Провадження № 2/946/176/25
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

03 січня 2025 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бальжик О.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И Л А:

І. Суть заяви

1.1. ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, якою просив зупинити стягнення аліментів за судовим наказом Лисичанського міського суду Луганської області по цивільній справі №415/2794/19 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи 01 квітня 2019 року і до повноліття дітей, що перебуває на примусовому виконанні в Головному управлінні пенсійного фонду України в Луганській області, до прийняття рішення по справі.

1.2. Заява обґрунтована тим, що вищевказаний судовий наказ перебуває на примусовому виконанні в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області. З пенсії позивача щомісяця утримуються аліменти на дітей. Утримані Пенсійним фондом аліменти щомісячно перераховуються на картковий рахунок ОСОБА_2 . Однак, з серпня 2023 року син проживає разом з ним та знаходиться повністю на його утриманні. Окрім того, відповідачка - мати дітей, проживає окремо і участі в утриманні дітей не приймає. Вважає, що аліменти, які належать сину, відповідачка використовує на власний розсуд, а не на дитину. Донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в 2021 році досягла повноліття. Такі обставини змусили його звернутися до суду з клопотанням про забезпечення позову, шляхом зупинення вчинення виконавчих дій, а саме зупинення стягнення з пенсії аліментів до розгляду справи судом та прийняття рішення.

ІІ. Цивільне процесуальне законодавство (ЦПК України)

2.1. Згідно з ч.ч.1-2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

2.2. Відповідно до п.6 ч.1, ч.3 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

ІІІ. Оцінка та висновки судді

3.1. Дослідивши матеріали позовної заяви та подану заяви, суддя дійшла такого висновку.

3.2. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

3.3. Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

3.4. Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

3.5. Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

3.6. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

3.7. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 08 травня 2019 року у справі № 487/7097/18 та від 25 вересня 2019 року у справі №320/3560/18.

3.8. Відтак, приймаючи до уваги викладене, ту обставину, що заява позивача не мотивована і необґрунтована доказами щодо реальної наявності утруднень чи неможливості виконання рішення у випадку відсутності забезпечення позову, а також ту обставину, що вжиття заходу забезпечення позову у даному випадку буде фактичним вирішенням справи по суті, суддя приходить до висновку про те, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, - залишити без задоволення.

2. Копію ухвали надіслати для відома заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя: О.І.Бальжик