Справа № 345/8/25
Провадження № 2/345/331/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.01.2025 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Кардаш О.І., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатнафтохім» про стягнення середнього заробітку за час розрахунку при звільненні -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатнафтохім» про стягнення середнього заробітку за час розрахунку при звільненні, а саме за період з 08.11.2024 року по 01.01.2025 року включно в розмірі 25 830,48 грн. з наступним утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів.

В позовній заяві позивач просить суд звільнити його від сплати судового збору, оскільки така сплата ставить його у скрутне матеріальне становище, оскільки єдиним джерелом його доходу є пенсія та предметом позову є захист його соціальних та трудових прав.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті, а саме : 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік;

або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, чинним законодавством визначено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки, зменшення розміру судового збору або звільнення заявника від сплати судового збору. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

При цьому, відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища.

Однак, порушуючи питання про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення середнього заробітку за час розрахунку при звільненні, позивач ОСОБА_1 , посилається на матеріальні труднощі, викликані отриманням виключно пенсії та звернення за захистом його трудових прав.

Проте, жодних доказів на підтвердження наведених підстав для звільнення від сплати судового збору до позовної заяви не долучив, зокрема довідку про розмір отримуваного доходу, щоб б свідчив про його неплатоспроможність, оскільки сума, яка підлягає сплаті не перевищує річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік .

Крім цього, відсутні підстави для віднесення позивача за суб`єктним складом до жодної категорії, визначеної п. 2 ч.1 ст.8 Закону, оскільки жодних доказів цьому суду не представлено.

Враховуючи наведене, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Суд вважає, що дану позовну заяву подано без додержання вимог ст.175,177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - в справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Отже, за змістом наведеної норми закону позивачі мають пільги зі сплати судового збору виключно за позовними вимогами, що стосуються стягнення заробітної плати, нарахованої та не виплаченої та поновлення на роботі. За іншими позовними вимогами у трудових спорах позивачі не звільняються від сплати судового збору.

Таким чином, позивачу необхідно оплатити вимогу майнового характеру.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» станом на момент звернення до суду судовий збір за вимогу майнового характеру подану фізичною особою становить 1% від ціни позову, але неменше 1211,20грн.

Однак позивачем не сплачено судовий збір за позовну вимогу .

Судовий збір необхідно сплатити за наступними реквізитами: отримувач:ГУК в Iв.-Фр.об./ТГ м.Калуш/22030101; код отримувача (ЄДРПОУ):37951998; банк отримувача: Казначейство України(ел.адм.подат.); код банку отримувача (МФО): 899998, номер рахунку (IBAN): UA 0009614; код класифікації доходів бюджету: 22030101;та надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 136, 185, 222, 260, 261, 353 ЦПК України, ст. 8 Закону України "Про судовий збір", суддя -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволені клопотання ОСОБА_1 щодо звільнення від сплати судового збору при подачі позовної заяви про стягнення середнього заробітку за час розрахунку при звільненні, відмовити.

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатнафтохім» про стягнення середнього заробітку за час розрахунку при звільненні.

Рекомендувати позивачу не пізніше десяти днів з дня отримання копії ухвали, усунути недоліки та роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог даної ухвали у вказаний строк заява вважатиметься неподаною і буде повернута не пізніше п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя: