КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/1247/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 січня 2024 року (суддя Шум Л.М.) у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

у листопаді 2023 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за укладеним з ТОВ «Інфінанс» договором позики: № від 24 березня 2021 року у розмірі 61 262грн 50 коп., з яких 5 000грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 56 262,50грн - сума заборгованості за відсотками; та за кредитним договором, укладеним з ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» № /640204 від 25 лютого 2021 року у розмірі 14 175грн, з яких 3 500грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 10 675грн - сума заборгованості за відсотками. Також просив стягнути понесені судові витрати.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що 24 березня 2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 був укладений договір позики № шляхом підписання акцепту оферти від 24 березня 2021 року на укладення договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту та отримання кредиту згідно заяви-анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора в якості аналога власноручного підпису позичальника.

Позивач посилався на те, що згідно договору позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту, основними умовами кредиту передбачено всі істотні умови договору, а саме: розмір кредиту, строки користування кредитом, строк дії договору, відсоткові ставки за користування кредитом, загальна вартість кредита та інші платежі, пов`язанні з виконанням цього договору, які викладені у Правилах, з якими ознайомився позичальник до укладення договору та які є невід`ємною частиною договору (оферти та акцепту оферти). Підписуючи договір позики, позичальник підтвердив, що самостійно перед укладенням договору повністю ознайомився з Правилами, викладеними на сайті товариства, проектом договору, який відповідає умовам даного договору, та погоджується з ним.

Позивач зазначав, що 22 червня 2022 року уклав з ТОВ «Інфінанс» договір факторингу № 22/06-22, відповідно до умов якого набув право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема, до відповідача на суму 61 262грн 50коп.

Позивач стверджував, що відповідач всупереч умовам договору позики, не виконав свого зобов`язання, не здійснював на його користь жодного платежу для погашення

існуючої заборгованості.

Також позивач зазначав, що 25 лютого 2021 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № /640204, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 9 грудня 2021 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ "Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №09122021, відповідно до якого позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №/640204 у розмірі 14 175 грн, з яких 3 500грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 10 675грн - сума заборгованості за відсотками.

Позивач стверджував, що відповідач не виконав свого зобов`язання за кредитним договором та не здійснював жодного платежу для погашення існуючої заборгованості.

Заочним рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 15 січня 2024 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»суму заборгованості за договором позики № в розмірі 61 262грн 50коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»суму заборгованості за кредитним договором № /640204 в розмірі 14 175грн та судовий збір в розмірі 2 684грн.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 25 квітня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції фактичних обставин справи, недоведеність обставин, які суд першої інстанції визнав доведеними.

Відповідач зазначає, що за договором він дійсно отримав кредит у розмірі 5 000грн строком на 30 днів. Кредит було оформлено на сайті ТОВ «Інфінанс» 24 березня 2021 року. На даний момент сайт не функціонує і немає можливості зайти в особистий кабінет для перевірки стану кредиту та можливих фінансових операцій по кредиту.

Відповідач звертає увагу, що до наявного у матеріалах справи акцепту оферти від 24 березня 2021 року на укладення договору надання позики № /1 від 24 березня 2021 року згідно заявки анкети № 3550315, позивач не надав Правила, які є необхідною частиною договору. Однак, в паспорті споживчого кредиту вказаний строк кредитування 30 днів та вказана річна ставка кредиту, а також вказано, що кредит видається для задоволення власних потреб, тому відповідно до положень Закону України «Про споживче кредитування», розмір процентної ставки не може бути збільшений.

Відповідач посилається на висновок Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 та зазначає, що проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом 30 днів, тобто терміну, на який були надані кредитні кошти.

Також відповідач зазначає, що матеріали справи не містять доказів, що він дійсно отримав кошти за договором /640204 від 25 лютого 2021 року у розмірі 3 500грн строком на 30 днів.

