Справа 162/718/25
Номер провадження 2/556/868/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2025 року. сел.Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Іванків О.В.,

при секретарі Кньовець Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в сел. Володимирець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , звернувся до суд з позовом до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно судового наказу, виданого Любешівським районним судом Волинської області 11.06.2024 року, стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання дитини сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15.05.2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

По здійсненню примусового виконання вищезазначеного рішення суд, державним виконавцем державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження та розпочато виконавчі дії.

На даний час відповідач сплачує аліменти на дитину у розмірі визначеному в судовому рішенні, однак в теперішній час обставини змінились таким чином, що позивач не в змозі сплачувати аліменти на утримання свого неповнолітнього сина у вказаному розмірі. Позивач вказує, що проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 та перебуваючи в лавах ЗСУ в зоні активних бойових дій позивач отримав 05 жовтня 2024 року бойове поранення, та був госпіталізований.

Після розірвання шлюбу з відповідачкою позивач на даний час перебуває у іншому громадському шлюбі, та в нього народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що також потребуває фінансових витрат. Крім того позивач вважає, що обставини, які слугують підставами для зменшення розміру аліментів, є також те, що відповідачка має задовільний стан здоров`я, працює та отримує значний дохід. Дитина не хворіє, а крім аліментів встановлених судом позивачу, він займається вихованням дитини, купує їй необхідні речі побутового вжитку, одяг, продукти харчування.

У зв`язку із погіршенням матеріального становища, викликаного хворобою, з необхідністю постійного лікування викликаного травмою під час виконання бойових дій по захисту Батьківщини позивач не в змозі оплачувати встановлений судом розмір аліментів в частці від усіх доходів.

Тому просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання дитини у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, на 1/6 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною.

Вказаний позов надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 05.08.2025 року.

Ухвалою Володимирецького районного суду від 18.09.2025 року у вказаній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, однак попередньо надав до суду заяву в якій вказав, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, а також просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлена про час і місце слухання справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила про розгляд справи в її відсутності перед судом не клопотала.

За нормою п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства.

Судом встановлено, що згідно судового наказу, виданого Любешівським районним судом Волинської області 11.06.2024 року, стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання дитини сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15.05.2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

Позивач також є батьком дитини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією Актового запису про народження із додатку «Дія», свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 .

Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Верховний Суд України в Постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів».

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач вказує на те, що проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 та перебуваючи в лавах ЗСУ в зоні активних бойових дій позивач отримав 05 жовтня 2024 року бойове поранення, та був госпіталізований, а також, що у нього на утриманні перебуває малолітня донька, яка потребує належного матеріального забезпечення, а коштів на забезпечення родини не вистачає.

Матеріалами справи встановлено та не заперечувалося позивачем, ОСОБА_1 , проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1

Крім того, відповідно до даних наведених у Формі ОК-5 вбачається, що ОСОБА_1 , за період з січня 2025 року по квітень 2025 року включно нараховано заробітну плату в розмірі 428 028,28 грн.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Верховний Суд України в Постанові від 16.09.2020 року в справі № 565/2071/19 дійшов висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Тому, зміна сімейного стану позивача, а саме народження доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу.

Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Суд також враховує, що виховання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку на матір.

Окремо слід звернути увагу на те, що згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що позивач переконливих доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України), на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, та слугувати самостійними підставами для зменшення їх розміру не може.

Крім того, розмір стягуваних аліментів за рішенням суду не є завищеним, а навпаки стягнутий у мінімальному розмірі на одну дитину відповідає вимогам сімейного законодавства, а тому суд вважає, його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні ще дитину без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення сина, та суперечитиме його інтересам, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. ст.ст.2, 3, 12, 81, 89, 263, 264, 265, 268, 352, 354, 355, 273 ЦПК України, ст.ст. 181-184, 192 СК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Головуюча: О.В.Іванків

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .