ПОСТАНОВА

Іменем України

22 грудня 2025 року м. Кропивницький

справа № 395/229/24

провадження № 22-ц/4809/1088/25

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Дьомич Л.М. , Письменного О.А.

з участю секретаря: Волошиної М.О.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Феоктістов О.В.;

відповідач: Новомиргородська міська рада, інтереси якої представляє адвокат Дубинський В.М..

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Новомиргородської міської ради, інтереси якої представляє адвокат Дубинський Віктор Михайлович на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 03 квітня 2025 року, у складі головуючого судді Кавун Т.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Новомиргородської міської ради про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Новомиргородської міської ради про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 27 червня 2022 року визнано незаконним та скасовано розпорядження Новомиргородського міського голови Кіровоградської області від 21 липня 2016 року №251 «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновлено ОСОБА_1 на рівнозначній посаді керівника в Новомиргородському дошкільному навчально-виховному комплексі (ясла-садок) «Калинонька» Новомиргородської міської ради.

Стягнуто з Новомиргородської міської ради Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

На підставі зазначеного рішення, судом було видано виконавчий лист на виконання рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області у справі ЄУН 395/1186/16 від 27.06.2022 щодо поновлення позивачки на рівнозначній посаді керівника в Новомиргородському дошкільному навчально-виховному комплексі (ясла-садок) «Калинонька» Новомиргородської міської ради.

Позивачка зазначала, що відповідачем було видано наказ № 42-к від 01 липня 2022 року «Про поновлення ОСОБА_1 », яким її поновлено на посаді заступника директора, хоча протиправне звільнення відбулось з посади - завідувача.

Вважала, що відповідач згідно рішення суду зобов`язаний поновити її на посаді з якої відбулося звільнення, або на рівнозначній посаді і що рішення суду не є виконаним.

Тому, з метою примусового виконання рішення суду вона звернулася до Державної виконавчої служби.

13.07.2022 було відкрито виконавче провадження № 69401351, з підстав поновлення ОСОБА_1 на рівнозначній посаді.

Проте, 18.07.2022 виконавче провадження було закрито, з підстав фактичного виконання судового рішення.

Після звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця судом першої та апеляційної інстанції був встановлений, факт невиконання Новомиргородською міською радою рішення суду щодо поновлення ОСОБА_1 на рівнозначній посаді.

Вважала, що її фактично позбавлено права на отримання заробітної плати внаслідок не виконання відповідачем рішення суду у справі ЄУН 395/1186/16.

Таким чином, на думку позивачки, подією, з якою пов`язана виплата за затримку виконання рішення суду, є день незаконного звільнення, тому середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Строк вимушеного прогулу має продовжуваний характер, а тому в цьому випадку середній розмір заробітної плати слід обчислювати, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, у якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата (тобто за два попередні місяці роботи перед звільненням).

Згідно довідки виданої Новомиргородською міською радою Кіровоградської області, нарахована заробітна плата за травень та червень 2016 року (два останні місяці перед звільненням) становить 9 595,75 грн (5932,54 + 3663,21) грн з урахуванням 40 робочих днів у зазначений період.

Зазначала, що її поновлено на посаді з 27.06.2022 , але вона вже зверталась до суду із позовом про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 27.06.2022 по 27.09.2023 (справа № 395/719/23).

Просила стягнути з відповідача на її користь 31 905,87 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 27.09.2023 по 07.02.2024.

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 03 квітня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з Новомиргородської міської ради Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 - 31 905,87 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при її виплаті.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Новомиргородська міська рада, інтереси якої представляє адвокат Дубинський В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Зазначає, що згідно рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 27.06.2022 позивачка була поновлена на роботі, було видано наказ про її поновлення на роботі, але ОСОБА_1 була відсутня на своєму робочому місті і наказ про поновлення не оскаржувався позивачкою.

Вважає, що підстави для виплати позивачці середнього заробітку за час вимушеного прогулу відсутні, оскільки судове рішення було виконане негайно.

