Провадження № 2/639/575/25 Справа № 639/41/25
У Х В А Л А

09 січня 2025 року м. Харків

Суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Марченко В.В., розглянувши питання можливості відкриття провадження у цивільній справі № 639/41/25

позивач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 )

відповідач: Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" (адреса місцезнаходження: вул. Гоголя, 10, м. Харків)

про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут", в якому просить:

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок суми плати за 2 000 квт*год спожитої електричної енергії за листопад місяць 2024 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно рядка таблиці "до 200 квт*год спожитої електричної енергії на місяць (включно, за весь обсяг споживання)" пункту 1 додатка 3 постанови Кабінету міністрів України від 05 червня 2019 р. № 483;

- стягнути з відповідача встановлений судом розмір моральної шкоди на користь відповідача;

- стягнути з відповідача всі витрати по справі на користь позивача.

Вирішуючи питання про можливість прийняття справи до розгляду та відкриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Розкриття змісту термінів і положень Конвенції та протоколів до неї міститься в рішеннях Європейського суду з прав людини та їх використання під час розгляду конкретної справи є необхідним як наступна практика застосування міжнародного договору.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006 року зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні в справі «Занд проти Австрії» висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як встановлено судом, предметом заявлених вимог ОСОБА_1 у позовній заяві є зобов`язання вчинити певні дії.

Обґрунтовуючи підстави для звільнення від сплати судового збору та звернення саме до Жовтневого районного суду м. Харкова за захистом своїх прав, позивач посилається на Закон України «Про захист прав споживачів».

Частиною 5 ст. 28 ЦПК України визначено, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Законом України «Про захист прав споживачів» регламентовано відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлюються права споживачів, а також визначається механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Пунктом 22 ч. 1 ст. 1 наведеного вище Закону визначено, що споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Із пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12 квітня 1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості, зокрема, про те, яке право споживача, передбачено Законом України «Про захист прав споживача», порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов.

При цьому, як встановлено судом, позивач жодним чином не обґрунтовує, які саме норми Закону України «Про захист прав споживачів» та, які саме права, як споживача в спірних правовідносинах, було порушено ПАТ "Харківенергозбут".

Натомість вбачається, що вимоги про зобов`язання вчинити певні дії заявлено ОСОБА_1 у зв`язку з безпідставно списаними коштами.

Отже, в даному випадку предметом спору є не якість послуг, а повернення майна з чужого незаконного володіння, тому, правовідносини, що виникли між сторонами за вищевказаним позовом, не є захистом прав споживача.

З огляду на викладене, враховуючи, що предметом заявлених вимог ОСОБА_1 у позовній заяві є зобов`язання вчинити певні дії, а саме здійснити перерахунок суми плати за 2 000 квт*год спожитої електричної енергії, а не у зв`язку з порушенням відповідачем норм Закону України «Про захист прав споживачів», суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 не підсудна Жовтневому районному суду м. Харкова.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" () зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Київського районну м. Харкова.

Враховуючи вищевикладене справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Київського районного суду м. Харкова.

Приймаючи до уваги викладене, цивільну справу належить передати на розгляд за підсудністю до Київського районного суду м. Харкова.

Керуючись: 27, 30, 31, 260, 261, 352-355 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" про зобов`язання вчинити певні дії - передати на розгляд до Київського районного суду м. Харкова.

Копію ухвали направити ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя В. В. Марченко