нормою добросовісність набувача презюмується, тобто набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне.

Добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність), що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень (пункт 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17).

У постанові Верховного Суду від 11 березня 2025 року у справі № 922/647/22 викладено висновок, що добросовісний набувач не повинен перевіряти історію придбання нерухомості та робити висновки щодо правомірності попередніх переходів майна, а може діяти, покладаючись на такі відомості, за відсутності обставин, які з точки зору розумного спостерігача можуть викликати сумнів у достовірності цих відомостей. Добросовісний набувач не може відповідати у зв`язку із порушеннями інших осіб, допущеними в рамках процедур, спеціально призначених для запобігання шахрайства при вчиненні правочинів з нерухомим майном. Конструкція, за якої добросовісний набувач втрачає такий статус всупереч приписам статті 388 ЦК України, а, відтак, втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат, є неприйнятною та покладає на добросовісного набувача індивідуальний та надмірний тягар.

Схожий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 грудня 2024 у справі № 754/446/22.

Розглядаючи справи щодо застосування положень статті 388 ЦК Україниу поєднанні з положеннями статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, суди повинні самостійно, з урахуванням усіх встановлених обставин справи дійти висновку про наявність підстав для втручання у мирне володіння майном особи, що набула це майно за відплатним договором, виходячи з принципів мирного володіння майном (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/6211/14-ц), а також надати оцінку тягаря, покладеного на цю особу таким втручанням. Такими обставинами можуть бути, зокрема, підстави та процедури набуття майна добросовісним набувачем, порівняльна вартість цього майна з майновим станом особи, спрямованість волевиявлення учасників правовідносин та їх фактичні наміри щодо цього майна тощо (пункт 58 постанови Великої Палати від 14 грудня 2022 року у справі № 461/12525/15-ц).

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна кадастровий номер земельної ділянки :03:000:0464 (інформаційна довідка № 391146355 від 15 серпня 2024 року право власності на зазначену земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1789, виданого 28 лютого 2019 року, видавник: Череватенко О.М. приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу, номер відомостей про речове право: 30496376.

Відомості з Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відсутні.

19 квітня 2023 року ОСОБА_1 передала земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0464 в оренду ТОВ «Аграрна Компанія «Добродій», договір оренди землі, серія та номер: 91, виданий 19.04.2023, дата державної реєстрації речового права 25 травня 2023, номер запису про інше речове право: 50465365. (а.с.31-32).

Наведені вище обставини доводять, що ОСОБА_1 є добросовісним набувачем спірної земельної ділянки за відплатним договором. На дату укладення договору купівлі-продажу будь яких обмежень щодо спірного майна, зареєстрованих в порядку визначеному чинним законодавством не існувало. Відповідач об`єктивно не мала підстав і не могла мати підстав вважати, що ця земельна ділянка вибула з володіння держави з порушенням вимог закону.

Доказів на підтвердження факту недоброчесності відповідачки на момент укладення договору купівлі - земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0464 позивачем не надано.

Оскільки земельна ділянка кадастровий номер :03:000:0464 вибула з володіння власника не з його волі іншим шляхом, спірне майно підлягає витребуванню у останнього набувача. Разом із тим, ОСОБА_1 є добросовісним набувачем земельної ділянки. Прийняття рішення, за наслідком якого добросовісний набувач всупереч приписам статті 388 ЦК України втрачає такий статус, а відтак втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат, є неприйнятним та покладає на добросовісного набувача індивідуальний і надмірний тягар.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми. Перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, висловлена в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою. Перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання державного органу в право на мирне володіння майном повинне бути законним. Вимога щодо законності в розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що містить свободу від свавілля. Будь-яке втручання держоргану в право на мирне володіння майном повинне забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East / West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, пункти 166-168).

У пункті 71 рішення від 20 жовтня 2011 року у справі «Rysovskyy v. Ukraine» ЄСПЛ зазначив, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме собою суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити допущену в минулому «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися у нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Ризик будь-якої помилки державного органу має покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип «належного урядування» може не лише покладати на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку, а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові.

Перевіряючи дотримання «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав людини, ЄСПЛ у рішенні від 16 лютого 2017 року у справі «Кривенький проти України» констатував порушення такого балансу у зв`язку з позбавленням заявника права на земельну ділянку без надання будь-якої компенсації або іншого відповідного відшкодування, тобто порушення Україною статті 1 Першого протоколу до Конвенції. ЄСПЛ зробив висновок, що мало місце непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння майном, гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

09 квітня 2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилання захисту прав добросовісного набувача» (далі - Закон №4292-ІХ),

Законом №4292-ІХ доповнено статтю 390 Цивільного кодексу України частиною п`ятою наступного змісту:

«Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві.

Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.

Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви".

Відповідно до глави II Прикінцеві та перехідні положення Закону №4292-ІХ:

1. Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

2. Положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, а також у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права щодо: нерухомого майна, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до дня набрання чинності цим Законом; нерухомого майна, щодо якого на момент його передачі першому набувачеві законом не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності і дата його передачі першому набувачеві передує дню набрання чинності цим Законом.

Таким чином, вказаним Законом встановлено, що мають зворотню дію в часі його положення в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.

Також, вказаним законом внесено зміни до законодавчих актів України, а саме, у Цивільному процесуальному кодексі України

частину четверту статті 177 доповнено абзацом другим такого змісту:

«У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви»;

у статті 185 частину другу доповнено абзацом третім такого змісту:

«Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави невнесення у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок позивача внести відповідну грошову суму»;

статтю 265 доповнено частиною чотирнадцятою такого змісту:

«У разі відмови у задоволенні позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду суд вирішує питання про повернення позивачу внесених ним на депозитний рахунок суду грошових коштів як компенсації вартості майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, а у разі задоволення позову - про перерахування грошових коштів на користь добросовісного набувача».

У Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших

нормативно-правових актів) від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Положення Закону № 4292-IX пом`якшують цивільно-правову відповідальність добросовісних набувачів, яким у даній справі за результатами її розгляду встановлено відповідача - фізичну особу, звільняючи її від обов`язку пред`явлення окремого позову до держави чи територіальної громади в разі задоволення позову та захищають такого добросовісного набувача шляхом перерерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду. Тому цей Закон має зворотню дію в часі.

З часу набрання чинності змін до Цивільного кодексу України (квітень 2025) для позовів держави щодо витребування чи визнання права щодо нерухомого майна, переданого з державної або комунальної власності у приватну власність, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - визначено спосіб захисту, порядок, строк звернення до суду, визначено обов`язок вносити депозити на рахунок суду за позовами про витребування майна та встановлено, що вказані зміни мають зворотну дію в часі.

ОСОБА_1 є добросовісним набувачем, а отже в конкретному випадку підлягають застосуванню норми закону щодо компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування як добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.

Разом із тим, на час переходу суду до стадії ухвалення судового рішення позивачем не вирішене питання про внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, станом на дату подання позовної заяви, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 13, 27, 81, 89, 141, 258-259, 263, 265, 268, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ

В задоволенні позову Головного управління Держгеокадастру у Харківській області до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «Добродій», про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду або через Валківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, , місцезнаходження: 61165, м. Харків, вул. Космічна, 21, поверх 8-9;

- відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

- третя особа ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

- третя особа ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

- третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «Добродій», , місцезнаходження: 62103, Харківська область, м. Богодухів, вул. Шевченка, 2.

Повне судове рішення складено 02.01.2026 року.

Суддя А.М. Левченко