Справа № 584/976/23
Провадження № 2-с/584/1/25
УХВАЛА

09.01.2025 м.Путивль

Суддя Путивльського районного суду Сумської області Токарєв С.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

встановив:

24.08.2023 суддею Путивльського районного суду Сумської області виданий судовий наказ № 584/976/23 (провадження № 2-н/584/114/23) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Сумигаз Збут» заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 9376 грн. 97 коп. за період з 01.05.2021 по 30.04.2022, а також 268 грн. 40 коп. судового збору.

07.01.2025 Путивльським районним судом Сумської області отримано заяву ОСОБА_1 про скасування вказаного судового наказу, яку, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.01.2025 було розподілено на суддю Токарєва С.М.

В обгрунтування заяви про скасування судового наказу боржник зазначає наступне.

Про наявність зазначеного судового наказу він дізнався в кінці грудня 2024 року, коли йому стало відомо про арешт банківських рахунків, накладений державним виконавцем у зв`язку з наявною заборгованістю.

Заявник зазначає, що вказаний судовий наказ підлягає скасуванню, оскільки нарахована йому заборгованість у розмірі 9736 грн. 97 коп. є спірною. З нарахованою заборгованістю він не погоджується, тому що у період, за який її нараховано, газ для опалення будинку він не використовував, оскільки опалював будинок дровами, використовував лише плиту та газову колонку, тому зазначені обсяги газу він не споживав.

В 2022 році він неодноразово усно звертався до ТОВ «Сумигаз Збут» для проведення корегування нарахованих обсягів споживання та сум до сплати, відповідно зроблених оператором ГРМ (АТ "Сумигаз") звірок обсягів споживання природного газу.

Випадки нарахування йому сум за некоректними, завищеними обсягами споживання природного газу, були і раніше.

З огляду на таке, ОСОБА_1 вважає вимоги ТОВ «Сумигаз Збут» необгрунтованими, а тому просив скасувати судовий наказ від 24.08.2023 по справі № 584/976/23.

Крім того, боржник просив стягнути зі стягувача судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 151 грн. 40 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Як вбачається із матеріалів справи, копія вказаного судового наказу направлялась на адресу ОСОБА_1 , проте, поштове відправлення адресату вручено не було, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Як вбачається із матеріалів справи, копію наказу ОСОБА_1 було отримано в суді 30.12.2024.

Таким чином, строки подання заяви про скасування наказу ОСОБА_1 пропущено не було.

Заява відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України, тому підстави для повернення заяви відсутні.

Враховуючи, що у заяві про скасування судового наказу боржник посилається на обставини, які, на його думку, свідчать про необґрунтованість вимог стягувача, та надає докази, якими обґрунтовує свої заперечення проти вимог стягувача, суд вбачає за необхідне скасувати судовий наказ, оскільки у даній справі вбачається спір про право.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу підлягає задоволенню.

Щодо вимоги розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник (частина 2 статті 42 ЦПК України).

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч. 1 ст. 48 ЦПК України).

Судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем (сторонами у позовному провадженні) у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів частин 3, 8 статті 141 ЦПК Українита застосування пропорційності, що передбачено вимогами частин 1 та 2 статті 141 ЦПК України.

У справі наказного провадження, що розглядається, спір між стягувачем та боржником не вирішується, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

При цьому наслідком скасування судового наказу є право заявника (стягувача) звернутися до суду із тими самими позовними вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Відтак, вимоги заяви про скасування судового наказу щодо стягнення судових витрат у виді судового збору у розмірі 151 грн. 40 коп. задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 171 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати наказ Путивльського районного суду Сумської області від 24.08.2023 у справі № 584/976/23, провадження № 2-н/584/114/23, виданий за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ» про стягнення з ОСОБА_1 9376 грн. 97 коп. заборгованості за спожитий природний газ за період з 1 травня 2021 року по 30 квітня 2022 року, а також 268 грн. 40 коп. судового збору.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Копію ухвали направити для відома стягувачу та боржнику.

Роз`яснити стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя С.М.Токарєв