Справа № 629/3774/25
Номер провадження 2/629/1136/25
25.12.2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Ткаченко О.А., за участю секретаря Торенко Ю.П., представника позивача Шаповалової Я.І., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -
Відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надали до суду відзив на позовну заяву в якому зазначили, що позовні вимоги банку не визнають, посилаючись на пропуск банком строків позовної давності, недотримання строків пред`явлення вимог до спадкоємців згідно зі ст. 1281 ЦК України, а також на факт вилучення заставного майна автомобіля марки «DAEWOO Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_2 в рахунок погашення заборгованості та наявність судового рішення від 03.10.2017 щодо стягнення з ОСОБА_5 цієї ж заборгованості, просили відмовити в задоволенні позову.
Представником відповідача надано відповідь на відзив згідно якого, банком не пропущено строків пред`явлення вимог до спадкоємців, що підтверджується письмовими доказами наданими до суду, стосовно інформації щодо реалізації вилученого заставного майна, а саме автомобіля «DAEWOO Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , останнім зазначено, що згідно виписки по банківському рахунку, реалізація заставного майна в рахунок погашення заборгованості банком не проводилась, відповідачами не доведено відсутності заборгованості та виконання умов договору належним чином, а тому наполягав на задоволенні позову в повному обсязі.
Представник позивача ОСОБА_6 у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала на підставі наданих до суду доказів.
Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні, щодо задоволення позовних вимог заперечувала та просила відмовити в задоволенні позову з урахуванням підстав зазначених у відзиві на позов.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, заяв про розгляд справи за їх відсутності до теперішнього часу не надавали.
Згідно з вимогами ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.
Згідно з ст.57 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.
27.12.2007 для забезпечення зобов`язань за кредитним договором від 27.12.2007 №HACOAN55724587 було укладено договір застави між Банком та ОСОБА_5 , предметом якого став автомобіль «DAEWOO Nexia 1.5», vin НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 (т.1 а.с.130-134).
З метою звернення стягнення заставного ОСОБА_5 майна - автомобіля «DAEWOO Nexia 1.5», vin НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , ПАТ КБ «Приват Банк» та Філією ТОВ «Українське фінансове Агенство «Верус» в односторонньому порядку було укладено договір поруки від 22.03.2011 року, при цьому розмір відповідальності поручителя перед кредитором було обмежено сумою зазначеною в Додатку №1 розмір якої склав 200 грн.
08.12.2014 рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до поручителя ТОВ «Українське фінансове Агенство «Верус» в особі філії агентства розташованого в Комінтернівському районі м.Харкова та ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет застави за договором, було задоволено частково. В рахунок заборгованості за кредитним договором №НАС0АN55724587 від 27.12.2007 року у розмірі 166873,80 грн. звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль DAEWOO, модель NEXIA 1,5, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан В, кузова/шасі: НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 та передано в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк» для подальшого продажу.
Згідно наданого позивачем копії Акту прийому-передачі транспортного засобу, автомобіль марки «DAEWOO Nexia 1.5», реєстраційний номер НОМЕР_3 було передано позичальником ОСОБА_5 на стоянку банку 28.10.2016, однак в рішенні Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14.06.2017 вказано іншу дату вилучення, зазначено, що актом державного виконавця від 28.12.2015 року підтверджується, що у відповідача ОСОБА_5 було вилучене заставне майно у вигляді автомобіля DAEWOO NEXIA, державний номерний знак НОМЕР_2 , що може свідчити про недобросовісність позивача, щодо періоду протягом якого в розпорядженні банк перебував транспортний засіб і банк був наділений повноваженнями щодо його грошової оцінки та подальшої реалізації (т.2 а.с.171).
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_5 помер, що підтверджується Актовим записом про смерть №60 від 02.08.2019 (т.1 а.с.138).
05.05.2021 АТ КБ «Приватбанк» була направлена претензія кредитора до Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області про наявність перед банком у ОСОБА_5 заборгованості у розмірі 637201,65 грн. (т.1 а.с.141).
При цьому КБ «Приватбанк» не повідомляв Лозівську державну нотаріальну контору Харківської області та коло спадкоємців, щодо окрім наявної заборгованості спадкодавця перед банком існує спадкове майно - вилучений у спадкодавця для реалізації в рахунок погашення заборгованості та нереалізований автомобіль DAEWOO NEXIA 1,5, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан В, кузова/шасі: НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який може входити до спадкової маси.
08.06.2021 листом від Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області АТ КБ «Приватбанк» повідомлено про долучення до спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_5 претензії кредитора (т.1 а.с.150).
Згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №405486249 від 26.11.2024, щодо майна позичальника ОСОБА_5 , вбачається, що право власності на земельну ділянку набули ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (т.1 а.с.139).
06.03.2025 АТ КБ «Приватбанк» було надіслано лист-претензію ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , як до спадкоємців після смерті позичальника ОСОБА_5 , з вимогою про погашення заборгованості у розмірі 181116,06 грн. (т.1 а.с.151,152).
09.10.2025 року ухвалою суду в якості співвідповідачів було залучено ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , які згідно матеріалів спадкової справи також є спадкоємцями майна померлого ОСОБА_5 .
Згідно Акту перевірки транспортних засобів від 03.07.2025 автомобіль «DAEWOO Nexia 1.5», vin НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , вилучене у боржника 28.10.2016 і прийняте на стоянку (т.2 а.с.213).
Як вбачається з копії заведеної спадкової справи №349/2019 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 наданою Лозівською державною нотаріальною конторою Харківської області, спадкоємцями майна померлого є ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про прийняття спадщини за заповітом та законом (т.1 а.с.181-222).
Згідно ст.608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.
Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
За приписами ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).
