Справа № 444/1046/25
Провадження № 2/444/949/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Мікула В. Є.

секретар судового засідання Сенько М.-Ю.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1 ) до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області (80300, Львівська обл., Львівський р-н, м.Жовква, вул. Львівська, 40, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)(юридична адреса: 80300, м. Жовква, вул. Воїнів УПА, будинок № 1, Львівського району Львівської області) про визнання права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання за нею права власності, в тому числі і в порядку спадкування за заповітом права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Свої позовні вимоги, які позивачі підтримали в судовому засіданні, мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .

29 вересня 1998 року ОСОБА_2 склала в користь ОСОБА_1 заповіт, який посвідчено секретарем Мацошинської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 12.

Зі змісту заповіту вбачається, що ОСОБА_2 все майно на яке буде мати право заповіла ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилося наступне майно: житловий будинок АДРЕСА_2 .

Згідно рішення Виконавчого комітету Мацошинської сільської ради від 18 грудня 2006 року № 1 житловому будинку АДРЕСА_2 , що належав ОСОБА_2 присвоєно адресу АДРЕСА_2 .

Згідно виписки з погосподарської книги від 15.07.2021р. № 365 житловий будинок АДРЕСА_2 належить до колгоспного типу двору. Станом на 30.06.1990 року головою та членом двору була ОСОБА_2 .

Довідкою від 28.01.2022р. № 388 стверджується, що право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 не зареєстровано.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла ОСОБА_1 , що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 08.12.2011р.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_3 залишилося наступне майно житловий будинок АДРЕСА_2 , який належав останньому на праві колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 11.08.1989р.

Житловому будинку АДРЕСА_2 , який належав ОСОБА_3 присвоєно адресу АДРЕСА_3 (рішення № 1 від 18.12.2006 р.).

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла його дружина ОСОБА_4 , оскільки проживала зі своїм чоловіком, що стверджується довідкою від 21.07.2021 року № 378.

Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27.01.2003 року стверджується, що ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Згідно виписки з погосподарської книги від 30.06.2021 р. № 303 житловий будинок АДРЕСА_2 належить до колгоспного типу двору головою якого є ОСОБА_3 , а член двору ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 та ОСОБА_4 були подружжям, що стверджується їх свідоцтвом про одруження НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 .

03 грудня 1996 року ОСОБА_4 склала заповіт в користь ОСОБА_1 .

Зі змісту заповіту вбачається, що ОСОБА_4 все своє майно на яке буде мати право на час смерті заповіла ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_4 залишилося наступне майно житловий будинок АДРЕСА_4 частину якого вона прийняла після смерті свого чоловіка, а інша 1/2 частина належала їй як члену колгоспного двору.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла її донька ОСОБА_1 .

Просить задоволити позов.

Представники відповідача в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були належно повідомлені.

Однак, відповідачем Жовківською міською радою та Жовківською державною нотаріальною конторою надіслано до суду листи про відсутність заперечень проти позовних вимог позивача та розгляд справи у відсутності їх представників.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 належить задоволити, з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 .

29 вересня 1998 року ОСОБА_2 склала в користь ОСОБА_1 заповіт, який посвідчено секретарем Мацошинської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 12.

Зі змісту заповіту вбачається, що ОСОБА_2 все майно на яке буде мати право заповіла ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилося наступне майно: житловий будинок АДРЕСА_2 .

Згідно рішення Виконавчого комітету Мацошинської сільської ради від 18 грудня 2006 року № 1 житловому будинку АДРЕСА_2 , що належав ОСОБА_2 присвоєно адресу АДРЕСА_2 .

Згідно виписки з погосподарської книги від 15.07.2021р. № 365 житловий будинок АДРЕСА_2 належить до колгоспного типу двору. Станом на 30.06.1990 року головою та членом двору була ОСОБА_2 .

Довідкою від 28.01.2022р. № 388 стверджується, що право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 не зареєстровано.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла ОСОБА_1 , що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 08.12.2011р.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_4 .

Після смерті ОСОБА_3 залишилося наступне майно житловий будинок АДРЕСА_2 , який належав останньому на праві колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 11.08.1989р.

Житловому будинку АДРЕСА_2 , який належав ОСОБА_3 присвоєно адресу АДРЕСА_3 ( рішення № 1 від 18.12.2006р.).

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла його дружина ОСОБА_4 , оскільки проживала зі своїм чоловіком, що стверджується довідкою від 21.07.2021 року № 378.

Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27.01.2003 року стверджується, що ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Згідно виписки з погосподарської книги від 30.06.2021р. № 303 житловий будинок АДРЕСА_2 належить до колгоспного типу двору головою якого є ОСОБА_3 , а член двору ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 та ОСОБА_4 були подружжям, що стверджується їх свідоцтвом про одруження НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_5 .

03 грудня 1996 року ОСОБА_4 склала заповіт в користь ОСОБА_1 .

Зі змісту заповіту вбачається, що ОСОБА_4 все своє майно на яке буде мати право на час смерті заповіла ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_4 залишилося наступне майно житловий будинок АДРЕСА_4 частину якого вона прийняла після смерті свого чоловіка, а інша 1/2 частина належала їй як члену колгоспного двору.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла її донька ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.120 Цивільного кодексу Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Таким чином, всі вище перелічені особи, являються співвласниками даного будинковолодіння в рівних частинах тобто по 1/2.

Відповідно п.6 до постанови Пленуми Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 р. до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору.

Розмір частки члени двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та не працездатних.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсним у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрації, передбаченої цим Законом, за таким умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

ОСОБА_1 зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 однак нотаріус в письмовій формі нам відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та законом на житловий будинок, оскільки бабця та батьки Позивача такого права належним чином не зареєстрували.

Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.13 постанови від 24.06.1983р. № 4 «Про практику розгляду судами у справах про спадкування», та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 р. № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності» правила ст.563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише підстав до 01.07.1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після ІНФОРМАЦІЯ_4 спадщина відкривається на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За таких обставин позовні вимоги потрібно задовольнити повністю.

Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи, немає.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 81, 82, 141,200,247,258-259,264-265,328,392 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1233, 1261,1268, 1270 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_3 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (в тому числі 1/2 частина, яку ОСОБА_4 фактично прийняла, але юридично не оформила після свого чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 ).

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_5 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його винесення безпосередньо Львівському апеляційному суду.

Повний текст рішення виготовлено 12.12.2025 року.

Суддя: Мікула В. Є.