_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/3627/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2025 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Огренич І.В.

за участю секретаря - Коростій М.В.

представника ОСОБА_1 - адвоката Макарова І.М.

представника ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» - адвоката Сидоренко Ю.А.

представника ТОВ «Вердикт Капітал» - адвоката Арсемікової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк (ПАТ «ВІЕЙБІ Банк) (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 27-Т), Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5-Б) про визнання іпотеки припиненою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною в якій просила визнати іпотеку, що виникла на підставі договору іпотеки від 04.01.2007 припиненою та скасувати державну реєстрацію записів про іпотеку і заборону на відчуження на квартиру за АДРЕСА_2 . При цьому ОСОБА_1 посилалась на те, що після смерті чоловіка, 17.10.2024 вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого отримала у спадок квартиру АДРЕСА_2 . Зазначена квартира, належала померлому на праві приватної власності на підставі рішення Київського районного суду міста Одеси від 03 лютого 2017 року (справа №520/10551/16-ц, провадження №2/520/5589/17). Право власності зареєстровано 07 вересня 2020 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №38144341 згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11 вересня 2020 року за №223712124, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101. Однак, на даний час позивачка не може розпоряджатись вказаною вище квартирою, оскільки існує обтяження, а саме: договір іпотеки від 04.07.2007. ОСОБА_1 зазначає, що жодних повідомлень з приводу звернення стягнення на предмет іпотеки, Банк або новий іпотекодержатель, який вказаний у інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, не надсилали. З приводу звернення стягнення на предмет іпотеки до позивачки або до покійного чоловіка не звертались. Зі свого боку, ОСОБА_1 повідомила відповідачів про факт смерті іпотекодавця та надіслала копію свідоцтва про смерть кур`єрською службою доставки. Оскільки, з моменту смерті вже пройшло майже три роки, а з моменту вступу у спадщину вже пройшло більше пів року (6 місяців), Банк та іпотекодержатель не пред`явили вимог до спадкоємця, передбаченого ст.1281 ЦК України, позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Представник позивачки - адвокат Макарова І.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Представник «Вердикт Капітал» - адвокат Арсемікова І.В. приймала участь у розгляді справи в режимі відео конференції, просила відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що строк пред`явлення вимог кредитором не пропущений, а також на відсутність належних доказів повідомлення кредитора про смерть іпотекодавця.

Представник ПАТ «ВІЕЙБІ Банк» - Сидоренко Ю.А. приймала участь у розгляді справи в режимі відео конференції та просила у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що ПАТ «ВІЕЙБІ Банк» є неналежним відповідачем .

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2025 року зобов`язано державного нотаріуса Чорноморської державної нотаріальної контори Одеської області Зенченко Олену Сергіївну надати до суду належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

29 жовтня 2025 року надійшли матеріали спадкової справи.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, 24.05.2006 між ОСОБА_3 та ПАТ «ВіЕйБі Банк» був укладений кредитний договір №68/06ф про отримання кредиту у розмірі 100000 доларів США.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №68/06ф між ПАТ «ВіЕйБі Банк» і ОСОБА_4 04.01.2007 було укладено іпотечний договір, предмет іпотеки: квартира АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., реєстраційний №33, а також між ПАТ «ВіЕйБі Банк» і ОСОБА_5 укладено іпотечний договір, предмет іпотеки: квартира АДРЕСА_3 .

На підставі рішення Київського районного суду м.Одеси від 03 лютого 2017 року (справа №520/10551/16-ц) 07 вересня 2020 року право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №38144341 за ОСОБА_2 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11 вересня 2020 року за №223712124, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

У період 2017-2020 р. було декілька судових процесів з приводу визнання недійсним договору іпотеки ( справа № 520/1689/19 та справа № 522/9156/17), де ПАТ ВіЕйБі Банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ВіЕйБі Банк приймали участь у судових процесах, а тому були обізнані про те, що новим іпотекодавцем був ОСОБА_2 .

28.11.2019 право вимоги за вказаним вище договорами перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал» згідно договору про відступлення право вимоги №212009 та Реєстру іпотечних договорів, що міститься в Додатку №1.

ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 15.03.1956 серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується актовим записом про смерть №555 від 01.06.2022 Чорноморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

З матеріалів спадкової справи №240/2022 направлених державним нотаріусом Чорноморської державної нотаріальної контори Зенченко О.С. вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , позивачка звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та 17.10.2024 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого отримала у спадок квартиру АДРЕСА_2 .

Крім того, державним нотаріусом Чорноморської державної нотаріальної контори Одеської області Зенченко О.С. на адресу ТОВ «Вердикт Капітал» 17.10.2024 направлено повідомлення про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , його дружині ОСОБА_1 , яка також повідомила відповідачів про факт смерті іпотекодавця та надіслала копію свідоцтва про смерть кур`єрською службою доставки, що підтверджується матеріалами справи, а саме повідомленнями кур`єрської доставки.

Оскільки зі смертю боржника іпотечні зобов`язання включаються до складу спадщини, Велика Палата Верховного Суду у пункті 46 постанови від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц зазначила, що строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Тобто, стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою.

Сплив цих строків має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а також припинення таких зобов`язань (подібний правовий висновок викладено у пункті 39 постанови Великої Палати Верховного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (провадження 14-397цс19)).

Відповідно до ч.2 ст. 1281 ЦК України Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами першою, другою статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Отже, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника.

Відповідно до статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Встановлені статтею 1281 ЦК України строки є преклюзивними, а тому їх недотримання позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців, тобто має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права).

Приписи статей 1281 і 1282 ЦК України та статті 23 Закону України «Про іпотеку» регламентують особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника, зокрема і в зобов`язаннях, забезпечених іпотекою. За змістом цих приписів: 1) у разі переходу права власності на предмет іпотеки у порядку спадкування право іпотеки є чинним для спадкоємця; 2) спадкоємець, до якого перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця; 3) спадкоємець (фізична особа) не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником такий спадкоємець відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки; 4) спадкоємець зобов`язаний повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо йому відомо про борги останнього; 5) кредитор має пред`явити свою вимогу до спадкоємців протягом 6 місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги, а якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, то не пізніше одного року від настання строку вимоги; 6) наслідком пропуску кредитором вказаних строків звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення кредитора права вимоги.

Підстави припинення іпотеки визначено статтею 17 Закону України «Про іпотеку». Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом зміна боржника в зобов`язані.

У випадку смерті боржника за кредитним договором його права й обов`язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов`язані задовольнити вимоги кредитора в межах вартості майна, одержаного у спадщину (частина перша статті 1282 ЦК України).

Отже, на момент подання цього позову кредитор не звертався до спадкоємця із письмовими вимогами, а також не подавав судового позову щодо виконання зобов`язання, а тому встановлений строк у 6 місяців минув.

Таким чином, існують як правові, так і фактичні підстави вважати, що іпотека, яка забезпечувала виконання зобов`язань спадкодавця, є припиненою у зв`язку з пропуском кредитором строку звернення до спадкоємця.

Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється у разі закінчення строку його виконання. Таким чином, суд доходить висновку, що право вимоги кредитора припинилося, а іпотека підлягає визнанню припиненою.

Аналогічний висновок викладений у Постанові ВП ВС від 9 жовтня 2024 року у справі № 638/1046/14-ц (провадження № 14-12цс24), де зазначено, що Кредитор може пред`явити вимогу до спадкоємців боржника, які прийняли спадщину, відповідно до вимог статті 1281 ЦК України в один із таких способів: 1) безпосередньо спадкоємцю; 2) опосередковано - через нотаріуса за місцем відкриття спадщини (за межами України - через консульську установу). Сплив строків, визначених статтею 1281 ЦК України, має своїм наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже й неможливість вимагати в суді захисту відповідного права. Аналіз приписів частини першої статті 559 ЦК України, частин другої, четвертої статті 1281 ЦК України свідчить про те, що в разі пропуску кредитором строків пред`явлення вимог до спадкоємців боржника, які прийняли спадщину, кредитор позбавляється прав вимоги як за основним зобов`язанням, так і за додатковим зобов`язанням - порукою, що не може існувати окремо від основного зобов`язання.

При таких обставинах, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 50, 51 ЦПК України на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі.

З огляду на те, що 28.11.2019 між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір №212009, згідно якого до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги за основним зобов`язанням, а такожправо вимоги за іпотечним зобов`язанням як забезпечувальним до основного зобов`язання, суд вважає, що належним відповідачем в межах даної справи є лише ТОВ «Вердикт Капітал», у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог до другого відповідача ПАТ «ВіЕйБі Банк» слід відмовити.

Враховуючи зазначене вище, відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати на користь позивачки підлягають стягненню з ТОВ «Вердикт Капітал».

При цьому суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Керуючись ст. 4, 10, 12, 13, 18, 19, 81, 141, 178, 187, 211, 247, 258, 259, 273, 352,354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати припиненою іпотеку за іпотечним договором від 04.01.2007 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_6 , предметом якої є квартира АДРЕСА_2 .

Скасувати державну реєстрацію записів про іпотеку і заборону на відчуження на квартиру за АДРЕСА_2 .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5-Б) на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийнятті постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В зв`язку із знаходження судді Огренич І.В. у відпустці повний текст рішення складено та підписано 12.01.2026.

Суддя І. В. Огренич