Номер провадження № 2/521/1000/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді: Шевчук Н.О.,

секретаря судового засідання: Жекової А.О.

за участю учасників справи:

від Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» не з`явився;

від ОСОБА_1 не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву представника цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 88, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» звернулося через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» до Малиновського районного суду міста Одеси із позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 9373 грн. 48 коп. за період з березня 2023 року по лютий 2024 року, інфляційні нарахування в розмірі 311 грн. 66 коп., та 3% річних за період з січня 2024 року по вересень 2024 року в розмірі 258 грн. 15 коп., судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Зокрема позовні вимоги позивача обґрунтовано тим, що ТОВ «ООЕК» з 01.01.2019 року є постачальником універсальних послуг на якого покладений спеціальний обов`язок, щодо постачання електричної енергії побутовим споживачам на території Одеської області, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 62, ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії».

Реєстр Електропостачальників, які отримали доступ до електричних мереж Оператора системи розподілу електричної енергії АТ «ДТЕК Одеські електромережі», публічно розміщений на сайті останнього: https://dtek-oem.com.ua/download/reiestr-elektropostachal-nykiv/.

Позивач вказав, що у зв`язку з реформою у сфері енергетики, всі діючі станом на 31.12.2018 року побутові споживачі постачальника за регульованим тарифом (в Одеській області - це АТ «ДТЕК Одеські електромережі») автоматично, без додаткової згоди самих споживачів, почали отримувати послуги постачання електричної енергії від нового постачальника електричної енергії (в Одеській області це ТОВ «ООЕК») на умовах раніше укладених договорів. Такий порядок прямо врегульований п. 13 Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 2 та п.4 Постанови № 312 від 14.03.2018 р. про затвердження «Правил роздрібного ринку електричної енергії» (скорочено - ПРРЕЕ).

За доводами позивача, фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії, про що прямо передбачено абз. 5 п. 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії».

Позивач зазначив, що між ТОВ «ООЕК» та побутовим споживачем ОСОБА_1 , що мешкає та є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_2 , укладений Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що розміщений на офіційному сайті https://ooek.od.ua/, а також в газеті «Одеські вісті» від 29.12.18 року №99, на умовах раніше укладеного договору з АТ «ДТЕК Одеські електромережі» № 04001-251895 як з постачальником за регульованим тарифом, шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме фактом споживання електроенергії.

За твердженнями позивача, згідно умов договору ТОВ «ООЕК» постачало електричну енергію на об`єкт побутового споживача, розташований за адресою: АДРЕСА_2 та для проведення розрахунків ТОВ «ООЕК» на ім`я побутового споживача ОСОБА_1 було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 .

Позивач вказав, що з отриманих ним даних вбачається, що за особовим рахунком № НОМЕР_2 станом на дату надання інформації АТ «ДТЕК Одеські електромережі» за період: березень 2023 року лютий 2024 року споживачем ОСОБА_1 було спожито 7440 кВт.год електричної енергії на суму 13641 грн. 88 коп., оплату за спожиту в вищезазначений період електроенергію в загальному розмірі 4268 грн. 40 коп. Таким чином, на переконання позивача заборгованість відповідача за спожиту електроенергію не погашена та складає 9373 грн. 48 коп.

У зв`язку з несплатою боржником ОСОБА_1 вартості спожитої електричної енергії за особовим рахунком НОМЕР_2 у розмірі 9373 грн. 48 коп., позивачем також було нараховано інфляційні втрати за період з січня 2024 року по липень 2024 року в розмірі 311 грн. 66 коп. та 3% річних за період з січня 2024 по вересень 2024 року в розмірі 258 грн. 15 коп.

Після надходження позовної заяви, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 09.09.2024 року у справі №521/14218/24 було відкрито провадження, вирішено розгляд проводити в порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до судового розгляду у судовому засіданні з викликом сторін.

06.11.2024 року до Малиновського районного суду міста Одеси від представника відповідача через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про закриття провадження у справі та про повернення позову без розгляду в частині сплати інфляційних збитків та 3-х відсотків річних, відповідно до якого ОСОБА_2 вказав, що після ознайомлення зматеріалами справи та проведення звірки взаємних розрахунків, відповідачкою було прийняте рішення про повне погашення боргу за спожиту електроенергію в сумі 14 039 грн. 44 коп., яка малася у останньої станом на 06.11.2024 року, в яку безумовно і увійшла сума основного боргу станом на лютий 2024 року в сумі 9373 року 48 коп.

Відтак, на переконання відповідача, відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, провадження по справі у цій частині підлягає закриттю через відсутність предмета спору.

Одночасно з цим, відповідач вказала, що в порядку ч.1 ст.142 ЦПК України вона клопоче перед судом й щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

Разом з цим, відповідач зазначив, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат в розмірі 311 грн. 66 коп., та 3% річних в розмірі 258 грн. 15 коп., суд має залишити без розгляду, оскільки розрахунок таких коштів, наданий позивачем є необґрунтованим.