Відповідно до ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Позивач в своєму уточненому позові зазначає, що спадкоємцями є відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Як на правову підставу позовних вимог у цій справі позивач посилався на ст.1282 ЦК України, відповідно до частини другої якої вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Тобто зазначена норма права надає кредитору право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Однак, пред`являючи позов на підставі статті 1282 ЦК України, позовних вимог про звернення стягнення на спадкове майно позивач не заявив, тоді як на суд покладений обов`язок розглядати справи в межах заявлених позовних вимог.
Судом встановлено, що заборгованість за кредитним договором між позивачем та спадкодавцем уже була предметом судового розгляду та стягнута рішенням Апеляційного суду Харківської області від 03.10.2017, яке набрало законної сили.
Доказів перебування рішення на стадії примусового виконання, закриття цього виконавчого провадження як на час пред`явлення позову, так і на час розгляду справи в суді першої інстанції матеріали справи не містять.
Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Відповідно до ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на час смерті боржника) у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Згідно із Законом України «Про виконавче провадження», у разі смерті боржника, якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавче провадження підлягає обов`язковому зупиненню (п. 5 ч. 1 ст. 34 ЗУ), а не закінченню. Виконавець замінює померлого боржника його правонаступниками (спадкоємцями) за рішенням суду до моменту, поки вони не будуть встановлені або поки спадкове майно не буде визначено, а стягнення може звертатися виключно на спадкове майно.
Отже, обов`язок спадкодавця ОСОБА_5 щодо сплати заборгованості за кредитним договором, присудженої судом ПАТ КБ «Приватбанк» (кредиторові) із спадкодавця за його життя, не припинився внаслідок його смерті та перейшов до його спадкоємців.
Про можливість застосування статей 1281, 1282 ЦК України на стадії примусового виконання рішення зазначено й в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року в справі №523/2357/20.
У зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що смерть боржника слід розглядати як вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження. ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає обов`язок державного виконавця зупинити виконавче провадження та вирішити питання про залучення правонаступників, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво. При цьому невизначення вартості успадкованого майна не впливає на вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.
З огляду на викладене, оскільки позовних вимог про звернення стягнення на спадкове майно, як про це зазначено в статті 1282 ЦК України, позивач не заявляв, а своє право на стягнення заборгованості за кредитним договором він уже реалізував і відповідно задоволення вимог у цій справі може призвести до подвійного стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором, що є недопустимим, а тому суд дійшов висновку, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, у зв`язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.
Відповідно до ст.1281 ЦК України, кредитор має пред`явити вимоги протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про відкриття спадщини. Спадкодавець помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судом встановлено, що банк направляв претензії до нотаріальної контори ще у березні 2021 року та отримав відповідь про заведення спадкової справи у червні 2021 року. Проте з даним позовом банк звернувся лише у 2025 році, що свідчить про пропуск преюдиційних строків, визначених законом для захисту прав кредитора після смерті боржника.
Крім того, суд враховує, що забезпечення виконання кредитного зобов`язання здійснювалося, зокрема, шляхом застави транспортного засобу.
Як убачається з матеріалів справи, рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 08.12.2014 позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет застави за договором, було задоволено частково. В рахунок заборгованості за кредитним договором № НАС0АN55724587 від 27.12.2007 року у розмірі 166873,80 грн. звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль DAEWOO, модель NEXIA 1,5, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан В, кузова/шасі: НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_2 та передано в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк» державною виконавчою службою 28.12.2015, тобто автомобіль був вилучений у боржника ще у 2015 році, однак позивач не вчинив дій щодо його реалізації та не зарахував вартість заставного майна в рахунок погашення заборгованості, як того вимагає правова природа заставних правовідносин (не надав доказів, що вилучений автомобіль був реалізований відповідно до вимог закону, за якою ціною, які кошти та в якому розмірі зараховані на погашення основного боргу).
Протягом понад десяти років з моменту вилучення предмета застави автомобіля, позивачем його не реалізовано і не надано до суду доказів неможливості такої реалізації (не зменшено розмір заборгованості на вартість заставного майна) і фактично позивачем утримувався предмет застави поза цивільним оборотом внаслідок чого допустив його знецінення до вартості металобрухту.
За таких обставин суд дійшов висновку, що пасивна поведінка позивача, який тривалий час не реалізовував предмет застави з метою спрямовування отриманих коштів на погашення боргу, не відповідає принципам добросовісності та розумності, закріпленим у цивільному законодавстві.
Водночас звернення позивача до суду з вимогою про повторне стягнення повної суми заборгованості без урахування вартості вилученого предмета застави свідчить про спробу покласти негативні наслідки власної бездіяльності на відповідачів, що є неприпустимим.
Така поведінка позивача в сукупності з обранням неналежного способу захисту права суд оцінює як зловживання процесуальними та матеріальними правами, що відповідно до засад цивільного судочинства не підлягає судовому захисту.
Враховуючи викладене, суд вважає, що заявлені позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу кредитором спадкодавця є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивач обрав неналежний спосіб захисту порушеного права, не довів належними і допустимими доказами фактичний розмір залишку заборгованості та пропустив строк визначений законом для захисту прав кредитора після смерті боржника.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати відповідно до ст.141 ЦПК України покладаються на позивача.
Керуючись ст.10,81,141,263-265,272,273,354,355 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення виготовлено 05.01.2026.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження за адресою: м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д, адреса для листування: м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд.50, , рах.№ НОМЕР_5 , МФО 305299.

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ;

ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ;

ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 ;

ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_9 .

Суддя Олександр ТКАЧЕНКО