УХВАЛА

10 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 686/13773/21

провадження № 61-8511св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

судді-доповідача - Калараша А. А.,

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Петрова Є. В., Пророка В. В.,

учасники справи:

позивач - держава в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький, в інтересах яких до суду звернувся заступник керівника Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону,

відповідачі: Хмельницька міська рада, ОСОБА_1 ,

третя особа, яке не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Військова частина НОМЕР_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону на постанову Хмельницького апеляційного суду від 04 червня 2025 року, ухвалену колегією у складі суддів Талалай О. І., Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. У червні 2021 року заступник керівника Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (далі - МОУ), Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький (далі - КЕВ м. Хмельницького) до Хмельницької міської ради, ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та витребування майна з чужого незаконного володіння.

2. Позов мотивовано тим, що Виконавчий комітет Хмельницької районної ради депутатів трудящих рішенням від 23 грудня 1975 року № 277-В Хмельницькій квартирно-експлуатаційній частині Хмельницького району, правонаступником якої є КЕВ м. Хмельницький, видав акт на право користування землею, згідно з яким упостійне користування відведено 2487,6 га землі, до якої входить 176,9872 га земель оборони, що належать до військового містечка № НОМЕР_2 АДРЕСА_1 , які призначались для використання військовою частиною НОМЕР_3 (на теперішній час в/ч НОМЕР_4 ) для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України. Вказані землі оборони перебувають на балансі КЕВ м. Хмельницький.

3. 26 червня 2015 року комісія у складі посадових осіб КЕВ м. Хмельницький, Хмельницької обласної державної адміністрації (далі - Хмельницька ОДА) та Хмельницької міської ради провели обстеження земельної ділянки військового містечка № НОМЕР_2 Хмельницького гарнізону на АДРЕСА_1 і встановили порушення використання земель оборони загальною площею 64,5 га.

4. Рішенням Хмельницької міської ради від 26 серпня 2015 року № 19 «Про надання громадянам дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» на території військового містечка № НОМЕР_2 Хмельницького гарнізону громадянам надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для обслуговування та будівництва житлових будинків, господарських будівель і споруд.

5. 05 січня 2016 року комісія КЕВ м. Хмельницький провела обстеження земельної ділянки військового містечка № НОМЕР_2 , за результатами якого складено акт обстеження та підтверджено факт надання окремим громадянам дозволів на розробку проектів відводу земельних ділянок на частині земель військового містечка орієнтовною площею 11,24 га. МОУ не надавало згоду на вилучення частини земель.

6. Згідно з відомостями Публічної кадастрової карти України земельна ділянка, кадастровий номер :35:003:0121, площею 0,06 га, цільове призначення -для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належить на праві власності ОСОБА_1 , накладається на землі оборони.

7. Зазначена земельна ділянка не могла бути надана у власність відповідача. Хмельницька міська рада не мала права розпоряджатися нею і рішення від 26 серпня 2015 № 19 в частині надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, кадастровий номер :35:003:0121, площею 0,06 га, має бути визнано недійсним.

8. Держава в особі МОУ та КЕВ м. Хмельницький вправі витребувати від ОСОБА_1 вказану земельну ділянку, яка вибула з володіння держави поза її волею.

9. З цим позовом прокурор звертається до суду в інтересах держави у зв`язку з тим, що МОУ та КЕВ м. Хмельницький, які уповноважені здійснювати функції у спірних відносинах, належним чином не здійснюють захист інтересів держави, із позовом до суду не зверталися.

10. Враховуючи наведене обставини, позивач просив суд:

- визнати недійсним підпункту 1 пункту 1 рішення та підпункт 1 пункту 1 Додатку № 1 до рішення Хмельницької міської ради від 26 серпня 2015 року № 19 «Про надання громадянам дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та втрату чинності» в частині надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, кадастровий номер :35:003:0121, площею 0,06 га, для будівництва і обслуговування житлових будинків, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку, кадастровий номер :35:003:0121, площею 0,06 га, на користь держави в особі МОУ та її законного землекористувача КЕВ м. Хмельницький (т.1 а. с. 14).