Крім того, представник відповідача наголошує в апеляційній скарзі на тому, що позивачка пропустила строк для пред?явлення цього позову до суду, пославшись на правову позицію викладену у постанові Об?єднано палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року спарві №396/10046, що середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати, а тому строк пред?явлення до суду цієї вимоги обмежується я трьома місяцями, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, пояснення представника позивача, який просив відмовити у задоволенні скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам виходячи із наступного.

Судом першої інстанції було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 27 червня 2022 року рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області у справі ЄУН 395/1186/16 за позовом ОСОБА_1 до Новомиргородської міської ради Кіровоградської області про визнання незаконним та скасування розпорядження міського голови, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, зобов`язання внести зміни до трудової книжки, позовні вимоги були задоволені частково.

Зазначеним рішенням суду:

Визнано незаконним та скасовано розпорядження Новомиргородського міського голови Кіровоградської області від 21 липня 2016 року № 251 «Про звільнення ОСОБА_1 »;

поновлено ОСОБА_1 на рівнозначній посаді керівника в Новомиргородському дошкільному навчально-виховному комплексі (ясла-садок) «Калинонька» Новомиргородської міської ради;

стягнуто з Новомиргородської міської ради Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22 липня 2016 року по 27 червня 2022 року з вирахуванням суми податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів;

допущено негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на рівнозначній посаді керівника в Новомиргородському дошкільному навчально-виховному комплексі (ясла-садок) «Калинонька» Новомиргородської міської ради та в частині стягнення 11 751 грн. 19 коп. середнього заробітку за один місяць;

стягнуто з Новомиргородської міської ради Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану незаконним звільненням у сумі 10 000 грн .

На виконання рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області по справі ЄУН 395/1186/16 від 27.06.2022 щодо поновлення ОСОБА_1 на рівнозначній посаді керівника в Новомиргородському дошкільному навчально-виховному комплексі (ясла-садок) «Калинонька» Новомиргородської міської ради, видано виконавчий лист.

13.07.2022 державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 69401351.

18.07.2022 за наслідками виконання вищевказаного рішення суду державним виконавцем виконавче провадження про поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середнього заробітку було закрито.

Розпорядженням Новомиргородського міського голови Кіровоградської області від 01 липня 2022 року №101-р, крім іншого, визначено, директору Новомиргородського ДНВК (ясла-садок) «Калинонька» Новомиргородської міської ради Інні Лили після отримання згоди та надання ОСОБА_1 документів необхідних для оформлення трудових відносин: поновити ОСОБА_1 на рівнозначній керівній посаді в Новомиргородському дошкільному навчально-виховному комплексі (ясла-садок) «Калинонька» Новомиргородської міської ради; внести запис про поновлення на роботі до трудової книжки ОСОБА_1 ; скласти скоригований табель обліку використання робочого часу.

Відповідно до копії Акту від 01.07.2022 року ОСОБА_1 частково була ознайомлена із Розпорядженням міського голови, не надавала свою згоду на поновлення її на запропонованій посаді, не мала можливості ознайомитися в повному обсязі та належним чином з посадовою інструкцією заступника директора, при цьому, твердження представника Новомиргородської міської ради про зворотнє, а саме, що ОСОБА_1 в усній формі погодилася на зайняття запропонованої посади, проте відмовилася підписувати вказані наказ та розпорядження, не знайшли свого підтвердження.

Згідно п.3 Розпорядження №101-р від 01 липня 2022 року фактично функціональні обов`язки, які покладаються на ОСОБА_1 , як заступника директора Новомиргородського ДНВК (ясла-садок) «Калинонька» Новомиргородської міської ради до її відома не доводилися.

Позивачка не надавала свою згоду на поновлення її на запропонованій посаді та не надавала документів необхідних для оформлення трудових відносин.

Звернувшись із цим позовом до суду ОСОБА_1 вказувала на те, що її не було поновлено на рівнозначній посаді, тобто судове рішення виконано не було.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що розпорядженням Новомиргородського міського голови Кіровоградської області було виконано рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 27 червня 2022 року у справі ЄУН 395/1186/16 про поновлення ОСОБА_1 на рівнозначній посаді, але вона відмовилася виходити на роботу.

