КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №362/2369/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Желепи О.В., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Лебідь-Гавенко Г.М., повне судове рішення складено 15 травня 2025 року,

у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення юридичного факту, -

встановив:

1. Короткий виклад поданої заяви.

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування заяви вказує, що заявниця є донькою ОСОБА_2 . У березні 2022 року ОСОБА_2 був мобілізований за Указом Президента №69/2022 та проходив службу сапером у військовій частині НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 під час боїв поблизу смт Миронівський, Бахмутського району отримав тяжкі поранення від обстрілу РФ та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує, що до мобілізації заявниця та батько жили однією сім`єю, мали спільний побут, взаємні права та обов`язки.

Заявниця фактично проживає у АДРЕСА_1 , із батьком та його батьками з 2009 року. Під час навчання та служби у м. Києві реєстрація місця проживання заявниці змінювалась, проте фактично вона продовжувала жити з батьком, вести спільне господарство та підтримувати побут. Після смерті дідуся і бабусі у 2021 році будинок залишився за заявницею на праві спадкування.

У серпні 2013 року між ОСОБА_2 та громадянкою ОСОБА_3 був укладений шлюб. Разом з цим, ОСОБА_2 не проживав із своєю дружиною ОСОБА_3 . Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року у справі №753/9417/22 установлено, що шлюб був фіктивним, спільне господарство та побут не велись. Відтак, сталими родинними зв`язками ОСОБА_2 володів лише із заявницею.

Посилається на те, що відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XII, Закону №2011-XII та пункту 6 рішення КСУ від 03 червня 1999 року №5-рп/99, членами сім`ї є особи, які постійно мешкають та ведуть спільне господарство. Критерії визначення членів сім`ї: спільне проживання, спільний бюджет, ведення домогосподарства, взаємна допомога, участь у витратах на житло, купівля майна для спільного користування, усні/письмові домовленості про побут. Всі ці ознаки наявні у відносинах заявниці із ОСОБА_2 з 2015 року та до його смерті.

Таким чином, факт існування сім`ї між заявницею та ОСОБА_2 доведений, а юридичний факт належності заявниці до членів сім`ї є очевидним.

Встановлення факту, що має юридичне значення, необхідне заявниці для реалізації її прав, як члена сім`ї загиблого військовослужбовця.

Мотивуючи наведеним, просить встановити факт належності ОСОБА_1 до членів сім`ї свого батька ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 .

2. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2025 року заяву задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , була членом сім`ї батька ОСОБА_2 , військовослужбовця, загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Задовольнивши заяву, суд першої інстанції вказав, що заявницею належними та допустимими доказами, які є достатніми і достовірними, доведено той факт, що ОСОБА_1 проживала разом зі своїм батьком ОСОБА_2 однією сім`єю, вели спільне господарство та були пов`язані спільним побутом, а відтак була членом сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 .

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з ухваленим рішенням, Міністерством оборони України подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Вказує, що суд розглянув справу в порядку окремого провадження, не з`ясувавши наявність інших заінтересованих осіб.

Зазначає, що заявниця подала заяву про встановлення факту належності до членів сім`ї загиблого військовослужбовця з метою отримання одноразової грошової допомоги. Суд не дослідив додані заявником документи та рішення Дарницького районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року у справі №753/9417/22, яким установлено фактичне проживання ОСОБА_2 та відсутність спільного побуту з іншою особою.

Суд першої інстанції не врахував преюдиційні факти, встановлені рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року, внаслідок чого допустив порушення норм процесу, що призвело до неповного з`ясування кола заінтересованих осіб та правових наслідків для заявника.

Зазначає, що сам по собі факт, що заявниця є донькою загиблого, не може свідчити про те, що сторони проживали в зазначений період однією сім`єю, оскільки заявниці необхідно надати докази ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та витрат на придбання майна в інтересах сім`ї.

До матеріалів справи додано докази, які підтверджують факт не тільки реєстрації за різними адресами, а й фактичного проживання заявниці в межах різних територіальних одиниць України.