Крім цього, відповідач посилається на те, що в матеріалах справи відсутній детальний розрахунок заборгованості, як по договору надання позики № /1, так і по кредитному договору № /640204, з якого було б зрозуміло, виходячи з яких обставин формувалися суми грошових коштів, які просить стягнути позивач, а також, що він не був повідомленим про заміну кредитора.

У відзиві на апеляційну скаргу генеральний директор ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Ревунов Р.О. просить залишити апеляційну скаргу без задолення, а рішення суду без змін, посилаючись на те, що у відповідності до

умов кожного з кредитних договорів, їх підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону,вказаногопозичальником при укладенні кредитних договорів.

Крім того, представник позивача, посилаючись на ч.1 ст. 638 та ч.1 ст. 640 ЦК України зазначає, що кредитний договір є укладеним не з моменту передачі грошей, а з моменту досягнення сторонами в письмовій формі згоди з усіх істотних умов такого договору і з наданих суду документів вбачається, що умови кредитних договорів були погоджені з відповідачем.

Представник позивача зазначає, що посилання відповідача на відсутність доказів видачі йому грошових коштів за своєю суттю створює наслідок розірвання відповідних кредитних договорів, однак у судовому порядку договори, укладені з відповідачем, розірвані не були.

Також представник позивача вважає, що заперечуючи проти розміру заборгованості, відповідач не надав виписку з свого рахунку у підтвердження не надходження коштів від кредитора, а також не спростував надані розрахунки заборгованості, зокрема контррозрахунком заборгованості, також відповідачем не надано доказів, які б свідчили про сплату ним заборгованості та не зазначив про причини несвоєчасного погашення заборгованості за договорами у добровільному порядку.

Відповідно до положень частини 1 статті 369 ЦПК України, які діяли на час відкриття апеляційного провадження, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 24 березня 2021 року ОСОБА_1 був підписаний акцепт оферти ТОВ "Інфінанс" на укладення договору надання позики в тому числі і на умовах фінансового кредиту № /1 та отримання кредиту згідно заявки-анкети № 3550315 від 24 березня 2021 року (с.с. 8-9).

ОСОБА_1 погодився з умовами оферти від 24 березня 2021 року ТОВ "Інфінанс", умовами Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOMLoyal», затверджених наказом №15/1 від 18 листопада 2020 року, а також надав згоду укласти договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №/1 від 24 березня 2021 року, та надав згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора в якості аналога його власного підпису.

За умовами кредиту: розмір кредиту - 5000грн, строк користування кредитом - 30 днів, строк дії договору - 3 роки, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; річна відсоткова ставка - 638,75% застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; максимальна річна відсоткова ставка 3,5% за один день користування кредитом застосовується за умови неналежного виконання умов договору; максимальна річна відсоткова ставка 1277,5% застосовується за умови неналежного виконання умов договору.

Також у акцепті оферти зазначено, що всі інші умови викладені у Правилах, з якими відповідач ознайомився до укладення договору, та які є невід`ємною частиною договору (оферти та акцепту оферти), у тому числі: порядок укладення договору фінансового кредиту, надання фінансового кредиту потенційному позичальнику; порядок застосування та нарахування процентів за користування кредитом; умови взаєморозрахунків; порядок зміни і припинення дії договору; права та обов`язки сторін; відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору.

Договір було підписано позичальником з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 9j9n9u (c.с. 12).

Згідно квитанції від 24 березня 2021 року ТОВ "Інфінанс" було здійснено переказ коштів на банківську картку відповідача у розмірі 5 000грн (с.с 13).

Укладення договору № /1 від 24 березня 2021 року та отримання 5 000грн відповідач в апеляційній скарзі не заперечує.

22 червня 2022 року між ТОВ "Інфінанс" та ТОВ "Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №22/06-22, за умовами якого позивач набув право вимоги до боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, перелік яких зазначений в реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 22/06-22 від 22 червня 2022 року позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № у розмірі 61 262,50грн, з яких сума заборгованості за основною сумою боргу - 5 000грн та сума заборгованості за відсотками - 56 262,50грн (с.с.14 - 18).

