Справа № 2-1643/11
Провадження № 4-С/752/120/25
У Х В А Л А

іменем України

23.12.2025 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Данілова Т.М. з участю секретаря Моркотун О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 про визнання незаконною бездіяльності начальника Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві, заінтересована особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест», -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся у суд зі скаргою про визнання незаконною бездіяльності начальника Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві.

В обґрунтування скарги зазначає, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28 лютого 2011 року задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк». Постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № від 28 травня 2008 року у розмірі 103 678,31 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01 листопада 2010 року становить 820 199,12 грн. (а.с. 61 т.1)

На виконання зазначеного рішення 29 липня 2011 року стягувачу були видані два виконавчі листи, які перебували на примусовому виконанні у ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві у межах виконавчих проваджень № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.(а.с. 72-73, 84-85 т.1)

Ухвалами Голосіївського районного суду м. Києва від 15 січня 2013 року замінено вибулу сторону виконавчих проваджень - стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ПАТ «Дельта Банк» відносно боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 103-104, 106-107 т.1)

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26.04.2018 року задоволена заява ПАТ «Дельта Банк». Постановлено видати дублікати виконавчих листів у даній справі. (а.с. 167 т.1)

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24 липня 2020 року стягувача ПАТ «Дельта Банк» замінено на ТОВ «ФК «Гефест», як правонаступника за правом грошової вимоги до боржників. (а.с. 190т.1)

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року заяву ТОВ «ФК «Гефест» задоволено. Постановлено видати дублікати виконавчих листів у даній цивільній справі. Поновити ТОВ «ФК «Гефест» строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів № 2-1643/11 від 29 липня 2011 року, виданих на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 лютого 2011 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року скасована ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 03 липня 2023 року в частині поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-1643/11 від 29 липня 2011 року, виданого щодо боржника ОСОБА_2 , ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні вказаних вимог заяви ТОВ «Фінансова компанія «Гефест». (а.с. 18 т.2)

Таким чином, ПАТ «УкрСиббанк» та всі наступні правонаступники за договором відступлення права вимоги, зокрема ТОВ «ФК «Гефест» вже втратили право на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Листом в.о. начальника Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві від 24 жовтня 2024 року НОМЕР_2 повідомлено заявнику, що 03.10.2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Листом від 18 листопада 2024 року НОМЕР_2 заявнику відмовлено у знятті арештів, у зв`язку зі знищенням виконавчого провадження НОМЕР_2.

За таких підстав, заявник просить визнати незаконною бездіяльність начальника Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві щодо не зняття арешту, накладеного на все майно ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № НОМЕР_2. Зобов`язати начальника Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві вчинити дії щодо зняття (скасування) арешту з майна ОСОБА_1 , що був накладений у виконавчому провадженні НОМЕР_2, а саме арешт нерухомого майна, накладений постановою від 13 січня 2012 року, НОМЕР_2 ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві, об`єкт обтяження невизначене майно, все майно, реєстраційний номер обтяження 12177166.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 листопада 2025 року відкрито провадження у даній справі.

ТОВ «ФК «Гефест» надіслало заяву, де підтримує скаргу ОСОБА_1 , не заперечує проти її задоволення. Зазначає, що товариство не має майнових чи інших претензій до ОСОБА_1 , а тому підстав для не зняття арешту не має.

Також ТОВ «ФК «Гефест» надіслало заяву про розгляд скарги без участі їх представника.

ОСОБА_1 надіслав заяву про розгляд скарги без його участі. Просить задовольнити скаргу.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

28 лютого 2011 року Голосіївським районним судом м. Києва ухвалено рішення у справі № 2-1643/11, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № від 28 травня 2008 року у розмірі 103 678,31 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01 листопада 2010 року становить 820 199,12 грн, 1 700,00 грн судового збору та 120,00 грн витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи (а.с. 59-61).

29 липня 2011 року Голосіївським районним судом м. Києва були видані два виконавчі листи, які фактично отримані представником банку 31 жовтня 2011 року (а.с. 64, 72, 84).

Постановами державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві від 13 січня 2012 року відкрито виконавчі провадження № НОМЕР_1 щодо боржника ОСОБА_2 та № НОМЕР_2 щодо боржника ОСОБА_1 (а.с. 73, 85).

Ухвалами Голосіївського районного суду м. Києва від 15 січня 2013 року за заявами державного виконавця замінено вибулу сторону вказаних виконавчих проваджень - стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ПАТ «Дельта Банк» відносно боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № від 28 травня 2008 року (а.с. 103-107).

