печерський районний суд міста києва
УХВАЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2025 р.

Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Хайнацького Є.С.,

при секретарі судових засідань - Сміян А.Ю.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Поліщук Н.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» (УКРНОІВІ) про визнання дій з проведення експертиз та складення висновку стосовно корисної моделі незаконними, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2 ) звернувся до суду з позовом до Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» (УКРНОІВІ) (далі - відповідач, УКРНОІВІ) про визнання дій з проведення експертиз та складення висновку стосовно корисної моделі незаконними, в якому просить:

визнати дії Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» з винесення «Висновку експертизи щодо умов патентоздатності» стосовно корисної моделі (11) Номер деклараційного патенту НОМЕР_1

(21) Реєстраційний номер заявки u 2018 04394

(22) Дата подання 20.04.2018

(54) Назва корисної моделі ІНФОРМАЦІЯ_1 протиправними та скасувати

«Висновок експертизи щодо умов патентоздатності» стосовно корисної моделі (11) Номер деклараційного патенту НОМЕР_1

(21) Реєстраційний номер заявки и 2018 04394

(22) Дата подання 20.04.2018

(54) Назва корисної моделі ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.12.2023 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» (УКРНОІВІ) про визнання дій з проведення експертиз та складення висновку стосовно корисної моделі незаконними та призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.03.2024 року закрито підготовче провадження у вищевказаній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.05.2024 року, справа передана для розгляду судді Хайнацькому Є.С. у зв`язку з перебуванням судді Печерського районного суду м. Києва Батрин О.В. на лікарняному.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.05.2024 року вказану цивільну справу прийняти до провадження та призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 05.08.2024 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.08.2024 року відкладено судове засідання на 05.11.2024 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.11.2024 року відкладено судове засідання на 18.02.2025 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.02.2025 року відкладено судове засідання на 12.05.2025 року.

08.05.2025 року від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В обґрунтування клопотання зазначає, що оскаржуваний позивачем Висновок експертизи щодо умов патентоздатності корисної моделі не є правовстановлюючим актом, не породжує самостійних правових наслідків для позивача та має виключно доказове значення у справі про визнання недійсними прав на корисну модель. Відтак, такий висновок не може бути предметом окремого судового оскарження, а його оцінка можлива лише в межах розгляду спору про недійсність патенту.

Ззаначає, що чинним законодавством не передбачено окремого способу судового захисту шляхом подання позову про визнання незаконними дій з проведення експертизи та скасування відповідного висновку. Незгода з висновком експертизи може бути реалізована виключно в межах справи про визнання недійсними прав на корисну модель, де такий висновок оцінюється судом разом з іншими доказами.

Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту є неналежним та не відповідає вимогам цивільного судочинства, а заявлені вимоги фактично зводяться до спростування доказу в іншому потенційному спорі, що є неприпустимим.

У зв`язку з наведеним відповідач вважає, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.05.2025 року відкладено підготовче засідання на 08.09.2025 року.

08.09.2025 року від представника позивача надійшли заперечення на клопотання позивача про закриття провадження у справі, в яких остання просить відмовити в його задоволенні, оскільки у справі відсутні підстави, визначені п.п. 1-8 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Предмет спору існує, спірні правовідносини між сторонами тривають, судових рішень з тотожним предметом і підставами між тими самими сторонами не існує, відмова від позову або мирова угода відсутні, а справа належить до розгляду в порядку цивільного судочинства. Позивач зазначає, що у даній справі оскаржуються дії відповідача, які мають індивідуально-правовий характер та безпосередньо впливають на права і законні інтереси позивача, а тому підлягають судовому контролю. Посилання відповідача на судову практику Верховного Суду є необґрунтованими, оскільки наведені рішення ухвалені за інших фактичних обставин та щодо іншого предмета спору.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.09.2025 року відкладено судове засідання на 27.11.2025 року.

В судовому засіданні представник позивача щодо задоволення клопотання про закриття провадження у справі заперечувала, просила відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала клопотання про закриття провадження у справі, просила задовольнити.

Вислухавши думку учасників справи, дослідивши клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, заперечення представників позивача та матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Як визначено у ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у ст. 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктами 1-8 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: 1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; 2) відсутній предмет спору; 3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; 4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом; 5) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом; 6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу; 7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження (аналогічні правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц, від 20.06.2018 у справі № 308/3162/15-ц, від 21.11.2018 у справі № 127/93/17-ц, від 12.12.2018 у справі № 570/3439/16-ц).

Так, відповідач, обґрунтовуючи клопотання, посилається на положення статті 255 ЦПК України, однак наведені доводи не підтверджують наявності жодної з підстав, визначених пунктами 1-8 частини першої зазначеної статті.

Із матеріалів справи вбачається, що предмет спору між сторонами на момент розгляду клопотання не відпав, спірні правовідносини не припинилися, судове рішення з тотожним предметом і підставами між тими самими сторонами відсутнє, відмова позивача від позову судом не приймалася, мирова угода сторонами не укладалася та судом не затверджувалася. Також відсутні обставини, які б свідчили про непідвідомчість чи непідсудність даного спору судам цивільної юрисдикції.

Спір у даній справі виник з приводу захисту цивільного права позивача як власника патенту на корисну модель та стосується перевірки правомірності індивідуальних дій відповідача при здійсненні експертизи та складанні відповідного висновку. Такий спір має приватноправовий характер, а отже підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки предметом даного позову є не сам по собі висновок, а дії відповідача як суб`єкта владних повноважень щодо його складення та наслідки таких дій для прав позивача. Оцінка правомірності цих дій, а також відповідності висновку вимогам закону належить до повноважень суду при розгляді справи по суті і не може бути підставою для закриття провадження на стадії розгляду.

У даній справі оскаржуються дії відповідача, які, за твердженням позивача, мають індивідуально-правові наслідки та безпосередньо впливають на його права та законні інтереси, що підлягає перевірці судом у межах цивільного судочинства.

Доводи відповідача, наведені у клопотанні про закриття провадження у справі, стосуються оцінки правомірності дій відповідача, характеру спірних правовідносин, а також обґрунтованості позовних вимог, що потребує дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи та надання їм правової оцінки.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 255, 260, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» (УКРНОІВІ) про визнання дій з проведення експертиз та складення висновку стосовно корисної моделі незаконними - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддею 27.11.2025 року.

Суддя Євген ХАЙНАЦЬКИЙ