25 лютого 2021 року між ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" (товариство) та ОСОБА_1 (клієнт) укладено кредитний договір №/640204 (с.с.23-24).

Договір підписано електронним підписом ОСОБА_1 R32312.

Згідно п. 1.1, 1.2 цього договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 3 500грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 26 березня 2021 року.

Відповідно до п. 1.3 договору за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту з розрахунку 2,5 % на добу. Тип процентної ставки - фіксована.

Пунктом 1.4 договору сторони погодили, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом.

Пунктом 2.1. сторони договору домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно додатку № 1 до договору про надання фінансового кредиту № /640204 сума кредиту 3 500грн та проценти за користування кредитом - 2 625грн повертаються в кінці строку користування позикою, одним платежем.

24 березня 2021 року ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду № 2 до договору про надання фінансового кредиту № /640204 від 25 лютого 2021 року, згідно якої сторони погодили продовжити строк дії договору про надання фінансового кредиту на термін 30 днів (включаючи 0 днів прострочення) з 26 березня 2021 року по 25 квітня 2021 року та позичальник зобов`язався здійснити повернення кредиту відповідно до умов зміненого графіку розрахунків, а саме: повернути кредит 3 500грн та сплатити проценти - 2 625грн (с.с.26).

Додаткова угода підписана електронним підписом ОСОБА_1 R39981.

Апеляційна скарга не містить доводів, що відповідачем зазначений кредитний договір та додаткова угода № 2 до кредитного договору не підписувалися.

9 грудня 2021 року між ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" та ТОВ "Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №09122021, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, перелік яких зазначений в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №

1 та є невід`ємною частиною договору (с.с.27-30).

Згідно витягу з реєстру боржників від 9 грудня 2021 року, позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 за договором № /640204 у розмірі 14 175грн. Сума заборгованості складається із суми за основною сумою боргу 3 500грн та заборгованості за відсотками - 10 675грн (с.с.31).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наданими суду документами підтверджено порушення відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про наступне.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частина 2 статті 1056-1 ЦК України передбачає, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою

стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Щодо договору позики № /1 від 24 березня 2021 року.

З наданих суду документів встановлено, що 24 березня 2021 року між ТОВ "Інфінанс" та ОСОБА_1 був укладений договір позики, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 5 000грн на строк 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,75% за один день користування кредитом.

Договір підписаний одноразовим ідентифікатором, що відповідач не заперечує. Також відповідач не заперечує отримання грошових коштів.

За таких обставин, колегія суддів вважає доведеним, що між ТОВ "Інфінанс" та ОСОБА_1 виникли кредитні правовідносини, сторонами договору були погоджені істотні умови договору, відповідач отримав кредитні кошти, доказів повернення яких суду не надав, а також не надав доказів оплати процентів за користування кредитом, тому заборгованість підлягає примусовому стягненню.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просив стягнути з відповідача проценти за договором позики № /1 від 24 березня 2021 року у розмірі 56 262,50грн.

Разом з цим, наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором позики лише констатує наявність заборгованості у фіксованій сумі, але у ньому не зазначено період нарахування процентів та їх розмір.

З наданого суду першої інстанції акцепту оферти від 24 березея 2021 року встановлено, що сторони договору погодили строк користування кредитом - 30 днів та відсоткову ставку за один день користування кредитом - 1,75%.

Також в акцепті оферти зазначено, що всі інші умови договору викладені у Правилах, які позивачем суду надані не були.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 «право кредитодавця нараховувати

передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.»

Враховуючи не надання суду Правил, якими визначений порядок нарахування та застосування процентів за користування кредитом, колегія суддів вважає, що проценти підлягають розрахунку, виходячи із умов акцепту оферти від 24 березня 2021 року та складають 2 625грн (5 000 х 1,75%) х30.

Щодо договору про надання фінансового кредиту № /6400204 від 25 лютого 2021 року.

З наданих суду документів встановлено, що 25 лютого 2021 року між ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" (товариство) та ОСОБА_1 (клієнт) укладено кредитний договір №/640204, договір підписано електронним підписом ОСОБА_1 R32312, сторони погодили всі істотні умови договору, тому колегія суддів вважає доведеним, що між сторонами виникли кредитні правовідносини.

Також суду надана додаткова угода № 2 від 24 березня 2021 року до зазначеного договору, підписана електронними підписами сторін, за умовами якої ОСОБА_1 звернувся до директора ТОВ «КУ «ЄКГ» із заявою про продовження строку дії договору (пролонгації кредиту). При цьому у додатковій угоді зазначено, що позичальник сплатив відсотки за користування кредитом, згідно графіку розрахунків у договорі та не має прострочення днів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що позивачем не надано доказів надання йому кредиту у розмірі 3 500грн.

Разом з цим, зазначені вище обставини свідчать, що відповідач отримав кредит у розмірі 3 500грн та звернувся до кредитодавця із заявою про продовження строку повернення кредиту.

Крім того, колегія суддів враховує, що звертаючись до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення, ОСОБА_1 підтвердив, що отримав кредит на суму 3 500грн за кредитним договором №/640204 від 25 лютого 2021 року (с.с.59-60).

Виходячи з вищевикладеного, а також не надання доказів повернення кредиту, колегія суддів вважає, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за зазначеним кредитним договором у розмірі 3 500грн.

Визначаючи розмір процентів, колегія суддів враховує умови додаткової угоди № 2 до зазначеного договору, згідно яких сторони погодили, що розмір процентів становить 2,5%, а термін надання кредиту - 30 днів.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просив стягнути з відповідача проценти за кредитним договором у розмірі 10 675грн, однак, наданий позивачем розрахунок заборгованості за даним кредитним договором лише констатує наявність заборгованості у фіксованій сумі, але у ньому не зазначено період нарахування процентів та їх розмір.

Враховуючи вищезазначену правову позицію Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12, колегія суддів вважає, що з відповідача підлягають стягненню процентів за користування кредитом у розмірі 2 625грн.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої

особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до вимог ст. ст. 512, 514, 517 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до наявних у матеріалах справи копій договорів факторингу, за якими відступлено право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики та кредитним договором, сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов, визначили межі, обсяг і зміст прав, які перейшли до нового кредитора, порядок передачі документів новому кредитору, що підтверджують права вимоги до боржника, ціну договору та порядок розрахунку між сторонами за відступлення.

Вказівка на конкретний кредитний договір, який передається за факторингом, прізвище боржника та розмір заборгованості зазначено у витягах з Реєстрів боржників до договору факторингу № 22/06-22 від 22 червня 2022 року та до договору факторингу №09122021 від 9 грудня 2021 року.

Таким чином, позивач ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», як новий кредитор, отримав право вимоги до боржника ОСОБА_1 за вищезазначеними договорами, проте у розмірі, які були доведені під час судового розгляду.

Доводи відповідача, що він не отримував повідомлення про заміну кредитора, не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, так як відповідачем не надано доказів виконання зобов`язання первісному кредиторові.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини справи, не оцінені надані докази, неправильно застосовані норми матеріального права, допущено порушення норм процесуального парва, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частина 1 статті 141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню (18,23%), з

відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 489,29грн.

Враховуючи, що апеляційна скарга задоволена на 81,72%, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги у розмірі 3 292грн 06коп.

Згідно частини 10 статті 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Отже, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 802грн 77коп.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 376, 381-382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 січня 2024 року скасувати, ухваливши нове судове рішення, яким позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , на користьТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, заборгованість за договором позики № /1 від 24 березня 2021 рокуу розмірі 7 625 грн та заборгованість за кредитним договором № /6400204 від 25 лютого 2021 року у розмірі 6 125грн, а всього 13 750грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , сплачений судовий збір у розмірі 2 802грн 77коп.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, зазначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І.Ящук