Заявниця стверджує, що вона та загиблий батько ОСОБА_2 мали взаємні права та обов`язки, спільно вели господарство та проживали разом до смерті військовослужбовця. Проте спільного майна не набули, а матеріали справи та показання свідків підтверджують, що заявниця не проживала з батьком з 2010 року. До початку навчання заявниця проживала у м. Харкові, під час навчання у гуртожитку, після закінчення навчання проживала у м. Києві, винаймавши квартиру. Відповідно, спільне проживання та ведення господарства неможливе.

Показання свідків заявниці носять узагальнений характер і лише констатують родинні відносини, але не підтверджують фактичного спільного проживання, ведення господарства та наявності взаємних прав і обов`язків, що є обов`язковою умовою для визнання членом сім`ї.

Вказує, що пояснення свідків, матері та друга військовослужбовця, а також надані документи не доводять факт проживання заявниці з батьком однією сім`єю, ведення спільного господарства або наявності взаємних прав та обов`язків.

Звертає увагу, що заявниця є повнолітньою, працездатною, одруженою особою, має власну сім`ю та проживала разом з чоловіком у м. Києві. На момент смерті батька заявниця не проживала разом із батьком і не належала до членів його сім`ї, оскільки відсутні належні та допустимі докази спільного проживання, ведення господарства, спільного бюджету, витрат, харчування, прав та обов`язків, купівлі спільного майна, надання взаємної допомоги тощо.

Отже, заявниця не входить до жодної категорії осіб, які мають право на одноразову грошову допомогу відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року.

Мотивуючи наведеним, просить рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2025 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.

4. Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу.

30 червня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив адвоката Сюсяйла О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на апеляційну скаргу.

Зазначає, що доводи про порушення процесуального права через розгляд справи в порядку окремого провадження є безпідставними. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 встановлення юридичного факту можливе, якщо: 1) факт має юридичне значення; 2) не пов`язаний зі спором про право; 3) відсутній інший порядок його встановлення. У цій справі всі ці умови наявні: факт належності до членів сім`ї має юридичне значення для отримання допомоги; спір про право між сторонами не існує; позасудового порядку встановлення такого факту немає.

Отже, суд першої інстанції правомірно розглянув заяву в цьому порядку.

Доводи про невстановлення кола заінтересованих осіб також спростовуються матеріалами справи, зокрема, суд першої інстанції витребував спадкову справу та встановив відсутність інших осіб, права яких могли б бути порушені.

Аргументи про неправильне застосування матеріального права не конкретизовані ? скаржник не зазначає, які саме норми порушені та в чому полягає помилка суду, що суперечить вимогам частини 2 статті 376 ЦПК України.

Щодо твердження про неповне з`ясування обставин уважає, що скаржник фактично надає власну суб`єктивну оцінку доказам. Суд першої інстанції дотримався цих вимог і обґрунтовано визнав встановленими усі істотні обставини.

Посилання скаржника на те, що заявниця не належить до осіб, яким може бути виплачена одноразова допомога, не має правового значення при розгляді цієї справи, оскільки питання про право на отримання виплат не є предметом розгляду у справі про встановлення юридичного факту і судом не вирішувалось.

Мотивуючи наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення залишити без змін.

5. Позиція учасників справи.

В судовому засіданні представниця Міністерства оборони України - ОСОБА_10 підтримала подану апеляційну скаргу, просила суд її задовольнити.

Адвокат Сюсяйло О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , проти задоволення апеляційної скарги заперечував, пославшись на її необґрунтованість.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки не повідомляли.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

6. Позиція суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представниці Міністерства оборони України - ОСОБА_10, адвоката Сюсяйла О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

7. Фактичні обставини справи, установлені судом.

З даних свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 17 серпня 1993 року убачається, що батьком заявниці ОСОБА_4 є ОСОБА_2 (том 1 а.с. 18).

18 серпня 2018 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 . Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на " ОСОБА_6 " (том 1 а.с. 22).

Згідно даних довідки про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру №83948-2019 від 26 січня 2019 року убачається, що задекларованим місцем проживання ОСОБА_1 значиться АДРЕСА_2 (том 1 а.с. 15).

Згідно даних лікарського свідоцтва про смерть №2764, виданого комунальним закладом "Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи" ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 помер внаслідок вибухової травми внаслідок військових дій (а.с. 26-27).

З даних копії дублікату довідки про причину смерті №2764 убачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок вибухової травми внаслідок військових дій (том 1 а.с. 28).