11.11.2024 року до Малиновського районного суду міста Одеси від позивача надійшла заява про закриття провадження у справі в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту у період березень 2023 року лютий 2024 року електричну енергію в розмірі 9373 грн. 48 коп.

Водночас, за вимогами вказаної заяви, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» інфляційні втрати в розмірі 311 грн. 66 коп., 3% річних в розмірі 258 грн. 15 коп. та судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп.

Зокрема, вказана вище заява мотивована тим, що станом на дату подачі цієї заяви ОСОБА_1 було повністю сплачено заборгованість за спожиту електричну енергію, яка виникла за період з березня 2023 року по лютий 2024 року.

Відтак, з урахуванням здійсненої відповідачем оплати, заборгованість за спожиту електричну енергію, що є предметом даного спору, відсутня.

Проте, за доводами позивача, грошові кошти в рахунок погашення нарахованих 3% річних, інфляційних витрат, та судового збору відповідачем не перераховувались, з огляду на що провадження у справі № 521/14218/24 підлягає закриттю в частині стягнення заборгованості за спожиту активну електричну енергію, оскільки спір між сторонами в цій частині відсутній згідно п. 2 ч 1 ст. 255 ЦПК України, водночас ТОВ «ООЕК» має право на стягнення у судовому порядку несплаченого залишку боргу на момент подачі позову до суду у вигляді 3% річних у розмірі 258 грн. 15 коп. та інфляційних нарахувань у розмірі 311 грн. 66 коп.

Крім того, позивач вказав, що ч. 3 ст.142 ЦПК України передбачено, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Відтак, на переконання позивача, враховуючи те, що відповідачем було сплачено суму основної заборгованості після пред`явлення позову ТОВ «ООЕК», що і стало підставою подачі даної заяви, та керуючись ч.3 ст.142 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Також, до суду 08.01.2025 року від представника відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі №521/14218/24, у якій відповідач просив суд закрити провадження у справі і в частині стягнення позивачем з відповідача нарахованих сум інфляційних втрат та 3 % річних у зв`язку із добровільною їх сплатою споживачем електричної енергії.

Разом з тим, за доводами відповідача, останній клопоче перед судом щодо повернення позивачу з Державного бюджету 50 % сплати судового збору у відповідності до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України.

09.01.2025 року до Малиновського районного суду міста Одеси від представника позивача також надійшла заява про закриття провадження у справі, у якій позивач просив суд закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору. Водночас, за доводами заяви позивача, останній просив суд у відповідності до вимог ч. 3 ст. 142 ЦПК України стягнути з відповідача сплачений позивачем за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.

В судове засідання, яке неодноразово відкладалося за клопотаннями сторін, ані позивач, ані відповідач не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином.

Відтак, справа №521/14218/24 розглядається судом за відсутності представників учасників справи. Фіксування судового засідання у зв`язку із неявкою сторін - не проводиться.

Також, як встановлено судом, відповідач та її представник не підтримали клопотання про передачу справи №521/14218/24 до іншого суду, з огляду на що зазначене клопотання судом не розглядається.

Розглянувши заяви позивача про закриття провадження у даній справі, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову.

Відтак, враховуючи те, що у даному разі після відкриття провадження у даній справі відповідачем задоволено вимоги позивача в добровільному порядку щодо сплати заборгованості на надані позивачем послуги з електропостачання, нараховані у зв`язку із невчасним виконанням зобов`язань відсотки річних та інфляційні втрати, приймаючи до уваги позицію позивча з цього приводу, суд зазначає про наявність підстав для закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Щодо судових витрат, суд зазначає таке.

Статтею 133 ЦПК України, зокрема ч. 1 передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В той же час, за вимогами ст. 142 ЦПК України, законодавцем визначено принцип позподілу витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду.

Так, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України).

За вимогами ч. 2 вказаної статті, у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Частиною 3 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Таким чином, у даному разі, застосуванню потребує саме ч. 3 ст. 142 ЦПК України, оскільки відповідачем задоволено частину позовних вимог позивача саме після пред`явлення останнім позову про стягнення заборгованості, тобто, позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

Частиною 2 ст. 255 ЦПК України визначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл судових витрат, повернення судового збору з Державного бюджету.

Отже, враховуючи наявну у даному разі заяву позивача від 11.11.2024 року про стягнення понесених ним судових витрат з відповідача, у зв`язку із добровільним ним виконанням вимог позивача після відкриття провадження у даній справі, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» сплачений останнім судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Керуючись ст. 141, 142, 255, 353 ЦПК України, Малиновський районний суд міста Одеси

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» від 09.01.2025 року про закриття провадження у справі №521/14218/24.

Закрити провадження у справі 521/14218/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 88, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 88, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання суддею.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 09.01.2025 року.

Суддя: Н.О. Шевчук