Короткий зміст судових рішень судів першої і апеляційної інстанцій та мотиви їх прийняття

11. Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області рішенням від 23 січня 2025 року позов задовольнив. Визнав недійсними підпункт 1.1 пункту 1 рішення та підпункт 1 пункту 1 Додатку №1 до рішення Хмельницької міської ради від 26 серпня 2015 року № 19 «Про надання громадянам дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та втрату чинності» в частині надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, площею 0,06 га, кадастровий номер :35:003:0121, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлових будинків. Витребував з незаконного володіння у ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 0,06 га, кадастровий номер :35:003:0121, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави в особі КЕВ м. Хмельницький. Вирішив питання розподілу судових витрат (т. 3 а. с. 42-45).

12. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що спірна земельна ділянка у складі військового містечка № НОМЕР_2 належить до земель оборони та призначена для проведення навчань (учбових занять) військовослужбовців, злагодження дій військових частин та підрозділів.

13. Держава в особі МОУ та безпосереднього землекористувача КЕВ м. Хмельницький на підставі частини третьої статті 388 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) вправі витребувати від ОСОБА_1 земельну ділянку, яка вибула з володіння держави поза її волею та була набута у порядку безоплатної приватизації від Хмельницької міської ради, що не мала права розпорядження цією ділянкою.

14. Позовна давність у спірних правовідносинах була перервана у зв`язку з розглядом господарським судом справ № 924/693/17 та № 924/547/20, в межах яких прокурор оскаржував рішення Хмельницької міської ради від 26 серпня 2015 року № 19 «Про надання громадянам дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та втрату чинності» та державну реєстрацію спірної земельної ділянки.

15. Після переривання позовної давності її строк почався заново з моменту пред`явлення позову до суду, тобто з 22 травня 2020 року, у зв?язку із чим твердження відповідачів щодо пропущених строків для звернення до суду є необґрунтованими.

16. Хмельницький апеляційний суд постановою від 04 червня 2025 року апеляційну скаргу Хмельницької міської ради задовольнив частково. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив. Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 січня 2025 року скасував та ухвалив нове судове рішення. Відмовив у задоволенні позову заступника керівника Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних відносинах, МОУ, КЕВ м. Хмельницький. Вирішив питання розподілу судових витрат (т. 3 а. с. 207-213).

17. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що висновком земельно-технічної експертизи № 4074/4075/22-26 від 24.07.2024 підтверджується накладення (нашарування) меж земельної ділянки кадастровий номер :35:003:0121 площею 0,06 га на земельну ділянку, яка була відведена Хмельницькій КЕЧ району на підставі рішенням Виконавчого комітету Хмельницької ради депутатів трудящих від 23.12.1975 № 277-В, згідно з яким в постійне користування відведено 2487,6 га землі.

18. Задоволення позовних вимог про визнання частково недійсним рішення, додатку до нього не призведе до поновлення прав на земельну ділянку, а тому така вимога не є ефективним способом захисту порушеного права, що потребує додаткових засобів судового захисту.

19. Ефективним способом захисту права власності (речового права) вважається вимога про витребування земельної ділянки з незаконного володіння (віндикаційний позов) в порядку статті 387 ЦК України.

20. Водночас, апеляційний суд не погодився з висновком місцевого суду про переривання позовної давності зверненням прокурора з позовами про оскарження рішення Хмельницької міської ради від 26 серпня 2015 року № 19 та скасування державної реєстрації земельної ділянки в порядку господарської юрисдикції у справах № 924/693/17 та № 924/547/20.

21. Подання позову з недодержанням правил підвідомчості/підсудності (навіть у разі наступного закриття провадження у справі, а не відмови в позові або повернення позову), не перериває перебігу позовної давності (постанова Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15 травня 2020 року у справі № 922/1467/19).

22. Про порушення прав позивачу стало відомо 05 січня 2016 року за результатами обстеження комісією у складі посадових осіб КЕВ м. Хмельницький земельної ділянки військового містечка № НОМЕР_2 і складення відповідного акту. З позовом до Хмельницького міськрайонного суду прокурор звернувся 07 червня 2021 року, тобто з пропуском позовної давності.

23. Отже, в позові прокурора про витребування земельної ділянки відмовлено з підстав пропуску позовної давності.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиція інших учасників справи

24. У липні 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону Іванківа Б. Б., подана через підсистему «Електронний суд», на постанову Хмельницького апеляційного суду від 04 червня 2025 року, в якій заявник просить скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції в частині вирішення питання щодо застосування позовної давності та витребування спірної земельної ділянки.

25. Касаційна скарга мотивована тим, що висновки суду апеляційної інстанції в частині застосування наслідків спливу строку позовної давності не відповідають дійсним обставинам справи та зроблені за неправильного застосування норм статей 256, 261, 267 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), порушенні норм статей 2, 10, 76-80, 89, 263, 264, 376 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та неврахуванні висновків Верховного Суду, зроблених у постановах у подібних правовідносинах.

26. 03 серпня 2017 року Господарським судом Хмельницької області порушено провадження у справі № 924/693/17 за позовом прокурора про визнання незаконним та скасування додатку № 1 до рішення Хмельницької міської ради від 26 серпня 2015 року № 19 «Про надання громадянам дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та втрату чинності», а її розгляд у судах різних інстанцій тривав понад 2 роки, до 03 жовтня 2019 року - дата ухвалення Північним апеляційним господарським судом постанови, якою залишено без змін рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

27. У подальшому 06 травня 2020 року заступник військового прокурора Хмельницького гарнізону звернувся із позовом до Господарського суду Хмельницької області (справа № 924/547/20), судовим рішенням від 28 липня 2020 року, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19 листопада 2020 року, відмовлено прокурору в задоволенні позову, в зв`язку з необхідністю пред`явлення позову до належного відповідача у межах цивільного судочинства.

28. Таким чином, після переривання позовної давності її строк почався заново з моменту пред`явлення позову до суду, тобто з 22 травня 2020 року, що підтверджується ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 01 червня 2020 року, якою прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі для її розгляду, з позицією судів щодо зазначеного питання, у зв`язку із чим твердження апеляційного суду щодо пропущеного строку для звернення до суду є необґрунтованим.

29. Порушення інтересів держави в особі оборонного відомства та КЕВ м. Хмельницький щодо вільного розпорядження та користування спірною земельною ділянкою, які викликані прийнятим Хмельницькою міською радою рішенням, продовжують залишатися, що вказує на тривалість у наслідках його прийняття.

30. 25 серпня 2025 року до Верховного Суду надійшов відзив Хмельницької міської ради, від імені якої діє представник Демчук Л. Г., у якому остання просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

31. Відзив мотивовано тим, що оскарження рішення Хмельницької міської ради від 26 серпня 2015 року № 19 «Про надання громадянам дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та втрату чинності» є неефективним способом захисту.

32. Крім того, у справі № 924/693/17, у якій оскаржувався увесь додаток № 1 рішення Хмельницької міської ради від 26 серпня 2015 року № 19 «Про надання громадянам дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та втрату чинності», в який входить 35 осіб, яким було надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок з метою передачі у власність для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд, встановлено, що прокурором та позивачами не надано доказів на підтвердження того факту, що оскаржуване рішення про надання громадянам дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, що були прийняті всупереч вимогам чинного законодавства та не доведено того, що вказаними рішеннями порушено права позивачів.

33. Також апеляційний суд правомірно відмовив у позові про витребування земельної ділянки з підстав пропуску позовної давності.

34. 01 вересня 2025 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Слободянюк Р. М., у якому остання просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

35. Відзив мотивовано тим, що висновки суду апеляційної інстанції в частині застосування наслідків позовної давності відповідають дійсним обставинам справи. У 2017 та 2020 роках прокурор подавав позови, однак вони не стосувалися витребування земельної ділянки у ОСОБА_1 та були залишені без задоволення. Оскільки жоден позов не був поданий до відповідача у цій справі, то позовна давність не переривалася.

36. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 904/3405/19 та Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15 травня 2020 року у справі № 922/1467/19, на які посилається прокурор у касаційній скарзі, позивач був суб`єктом господарювання, що захищав власні права. Перерва у зверненні до суду була обумовлена виключно процесуальними рішеннями суду про залишення позову без розгляду.

37. Вимоги про визнання недійсним підпункту 1 пункту 1 рішення та підпункту 1 пункту 1 Додатку № 1 до рішення Хмельницької міської ради від 26 серпня 2015 року № 19 «Про надання громадянам дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та втрату чинності» вже були предметом розгляду у справах № 924/693/17 та № 924/547/20, в яких у задоволенні позову прокурора відмовлено.

Провадження у суді касаційної інстанції

38. Верховний Суд ухвалою від 07 серпня 2025 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону на постанову Хмельницького апеляційного суду від 04 червня 2025 року, витребував матеріали справи з суду першої інстанції.

39. Згідно з листом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17 липня 2025 року № 10-22-0.502-2916/2-25 нормативна грошова оцінка у 2021 році земельної ділянки з кадастровим номером :35:003:0121, площею 0,06 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) становила 118 212,00 грн.

40. Тобто, нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (757 000,00 грн) станом на 01 січня 2025 року.

41. У справі «Лазаревич проти Боснії та Герцеговини» («Lazarevic v. Bosnia and Herzegovina», заява № 29422/17), яка стосувалася скарги заявника щодо ряду проваджень стосовно розгляду трудового спору після його звільнення з державної залізничної компанії, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні зазначив, що скарга заявника до Верховного Суду була відхилена як неприйнятна ratione valoris. Застосування обмежень ratione valoris у подачі скарг до касаційного суду є легітимною та обґрунтованою вимогою, враховуючи суть ролі касаційного суду у вирішенні питань, що мають вирішальне значення (див. рішення у справі «Zubac v. Croatia», заява № 40160/12, п. 83). Проте суд у порядку спрощеного розгляду відхилив скаргу заявника як явно необґрунтовану, незважаючи на свою власну прецедентну практику з цього питання. Наведені міркування дали ЄСПЛ підстави для констатації порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

42. Враховуючи те, що у Верховному Суді сформувалася різна практика розгляду таких категорій справ, то розгляд касаційної скарги має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

43. У вересні 2025 року матеріали цивільної справи № 686/13773/21 надійшли до Верховного Суду.

44. У зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_2 протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 листопада 2025 року справу № 686/13773/21 (провадження № 61-8511св25) передано колегії суддів: Калараш А. А. (суддя-доповідач), Петров Є. В., Пророк В. В.

45. Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові застосував норму права без урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 904/3405/19, постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 908/828/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 904/191/18, від 11 грудня 2018 року у справі № 917/100/17, від 11 грудня 2019 року у справі № 924/1236/17, від 21 січня 2020 року у справі № 910/2538/19, від 15 травня 2020 року у справі № 922/1467/19, від 01 червня 2022 року у справі № 686/23170/19, від 13 березня 2023 року у справі № 207/1892/18.

46. Також заявник вказує на порушення судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

47. Верховний Суд ухвалою від 04 грудня 2025 року призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій фактичні обставини справи

48. Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що рішенням Виконавчого комітету Хмельницької районної ради депутатів трудящих № 277-В від 23 грудня 1975 року Хмельницькій квартирно-експлуатаційній частині Хмельницького району, правонаступником якої є КЕВ м. Хмельницький, видано акт на право користування землею, згідно з яким в постійне користування відведено 2487,6 га землі, до якої входить 176,9872 га земель оборони, що належать до військового містечка № НОМЕР_2 АДРЕСА_1 , які призначались для використання військовою частиною НОМЕР_3 (тепер в/ч НОМЕР_4 ) для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України. Вказані землі оборони перебувають на балансі КЕВ м. Хмельницький (т. 1 а. с. 28-34, 51).

49. Згідно з актом проведення обстеження земель оборони військового містечка № НОМЕР_2 Хмельницького гарнізону у АДРЕСА_1 на АДРЕСА_2 , які захоплені та використовуються не за цільовим призначенням, складеним 19 травня 2017 року та затвердженим т.в.о. начальника КЕВ м. Хмельницький, земельна ділянка, загальною площею орієнтовно 20,0000 га, належить до державної власності, земель оборони військового містечка № НОМЕР_2 Хмельницького гарнізону і закріплена за військовою частиною НОМЕР_3 , як учбове поле, захоплена Хмельницькою міською радою і використовується не за цільовим призначенням під індивідуальне житлове будівництво (т. 1 а. с. 23-26).

50. Рішенням Хмельницької міської ради від 26 серпня 2015 року № 19 «Про надання громадянам дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та втрату чинності» надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам з метою передачі у власність для обслуговування та будівництва житлових будинків, господарських будівель і споруд (т. 1 а. с. 53).

51. Згідно з додатком № 1 до рішення Хмельницької міської ради від 26 серпня 2015 року № 19 ОСОБА_1 (учаснику бойових дій) надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,6 га, за адресою: АДРЕСА_1 , з метою передачі у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), цільове призначення - землі житлової та громадської забудови із земель міської ради (т. 1 а. с. 54).

52. Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02 червня 2021 року ОСОБА_1 з 23 травня 2016 року є власником земельної ділянки, кадастровий номер :35:003:0121, площею 0,06 га, розташованої на АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (т. 1 а. с. 63-65).

53. Господарський суд міста Києва рішенням від 15 березня 2019 року у справі № 924/693/17, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року, відмовив у задоволенні позову заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі МОУ, КЕВ м. Хмельницький до Хмельницької міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання незаконним та скасування додатку № 1 до рішення Хмельницької міської ради від 26 серпня 2015 року № 19 «Про надання громадянам дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та втрату чинності» та визнання протиправною та скасування державної реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі з кадастровими номерами :35:003:0121 та :35:003:0102 (т. 1 а. с. 170-187).

54. Господарський суд Хмельницької області рішенням від 28 липня 2020 року у справі № 924/547/20, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19 листопада 2020 року, відмовив у задоволенні позову заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, МОУ, КЕВ м. Хмельницький, до Хмельницької міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування підпункту 1.1. пункту 1 рішення Хмельницької міської ради від 26 серпня 2015 року № 19 «Про надання громадянам дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та втрату чинності» в частині оспорюваної земельної ділянки з кадастровим номером :35:003:0121, що визначена у пункті 1 додатку № 1 до вказаного рішення, визнання протиправним та скасування державної реєстрації ділянки в Державному земельному кадастрі з кадастровим номером :35:003:0121 (т. 1 а. с. 188-198).

55. Згідно з висновком експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи від 24 липня 2024 року № 4074/4075/22-26 межі земельної ділянки, кадастровий номер :35:003:0121, площею 0,06 га, накладаються (нашаровуються) на земельну ділянку, яка була відведена Хмельницькій квартирно-експлуатаційній частині Хмельницького району, рішенням Виконавчого комітету Хмельницької ради депутатів трудящих від 23 грудня 1975 року № 277-В, згідно з яким в постійне користування відведено 2487,6 га землі, площа накладення (нашарування) складає 0,0600 га (т. 2 а. с. 236-246).

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

56. Відповідно до частини третьої статті 403 ЦПК Українисуд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду.

57. Застосовуючи ці критерії, Верховний Суд дійшов переконання, що наявні підстави для передачі цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду для відступлення від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21 березня 2023 року у справі № 910/12958/21, з огляду на таке.

58. Загальний перелік способів захисту цивільного права та інтересів визначений у статті 16 ЦК України, в якій зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

59. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, від 06 квітня 2021 року у справі № 925/642/19 та інших).

60. Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою.

61. Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача.

62. Під час розгляду справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Проте, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, але є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір, у свою чергу, не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

63. Верховний Суд зауважує, що у кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату хоче досягнути позивач унаслідок вирішення спору. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально [наприклад, постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 9901/172/20 (пункти 1, 80, 81, 83), від 01 липня 2021 року у справі № 9901/381/20 (пункти 1, 43-47), від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18 (пункти 6, 20-26, 101, 102), від 01 лютого 2022 року у справі № 750/3192/14 (пункти 4, 26, 47), від 22 вересня 2022 року у справі № 462/5368/16-ц (пункти 4, 36)].

64. Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин (постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 378/596/16-ц, від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20).

65. Відмова у задоволенні позову через обрання неефективного (неналежного) способу захисту не позбавляє позивача права заявити належний позов до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц).

66. Серед способів захисту речових прав ЦК України виокремлює, зокрема, витребування майна із чужого незаконного володіння (стаття 387), усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391), визнання права власності (стаття 392), відшкодування матеріальної і моральної шкоди (статті 1166, 1167, 1173).

67. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України). Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у визначених у законі випадках (частина перша статті 388 ЦК України).

68. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2023 року у справі № 373/326/17, пославшись на свою сталу та сформовану судову практику, зазначила, що набуття особою володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою. Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Метою такого позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. Рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно; такий запис вноситься у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою.

