Справа № 462/3595/24
УХВАЛА

23 грудня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого-судді - Гедз Б.М.

за участю секретаря судових засідань Сеньків Х.М.

заявниці ОСОБА_1

представника заявника адвоката Ощипок О.З.

представника позивача адвоката Кольбенка Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львова заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 11 грудня 2024 року у цивільній справі

№ 462/3595/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом виселення, -

встановив:

Відповідачка ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення Залізничного районного суду м. Львова від 11 грудня 2024 року у цивільній справі № 462/3595/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом виселення. В обґрунтування поданої заяви

ОСОБА_1 покликаючись як на поважність причин неприбуття у судове засідання на тривале перебування на лікуванні та проведення оперативного втручання, необізнаність про існування судового рішення та той факт, що копію рішення суду від 11.12.2024 отримала лише 19.08.2025. В обґрунтування безпідставності заявлених позовних вимог вказує, що у квартирі АДРЕСА_1 , яка є предметом позову, проживає постійно вже протягом 34 років, а з 11.08.2003 була зареєстрована в ній. У вказану квартиру вселилась із чоловіком зі згоди бабці чоловіка ОСОБА_3 , з якою проживали до її смерті. Зі згоди батька чоловіка ОСОБА_4 була також зареєстрована за вказаною адресою, та після смерті чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжує проживати за вказаною адресою. Іншого житла не має, а подані у судовому засіданні представником позивача відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо перебування у її власності іншого майна не відповідають дійсності, оскільки отримані внаслідок збігу анкетних даних іншої особи.

В судовому засіданні заявниця та її представник адвокат Ощипок О.З. подану заяву про перегляд заочного рішення від 11.12.2025 у справі № 462/3595/24 підтримали, покликаючись на мотиви такої, просили скасувати заочне рішення у справі № 462/3595/24, а справу призначити до розгляду в загальному порядку.

Представник позивача адвокат Кольбенко Г.С. у судовому засіданні проти задоволення поданої відповідачкою заяви про перегляд заочного рішення у справі заперечив, вказав, що судом вживались всі заходи необхідні заходи для належного виклику та забезпечення явки відповідачки у судове засідання, обставини справи не спростовано належними доказами. Зважаючи, що подана відповідачкою заява про перегляд заочного рішення не містить передбачених чинним процесуальним законом підстав для скасування заочного рішення суду, просив у задоволення такої відмовити.

Заслухавши доводи учасників справи, вивчивши заяву про перегляд заочного рішення, перевіривши матеріали справи № 462/3595/24, суд дійшов наступного висновку.

Зі змісту ст. 284 ЦПК України вбачається, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Статтею 285 ЦПК України передбачено, що у заяві про перегляд заочного рішення, зокрема, повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Судом встановлено, що заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 11 грудня 2024 року у цивільній справі № 462/3595/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом виселення задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом виселення. Ухвалено усунути перешкоди ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_1 із квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 285 ЦПК України визначено, що у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

З аналізу наведеної правової норми випливає, що необхідними невід`ємними умовами для скасування заочного рішення є:

-встановлення судом тієї обставини, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин;

-докази, на які відповідач посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Верховний Суд України в Узагальненні практики ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах від 11.01.2008 року зазначив, що правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.09.2011 року у справі № 6-27145св11.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду від 11.12.2024 у цивільній справі № 462/3595/24 заявниця як на поважність причин своєї неявки у судові засідання покликається на те, що судових повісток не отримувала, про перебування на розгляді справи не була обізнана з огляду на те, що за станом здоров`я з 28.09.2023 по 02.10.2023 перебувала на стаціонарному лікуванні у зв`язку із переломом суглоба, з 16.06.2024 по 25.06.2024 перебувала на стаціонарному лікуванні внаслідок повторного падіння 17.04.2024 та перелому шийки лівої стегнової кістки, з 23.07.2024 по 09.08.2024 перебувала на стаціонарному лікуванні з приводу застарілого перелому, на підтвердження чого представлено виписки із медичних карт.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

У відповідності до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Як встановлено матеріалами справи, судом, на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, вжито заходів щодо встановлення дійсного місця реєстрації та проживання відповідачів, а саме суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи із запитом щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачки ОСОБА_1 .

Згідно відповіді на запит суду за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання, встановлено, що останнім відомим місцем реєстрації ОСОБА_1 є: АДРЕСА_2 , де з 15.05.2023 знята з реєстрації за заявою власника майна.

Копію заочного рішення судом скеровано відповідачці до відома саме за згаданою адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06.08.2024 у вказаній справі відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті, копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслано відповідачці за адресою останнього відомого зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 та як вбачається із наявного у матеріалах справи поштового конверта, яким відповідачці скеровувалась судова кореспонденція, такий повернуто на адресу суду неврученим адресату із зазначенням причини, згідно довідки АТ «Укрпошта»: «у зв`язку із закінченням терміну зберігання».

Встановлено також, що відповідачка неодноразово викликались судом у судові засідання, які призначались на 30.09.2024, 23.10.2024, 11.12.2024 та повідомлялись судом про дату, час та місце судових засідань шляхом надсилання судових повісток за її місцем проживання, а також з метою вжиття всіх заходів для належного повідомлення відповідача про перебування вказаної справи на розгляді Залізничного районного суду м. Львова шляхом публікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, проте відповідачка жодного разу на виклик суду не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, поштова кореспонденція із судовими повістками повернута на адресу суду не врученою адресатам із відміткою Укрпошти «за закінченням встановленого строку зберігання» (29.08.2024), «адресат відсутній за вказаною адресою» (21.10.2024 та згідно трекінгу АТ «Укрпошта» 10.12.2024).

За умовами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, із урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду України, викладених у постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17, направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

За наведеного, судом було вжито всіх передбачених процесуальним законом заходів для встановлення місця проживання відповідача та надалі належного повідомлення їх про судовий розгляд справи.

Суд критично оцінює посилання відповідачки як на поважність причин неявки за викликами суду на перебування на стаціонарному лікуванні, оскільки із представленої суду медичної документації вбачається, що востаннє відповідачка перебувала на стаціонарному лікуванні у медичній установі у період з 23.07.2024 по 09.08.2024, при цьому справа перебувала на розгляді з 06.08.2024, судове рішення ухвалено у грудні 2024 року, тобто по спливу достатньо значного часу з моменту виписки відповідачки із медзакладу, а всі інші медичні виписки щодо перебування на лікуванні стосуються періоду 2023 року, тобто до часу звернення ОСОБА_2 до суду із вказаним позовом.

В частині щодо наведених заявницею доводів необгрунтованості позовних вимог ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом виселення, остання покликається на відсутність у неї іншого житла, а відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про наявність права власності на інше майно отримані в силу повного збігу анкетних даних.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Однією із умов для скасування заочного рішення суду є те, що відповідач у своїй заяві про перегляд заочного судового рішення повинен зазначити такі обставини, та такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд прийшов би до іншого висновку ухвалив би принципово інше рішення.

На необхідність з`ясування наявності доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення неодноразово звертав увагу Верховний Суд України при підготовці Узагальнень судової практики щодо ухвалення та перегляду судами заочних рішень, зазначаючи, що зв`язку з практикою скасування заочного рішення без з`ясування, чи є у відповідачів докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, в результаті нове ухвалене рішення після скасування заочного рішення є аналогічним. Тому касаційний суд наголошує, що правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, визначених у цивільно-процесуальному законі, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Під час розгляду заяви встановлено, що відповідачка належним чином повідомлялась судом про судовий розгляд справи, та в той же час, заявником не наведено достатніх доказів, які би мали істотне значення для правильного вирішення справи і могли би безсумнівно спростувати висновки суду, викладені у рішенні по суті даного спору та призвести до ухвалення протилежного за змістом рішення, про перегляд якого просить заявниця.

Ухвалюючи рішення суду, про перегляд якого просить заявниця, суд встановивши, що позивачка є одноособовим власником майна, виходив із гарантій закону щодо непорушності права власності, відсутності будь-яких відомостей про існування домовленостей чи договірних відносин між сторонами у справі з приводу користування згаданим житлом.

В той же час заявницею не надано жодних належних доказів на спростування наведених обставин, а обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення зводиться до незгоди з ухваленим рішенням суду по суті, крім того не обгрунтовано наявності у відповідачки обставин неможливості подання з поважних причин відзиву на позовну заяву та доказів, які на думку відповідача мають значення для справи та могли б привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни, протягом всього часу перебування справи на розгляду у провадженні суду.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідачки та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення, а відтак, заяву відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 126, 284, 287- 289 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Залізничного районного суду м. Львова від 11 грудня 2024 року у цивільній справі № 462/3595/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом виселення - залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали складено 02.01.2026.

Суддя (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Оригінал ухвали знаходиться у справі № 462/3595/24.

Суддя Б.М.Гедз