Справа №758/2593/22
Провадження №2-др/760/156/25
24 липня 2025 року м. Київ
Солом`янський районний суд міста Києва
у складі головуючого судді Аксьонової Н.М.,
з участю секретаря судового засідання Омельян Я.С.,
розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павлюк Назар Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14 липня 2025 року заяву переданого головуючому судді Аксьоновій Н.М.
Оскільки позивач направила копію заяви про ухвалення додаткового рішення відповідачу Коломієць ТОВ «КФ.ЮА», на підставі ч.4 ст.270 ЦПК України, суд вирішив не викликати сторони в судове засідання для розгляду указаної заяви.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.
В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення позивач зазначає, що про наявність судового рішення дізналась лише 11 липня 2025 року із сайту Єдиного державного реєстру судових рішень. Тому просить поновити їй строк для подання заяви про ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом . Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч.1-3 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.
На підставі вищенаведеного, суд визнає поважними причини пропуску строку та вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк для подання заяви про ухвалення додаткового рішення.
Розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі з огляду на наступне.
Судом установлено, що у провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «КФ.ЮА», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павлюк Н.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 06 травня 2025 року позовну заяву було задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 13 квітня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., зареєстрований в реєстрі за №8052, яким звернуто стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КФ.ЮА» заборгованості за кредитним договором №1-150_KFUA-645 від 03 вересня 2019 року у сумі 41722,93 грн. Стягнуто з ТОВ «КФ.ЮА» на користь ОСОБА_1 992 гривні 40 копійок в рахунок відшкодування понесених позивачем судових витрат.

14 липня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Васюк М.М. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, у якій просив поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви та ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ТОВ «КФ.ЮА» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 20000 грн.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати , зокрема, на професійну правничу допомогу (п.1 ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

Частинами 1, 12 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.137 ЦПК України).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги №107 від 16 грудня 2021 року, укладеного між адвокатським об`єднанням «ВР Партнерс», в особі керуючого партнера Васюка М.М. та ОСОБА_1 , копію додатку №9 від 17 лютого 2022 року до договору №107 про надання правової допомоги від 16 грудня 2021 року, копію акту наданих послуг від 11 липня 2025 року згідно договору №107 про надання правової допомоги від 16 грудня 2021 року, копію звіту про обсяг наданих послуг від 11 липня 2025 року згідно договору №107 про надання правової допомоги від 16 грудня 2021 року, ордер серії АІ №1947177 від 11 липня 2025 року.

Так, згідно наданих документів вбачається, що вартість послуг адвоката, наданих позивачу складає 20000 грн, що включає в себе: проведення правового аналізу наданих документів клієнтом, аналіз законодавчої бази, що регулює спірні відносини, вивчення судової практики, формування позиції та консультування клієнта у справі №758/2593/22, підготовка та подання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню у справі №758/2593/22 - 20000 грн (10 годин).

Відповідно до ст.26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. За приписами ч.3 ст.27 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18.

Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, враховуючи, що заявлені до відшкодування судові витрати на правову допомогу підтверджені належними доказами, при цьому клопотання про зменшення їх розміру відповідачем не подано, суд прийшов до висновку, що витрати на правову допомогу у розмірі 20000 грн, які позивач сплатила у зв`язку із розглядом справи, необхідно покласти на відповідача.

Керуючись ст.13, 43, 49, 133-137, 141, 270, 258-261, 352-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» на користь ОСОБА_1 20000 (двадцять тисяч) гривень в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо (ч.1 ст.355 ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч.1 ст.273 ЦПК України).

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА», , місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Івана Сергієнка, буд. 18;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, місцезнаходження: 76014, м. Івано-Франківськ, вул. Коновальця Євгена,, буд.433, кім.28-29;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павлюк Назар Васильович,місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя Солом`янського районного суду

міста Києва Н.М. Аксьонова