Постановами державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві від 18 вересня та 04 жовтня 2013 року на підставі вказаних судових рішень було замінено сторону стягувача у виконавчих провадженнях (а.с. 143, 144).

27 травня та 03 жовтня 2016 року державним виконавцем Голосіївського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві винесено постанови про повернення виконавчих документів стягувачу на підставі пунктів 2, 7 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 146, 148, 151).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26 квітня 2018 року задоволено заяву ПАТ «Дельта Банк» та видано йому дублікати виконавчих листів у справі № 2-1643/11 (а.с. 166, 167).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24 липня 2020 року задоволено заяву ТОВ «ФК «Гефест» та замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФК «Гефест», як правонаступника за правом грошової вимоги до боржників на підставі договору № 1436/К купівлі-продажу майнових прав від 24 травня 2019 року (а.с. 190-192).

На адвокатський запит представника ТОВ «ФК «Гефест» 30 березня 2023 року Голосіївський ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомив, що 03 жовтня 2016 року державним виконавцем були винесені постанови про повернення виконавчих документів стягувачу, але надати докази направлення оригіналів виконавчих листів ПАТ «Дельта Банк» не виявляється можливим у зв`язку зі знищенням виконавчих проваджень та реєстрів відправки рекомендованої кореспонденції за закінченням терміну зберігання (а.с. 205-207).

Постановою Київського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року скасована ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 03 липня 2023 року в частині поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-1643/11 від 29 липня 2011 року, виданого щодо боржника ОСОБА_2 , ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні вказаних вимог заяви ТОВ «Фінансова компанія «Гефест». (а.с. 18 т.2)

Звертаючись у суд зі скаргою, заявник посилається на те, що ПАТ «УкрСиббанк» та всі наступні правонаступники за договором відступлення права вимоги, зокрема ТОВ «ФК «Гефест» вже втратили право на пред`явлення виконавчого листа до виконання, тому наявні підстави для зняття арештів з майна боржника, проте листом від 18 листопада 2024 року НОМЕР_2 заявнику відмовлено у знятті арештів, у зв`язку зі знищенням виконавчого провадження НОМЕР_2.

Суд погоджується з доводами заявника, з огляду на наступне.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття Закону України «Про виконавче провадження»).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 січня 2022 року у справі № 577/4541/20 зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

В порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 25 травня 2022 року № 707/1530/21.

ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні, в рамках якого на належне йому майно накладено арешт.

Застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей.

Суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ЦПК України), а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року № 2/0301/806/11.

Зі скарги вбачається, що 06 листопада 2024 року заявник звернувся до Голосіївського відділу державної виконавчої служби в м. Києві з заявою №01-05/11/24 про зняття накладених в рамках завершеного виконавчого провадження НОМЕР_2 арештів на майно шляхом винесення відповідних постанов.

Проте, листом в.о.начальника Голосіївського відділу державної виконавчої служби в м. Києві від 18 листопада 2024 року НОМЕР_2 заявнику відмовлено у знятті арештів, у зв`язку зі знищенням виконавчого провадження НОМЕР_2.

Вбачається, що відмова в задоволенні скарги щодо зняття арешту, накладеного на майно та кошти боржника у виконавчому провадженні унеможливила б у подальшому здійснення належного захисту майнових прав заявника щодо зняття арешту з його майна.

На даний час будь-які відкриті виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 відсутні. Строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, за яким відкрито виконавче провадження, закінчився. Разом з тим, арешт з майна та коштів боржника не знятий.

За таких обставин, вимоги скаржника щодо визнання бездіяльності державного виконавця, зобов`язання вчинити дії щодо зняття арешту з майна боржника підлягають задоволенню.

З огляду на наведене, проаналізувавши надані докази, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 39, 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 321 ЦК України, статтями 259, 263-264, 447-451 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання незаконною бездіяльності начальника Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві, заінтересована особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест», - задовольнити.

Визнати бездіяльність начальника Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві, що полягає у не знятті арешту з майна боржника ОСОБА_1 , накладеного у виконавчому провадженні № НОМЕР_2, а саме арешт нерухомого майна, накладений постановою від 13 січня 2012 року, НОМЕР_2 ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві, об`єкт обтяження невизначене майно, все майно, реєстраційний номер обтяження 12177166.

Зобов`язати начальника Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві вжити дій щодо зняття арешту з майна ОСОБА_1 , накладеного у виконавчому провадженні № НОМЕР_2.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: