Провадження №6/760/501/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Аксьонової Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Невеселої Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» про заміну сторони виконавчого провадження в судовому наказі за заявою Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_1 про примусове стягнення боргу з ОСОБА_1 , суму боргу за спожиту електроенергію,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» - Грей О.П. звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва із заявою про заміну сторони її правонаступником, в якій просить замінити стягувача ПАТ «Київенерго» на його правонаступника ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі»

В обґрунтування заяви зазначає, що відповідно до судового наказу виданого 17 грудня 2012 року Солом`янським районним судом міста Києва № 2-н-640-1/10 тягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Київенерго» заборгованість в розмірі 2234,14 грн, з яких: 1951,10 грн - заборгованості за спожиту електроенергію, 51,72 грн - 3% річних, 175,82 грн - інфляційна складова боргу, 25,50 грн - судового збору та 30,00 грн - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ.

На виконання вимог Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 №2019, який набув чинності 11.06.2017, Загальними зборами акціонерів ПАТ «Київенерго» від 13.11.2017 прийнято рішення про реорганізацію ПАТ «Київенерго» шляхом виділу з нього ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» (Код ).

Згідно п. 2.3. Статуту ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» є правонаступником ПАТ «Київенерго» в частині переданих йому майна, прав та обов`язків згідно з розподільчим балансом, а також в частині прав та обов`язків, що визначені частиною 13 розділу XVIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії»:

- заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі - 1951,10 грн;

- 3% річних та інфляційну складову боргу у розмірі 227,54 грн;

- судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 55,50 грн.

Згідно даних Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» є правонаступником ПАТ «Київенерго».

Відповідно до ч. 13 розділу XVIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» у разі відокремлення оператор системи розподілу, яким є ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі», є правонаступником в частині прав та обов?язків:

пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та із провадженням діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією;

за укладеними договорами про приєднання до електричних мереж;

за укладеними договорами спільного використання технологічних електричних мереж;

за договорами, укладеними з державним підприємством, що провадить діяльність з оптового постачання електричної енергії, судовими рішеннями, прийнятими у справах щодо цього підприємства;

за кредитними договорами, договорами застави, поруки, обумовленими провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та провадженням діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами;

за зобов`язаннями, пов`язаними з купівлею-продажем, ремонтом, будівництвом та іншими операціями з майном, яке забезпечує діяльність оператора системи розподілу;

за зобов`язаннями, пов?язаними з емісією, володінням цінними паперами та іншими зобов?язаннями, пов?язаними з власними або придбаними цінними паперами.

Перехід права вимоги від Стягувача його правонаступнику підтверджується також розподільчим балансом.

Борг згідно судового наказу Солом`янського районного суду м. Києва №2-н-640-1/10 від 17.12.2012 виник у зв`язку з невиконанням зобов`язань з оплати електричної енергії ПАТ «Київенерго» (Код , м. Київ, вул. Мельникова, 31), правонаступником прав та обов?язків якого в цій частині є ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» (Код , м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 20).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 липня 2025 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання, призначене на 26 вересня 2025 року, не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

У матеріалах заяви міститься клопотання представника заявника про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що судовим наказом Солом`янського районного суду м. Києва №2-н-640-1/10 від 03 грудня 2010 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Київенерго» суму заборгованості у розмірі 2178,64 грн та судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 55,50 грн.

На виконання вимог Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 №2019, який набув чинності 11.06.2017, Загальними зборами акціонерів ПАТ «Київенерго» від 13.11.2017 прийнято рішення про реорганізацію ПАТ «Київенерго» шляхом виділу з нього ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» (Код ).

Відповідно до п.2.3. Статуту ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» є правонаступником ПАТ «Київенерго» в частині переданих йому майна, прав та обов`язків згідно з розподільчим балансом, а також в частині прав та обов`язків, що визначені частиною 13 розділу XVIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії».

Згідно даних Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» є правонаступником ПАТ «Київенерго».

Заявник просить замінити стягувача у виконавчому провадженні з виконання судового наказу Солом`янського районного суду м. Києві №2-н-640-1/10 від 03 грудня 2010 року з ПАТ «Київенерго» на ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі».

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

У постанові від 18 січня 2022 року у справі №34/425 (провадження №12-69гс21) Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 15 вересня 2021 року у справі №727/9430/13-ц, щодо порядку здійснення заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, згідно з яким за відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є можливою. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що указаний висновок не відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постановах від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17 (провадження №12-48гс20, пункти 74-75) та від 16 лютого 2021 року у справі №911/3411/14 (провадження №12-39гс20, пункт 6.18).

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Відповідно до висловлених раніше правових висновків Великої Палати Верховного Суду (дивитись mutatis mutandis постанову Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17 (провадження №12-48гс20), пункти 73-75), оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку норми статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з нормами статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Отже, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Якщо виконавче провадження на закінчено, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом України «Про виконавче провадження». А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Такий висновок про застосування статті 442 ЦПК України викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10 (провадження №14-197цс21).

Отже, ураховуючи наведене, для вирішення питання щодо заміни сторони у виконавчому провадженні вирішальним є встановлення наявності відкритого виконавчого провадження, в якому ставиться таке питання.

Звертаючись до суду із заявою, заявник просить суд замінити стягувача у виконавчому провадженні.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Разом із тим суд звертає увагу, що реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Враховуючи, що сформульована у цій справі проблематика стосовно реалізації прав сторін спору на стадії виконання судового рішення, в тому числі в контексті пред`явлення до виконання виконавчого документа та здійснення виконавчого провадження, саме з точки зору такої процесуальної мети має розглядатись процесуальне правонаступництво у цій справі. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства, позбавлене процесуальної мети.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10 (провадження №14-197цс21).

Відповідно до відомостей з Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 21 липня 2025 року виконавче провадження № 43689230, де боржником значиться ОСОБА_1 , стягувачем ПАТ «Київенерго», - завершено.

Таким чином, оскільки виконавче провадження закінчене, суд позбавлений можливості вирішити питання про заміну стягувача у виконавчому провадженні

За таких обставин, у задоволенні заяви ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 512 ЦК України, ст.ст. 247, 442 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» про заміну сторони виконавчого провадження в судовому наказі за заявою Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_1 про примусове стягнення боргу з ОСОБА_1 , суму боргу за спожиту електроенергію, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Суддя Солом`янського

районного суду міста Києва Н.М. Аксьонова