69. Позивач із дотриманням правил статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння кінцевого набувача. Для такого витребування не потрібно заявляти вимоги про визнання незаконними та недійсними рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, рішень, записів про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за незаконним володільцем, самої державної реєстрації цього права, договорів, інших правочинів щодо спірного майна, і тим більше документів (свідоцтв, державних актів тощо), що посвідчують відповідне право. Такі вимоги є неналежними, зокрема неефективними, способами захисту права власника. Їхнє задоволення не відновить володіння позивачем його майном. Тому не допускається відмова у віндикаційному позові, наприклад, із тих мотивів, що рішення органу влади, певний документ, рішення, відомості чи запис про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно не визнані незаконними, або що позивач їх не оскаржив [постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (пункти 99, 100), від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункти 86, 94, 147), від 05 грудня 2018 року у справі № 522/2202/15-ц (пункти 73-76), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (пункти 38, 39), від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18 (пункт 34), від 11 лютого 2020 року у справі № 922/614/19 (пункт 50), від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (пункт 10.29), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (пункти 71, 76), від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункти 55-57), від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 (пункти 120, 121, 123, 124), від 16 вересня 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункти 101, 103), від 05 жовтня 2021 року у справі № 910/18647/19 (пункти 9.32, 9.33, 9.38), від 09 листопада 2021 року у справі № 466/8649/16-ц (пункти 86, 87), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункти 148-151, 153, 154, 167, 168), від 06 липня 2022 року у справі № 914/2618/16 (пункти 39, 42-44, 50), від 21 вересня 2022 року у справі № 908/976/19 (пункти 5.27, 5.36, 5.44, 5.46, 5.69, 6.5), від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20 (пункти 9.65, 9.66), від 15 лютого 2023 року у справі № 910/18214/19 (пункт 9.47)].

70. Крім того, Велика Палата Верховного Суду зазначала, що право на витребування майна з незаконного володіння може мати як власник, так і законний користувач майна (постанови від 18 квітня 2023 року у справі № 357/8277/19, від 04 липня 2023 року у справі № 233/4365/18).

71. У справі, яка переглядається у касаційному порядку, прокурором разом із вимогами про визнання незаконним та скасування рішення міської ради (додатка до нього), яке вже було реалізоване і вичерпало свою дію, які самі по собі не призводять до поновлення прав позивача (відновлення володіння, користування або розпорядження спірною земельною ділянкою), також було заявлено вимогу про витребування майна з чужого незаконного володіння відповідача (віндикаційний позов).

72. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 23 грудня 1975 року Хмельницькій квартирно-експлуатаційній частині Хмельницького району, правонаступником якої є КЕВ м. Хмельницький, видано акт на право користування землею, згідно з яким в постійне користування відведено 2487,6 га землі, до якої входить 176,9872 га земель оборони, що належать до військового містечка № НОМЕР_2 АДРЕСА_1 , які призначались для використання військовою частиною НОМЕР_3 (тепер в/ч НОМЕР_4 ) для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України. Вказані землі оборони перебувають на балансі КЕВ м. Хмельницький.

73. На підставі рішення Хмельницької міської ради від 26 серпня 2015 року № 19 «Про надання громадянам дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та втрату чинності» ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянку, площею 0,6 га, кадастровий номер :35:003:0121, за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

74. Згідно з висновком експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи від 24 липня 2024 року № 4074/4075/22-26 межі земельної ділянки, кадастровий номер :35:003:0121, площею 0,06 га, накладаються (нашаровуються) на земельну ділянку, яка була відведена Хмельницькій квартирно-експлуатаційній частині Хмельницького району, рішенням Виконавчого комітету Хмельницької ради депутатів трудящих від 23 грудня 1975 року № 277-В, згідно з яким в постійне користування відведено 2487,6 га землі, площа накладення (нашарування) складає 0,0600 га.

75. Враховуючи правові висновки Верховного Суду у зазначеній категорії справ та обставини цієї справи, належним способом захисту прав позивача є звернення до суду з вимогами про витребування майна із чужого незаконного володіння з підстав, передбачених статтями 387 і 388 ЦК України, за умови доведеності, що позивач, у якого спірне майно перебувало у володінні за законом, був позбавлений у неправомірний спосіб права володіння (користування) земельною ділянкою.

76. На віндикаційні позови держави в особі органів державної влади поширюється загальна позовна давність.

77. Такого підходу притримується Третя судова палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постановах від 06 вересня 2023 року у справі № 308/15144/18, від 22 січня 2025 року у справі № 444/1807/19.

78. Разом з цим колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 21 березня 2023 року у справі № 910/12958/21, в якій предметом позову були вимоги прокурора про скасування проведеної 16 квітня 2019 року державної реєстрації права державної власності в особі Житомирської Обласної державної адміністрації на земельну ділянку та скасування державної реєстрації права оренди товариства на земельну ділянку, оскільки така земельна ділянка належить до земель оборони та перебуває в користуванні підприємства МОУ,сформулювала правовий висновок про те, що спосіб захисту порушеного права у наведеному випадку, який відповідає вимогам закону і є одночасно ефективним, передбачає звернення з негаторним позовом.

79. На негаторний позов не поширюються вимоги щодо позовної давності, оскільки з таким позовом можна звернутися в будь-який час, допоки існують правовідносини та правопорушення.

80. Однакове застосування закону забезпечуватиме реалізацію верховенства права, рівність перед законом та правову визначеність у державі. Єдність у практиці застосування одних й тих самих норм права поліпшуватиме громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також сприятиме утвердженню довіри до судової влади в цілому.

81. Ухвалення протилежних чи суперечливих судових рішень, особливо судом вищої інстанції, може призвести до порушення права на справедливий суд, закріпленого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

82. Загальновизнаний принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання і виконуваність судових рішень.

83. Оскільки у практиці Касаційного цивільного та Касаційного господарського судів у складі Верховного Суду сформулювалися різні правові підходи щодо визначення належного (ефективного) способу захисту порушених прав у справах за позовами прокурорів в інтересах держави в особі МОУ до власників земельних ділянок, переданих у приватну (комунальну) власність, які накладаються на землі оборони, то забезпечити єдність такої практики неможливо без застосування повноважень Великої Палати Верховного Суду.

84. Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів дійшла висновку про необхідність передання справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду для відступу від правового висновку Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 21 березня 2023 року у справі № 910/12958/21, про те, що ефективним способом захисту порушених прав у справах за позовами прокурорів в інтересах держави в особі МОУ до власників земельних ділянок, переданих у приватну (комунальну) власність, які накладаються на землі оборони, є вимога про повернення земельної ділянки (негаторний позов).

85. Крім того, згідно з частиною четвертою статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати.

86. Колегія суддів враховує правові висновки, зроблені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 02 липня 2025 року у справі № 902/122/24.

87. У зазначеній справі № 902/122/24 прокурор, обґрунтовуючи пред`явлений позов тим, що земельні ділянки частково розташовані у межах прикордонної смуги, яка встановлена вздовж державного кордону України, що свідчить про належність цих земельних ділянок в частині накладення до земель оборони, які можуть перебувати лише у державній власності та не підлягають передачі до комунальної власності, просив визнати недійсним оспорюваний наказ Держгеокадастру у частині передачі із державної в комунальну власність сільської ради земельних ділянок та скасувати державну реєстрацію права комунальної власності сільської ради на земельні ділянки, припинивши зазначене право.

88. За результатами касаційного розгляду справи № 902/122/24 Велика Палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок про те, що земельні ділянки у межах прикордонної смуги, встановленої шириною 30-50 метрів вздовж державного кордону України, належать до земель оборони, щодо яких встановлений особливий режим використання та які можуть перебувати винятково у державній власності, а отже, мають обмежену оборотоздатність і не підлягають передачі до комунальної чи приватної власності.

89. Належним способом захисту права особи, яка позбавлена володіння земельною ділянкою, є віндикаційний позов (пункт 104 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2025 року у справі № 902/122/24).

90. Судами у справі № 902/122/24 встановлено, що спірні земельні ділянки, які були передані у комунальну власність сільської ради, накладалися на межі прикордонної смуги, які є землями оборони, частково.

91. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що існують правові підстави для передання справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду для уточнення правового висновку, зробленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 02 липня 2025 року у справі № 902/122/24, щодо ефективного способу захисту, у разі, якщо земельна ділянка, яка передана у приватну (комунальну) власність, повністю накладається на землі оборони.

92. Відповідно до частини четвертої статті 404 ЦПК України про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах першій - четвертій статті 403 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п`ятій або шостій статті 403 цього Кодексу.

Керуючись частинами третьою, четвертою статті 403, частиною четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу за позовом заступника керівника Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький до Хмельницької міської ради, ОСОБА_1 , третя особа ? Військова частина НОМЕР_1 , про визнання частково недійсним рішення, додатку до нього та витребування майна із чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону на постанову Хмельницького апеляційного суду від 04 червня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А. А. Калараш

Судді: А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров

В. В. Пророк