Згідно даних свідоцтва про смерть НОМЕР_4 від 30 серпня 2022 року убачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (том 1 а.с. 30).

Згідно даних довідки про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру № від 12 березня 2020 року убачається, що задекларованим місцем проживання ОСОБА_2 значиться АДРЕСА_1 (том 1 а.с. 25).

З даних довідки №482 від 19 червня 2024 року, виданої Гребінківською селищною радою Білоцерківського району Київської області, убачається, що за адресою АДРЕСА_1 , з 01 січня 2008 року по 29 серпня 2022 року зареєстровані особи: ОСОБА_2 - період реєстрації 23 січня 2008 року - 21 квітня 2015 року; ОСОБА_7 - період реєстрації 23 січня 2008 року - 30 грудня 2020 року; ОСОБА_4 - період реєстрації 10 листопада 2009 року - 05 серпня 2010 року; ОСОБА_2 - період реєстрації 06 вересня 2011 року - 30 серпня 2022 року (том 1 а.с. 40).

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним внаслідок його фіктивності задоволено. Шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований 06 серпня 2013 року у Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 498, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_5 , визнано недійним внаслідок його фіктивності. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 976,80 грн (а.с. 46-55).

З даних довідки №152 від 26 червня 2024 року, виданої Департаментом господарського забезпечення Служби безпеки України, убачається, що ОСОБА_8 була дійсно зареєстрована в АДРЕСА_2 , гуртожиток з 20 листопада 2015 року по 18 червня 2024 року (том 1 а.с. 58).

Згідно даних копії контракту від 28 грудня 2018 року ОСОБА_2 проходив службу в Збройних Силах України (том 1 а.с.74).

З даних копії свідоцтва про право на спадщину за законом убачається, що ОСОБА_1 прийняла спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_7 (том 1 а.с. 42 - 43).

Із даних довіреності від 16 липня 2021 року убачається, що ОСОБА_1 уповноважує ОСОБА_2 бути його представником у всіх без винятку установах, на підприємствах тощо (том 1 а.с.44-45).

З даних сповіщення сім`ї (близьких родичів) померлого від 15 червня 2022 року, адресованого ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_1 убачається, що ОСОБА_1 повідомлено про смерть її батька ОСОБА_2 (том 1 а.с. 29).

8. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.

Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини 7 статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частинами 1 та 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 76 ЦПК України встановлено, що ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги в тій частині, що заявницею не надано належних, достовірних та допустимих доказів, які підтверджували б фактичне спільне проживання з батьком, ведення спільного господарства, наявність взаємних прав та обов`язків, спільного бюджету або витрат на придбання майна в інтересах сім`ї. Надані документи та показання свідків носять виключно узагальнений характер, підтверджуючи лише факт родинних відносин, проте не доводять існування юридично значущої сімейної спільності у період, визначений заявницею.

Долучені до матеріалів справи скріншоти спілкування ОСОБА_1 з батьком через месенджери свідчать про наявність зв`язку, взаємодопомоги та піклування між донькою та батьком. Проте такі повідомлення не підтверджують фактичного спільного проживання ОСОБА_1 з батьком та ведення спільного господарства, що є обов`язковою умовою для визначення особи членом сім`ї ОСОБА_2 у розумінні статті 3 Сімейного кодексу України.

Матеріали справи свідчать, що заявниця, будучи повнолітньою, працездатною та одруженою особою, фактично проживала окремо від батька, мала власну сім`ю та власне місце проживання ( АДРЕСА_2 ).

Ухвалюючи рішення, судом першої інстанції не наведено доказів, на підставі яких може бути установлена обставина, що заявниця була членом сім`ї ОСОБА_2 , матеріали справи також не містять доказів на підтвердження спільного проживання, ведення господарства, спільного бюджету, витрат, купівлі спільного майна тощо.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обґрунтована, оскільки суд першої інстанції не врахував відсутність належних, достовірних та допустимих доказів, що підтверджують наявність юридично значущих родинних відносин між заявницею та померлим військовослужбовцем, що є обов`язковою умовою для визнання особи членом сім`ї відповідно до статті 3 СК України.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви ОСОБА_9 , заінтересована особа: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення юридичного факту ? відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 19 січня 2026 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді О.В. Желепа

В.В. Соколова