З матеріалів справи вбачається, що з метою примусового виконання рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області у справі ЄУН 395/1186/16 від 27.06.2022 позивачка звернулася до Державної виконавчої служби.

13.07.2022 було відкрито виконавче провадження № 69401351, але - 18.07.2022 дане виконавче провадження було закрито, у зв?язку із фактичним виконанням рішення суду.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до Маловисківського районного суду Кіровоградської області зі скаргою на дії державного виконавця, яку було задоволено ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 01.12.2022, та постановою Кропивницького апеляційного суду від 20.04.2023 зазначену ухвалу залишено без змін.

Таким чином, Маловисківським районним судом Кіровоградської області та Кропивницьким апеляційним судом було встановлено факт невиконання Новомиргородської міською радою рішення суду щодо поновлення ОСОБА_1 на рівнозначній посаді керівника в Новомиргородському дошкільному навчально-виховному комплексі (ясла-садок) «Калинонька» Новомиргородської міської ради.

Статтею 129- 1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Матеріали цієї справи не містять доказів виконання судового рішення, а саме щодо поновлення ОСОБА_1 на рівнозначній посаді керівника.

Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання попередніх обов`язків на підставі відповідного акту органу, який раніше прийняв незаконне рішення про звільнення працівника.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Кропивницького апеляційного суду від 19 січня 2024 року стягнуто з Новомиргородської міської на користь ОСОБА_1 78 445,26 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при її виплаті, за період з 27.06.2022 по 27.09.2023 (том 2 а.с. 207-213).

Також зазначеною постановою встановлено, що позивачку не було поновлено на рівнозначній посаді керівника в Новомиргродському дошкільному навчально-виховному комплексі (ясла-садок) «Калинонька» Новомиргродської міської ради, а видача Новомиргродською міською радою наказу від 01 липня 2022 року за № 42-к про поновлення позивача на посаді заступника директора Новомиргородського дошкільного навчально-виховного комплексу (ясла-садок) «Калинонька» Новомиргородської міської ради, всупереч резолютивної частини рішення суду про поновлення на роботі не може вважатися належним виконанням судового рішення.

Звернувшись із цим позовом до суду позивачка просила стягнути на її користь із відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27.09.2023 по день звернення із цим позовом до суду.

Законодавець передбачив обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов`язок полягає у тому, що у роботодавця обов`язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після проголошення рішення суду.

Аналізуючи встановлені судом обставини та надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що в порушення наведених норм трудового законодавства, а також в порушення принципу загальнообов`язковості судового рішення, відповідач не провів негайне виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі, що свідчить про затримку виконання судового рішення.

Не виконання відповідачем протягом тривалого часу рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 27 червня 2022 року у справі № 395/1186/16 про поновлення ОСОБА_1 на роботі має наслідком застосування приписів статті 236 КЗпП України про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

У відповідності до ст. 235 КЗпП України та ст. 430 ЦПК України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню.

Аналогічний висновок зазначений у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 501/4019/21-ц, провадження № 61-9103св22, згідно якого належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

Статтею 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Зазначена правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-435цс15, у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 243/2748/16-ц.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає необгрунтованими доводи представника відповідача, що позивачка звернулася до суду із цим позовом з пропуском строку, з таких підстав.

В разі визнання звільнення незаконним та поновлення працівника на роботі держава гарантує отримання працівником середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин.

Встановлено, що цей спір виник щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у зв`язку із незаконним звільненням позивачки, яка була позбавлена можливості виконувати роботу не зі своєї вини, є трудовим спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про працю та про оплату праці.

Згідно із частиною другою статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Працівник не позбавлений права після ухвалення судового рішення про поновлення його на роботі в подальшому звернутися до суду із позовом про стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу за своїм змістом є заробітною платою.

Таким чином, звернення із позовом про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не обмежується строками, позов може бути поданий в суд навіть після поновлення працівника на роботі, такі висновки зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19.

Суд першої інстанції у відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 стягнув з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Новомиргородської міської ради, інтереси якої представляє адвокат Дубинський Віктор Михайлович залишити без задоволення.

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 03 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Л. Дуковський

Судді: Л.М. Дьомич

О.А. Письменний