Провадження №2/592/877/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року м.Суми Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді - Катрич О.М.

за участю секретаря судового засідання - Дядечко Г.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом представника позивача Руднєва Євгена Геннадійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки звернувся до суду з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що 25 квітня 2015 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають спільну доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на певному етапі сімейного життя, у сторін з`явилися різні погляди на майбутнє, зникло взаєморозуміння, що призвело до постійних сварок та нарікань, шлюбні відносини між ними фактично припинилися, спільного побуту не вели, більше ніж півроку проживали окремо. Внаслідок чого рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.04.2023 року у справі №592/7264/22 шлюб між сторонами було розірвано та визначено місце проживання малолітньої дитини разом з відповідачем. Незважаючи на вищезазначене рішення суду, сторони не дійшли згоди щодо того з ким має проживати дитина, тому вважає, що задля забезпечення інтересів доньки її місце проживання має бути визначене саме з матір`ю. На даний час, позивачка проживає разом з донькою, повністю матеріально забезпечує, приймає активну участь у її вихованні. Крім того, останнім часом дитина почала більше часу проводити з матір`ю, є більш схильною до неї, ніж до батька. Вважає, що місце проживання дитини має бути визначено разом з позивачкою оскільки вона є працездатною, офіційно працевлаштована, у фінансовому плані є стабільно забезпеченою особою, займається вихованням та розвитком дитини, бере активну учать у житті доньки до того ж, місце проживання доньки разом з позивачкою буде відповідати найкращим інтересам дитини, адже саме мати зможе створити умови для її повноцінного та всебічного розвитку. Тому просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини, а саме доньки ОСОБА_4 разом з матір`ю за адресою місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Представник позивачки - адвокат Руднєв Є.Г. надав клопотання про розгляд справи без його, позов просить задовольнити.

Позивачка у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просить задовольнити.

Представник відповідача - адвокат Пулинець Б.А. проти задоволення позовної заяви не заперечує.

Представник Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради надав суду Акт обстеження умов проживання дитини та висновок про визначення місця проживання дитини, які підтримав у судовому засіданні, в якому зазначив, що 04.09.2024 було проведено обстеження умов проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , з`ясовано, що дитина проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , в трьохкімнатній квартирі, яка на праві власності належить гр. ОСОБА_5 - матері ОСОБА_2 , в якій створені належні умови для проживання, зроблений сучасний ремонт, наявні необхідні меблі та техніка. Дівчинка має дитячу кімнату з усіма зручностями, яка облаштована місцем для сну, навчання (меблевий гарнітур із шкільною партою), відпочинку. Під час спілкування з гр. ОСОБА_2 з`ясовано, що він не заперечує щодо визначення місця проживання дитини разом з матір`ю. Враховуючи вищевказане, Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради вважає за можливе визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 разом з матір`ю.

Вислухавши пояснення учасників процесу, ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25.04.2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.9)

Від шлюбу подружжя має спільну доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.11)

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 квітня 2023 року у справі №592/7264/22 шлюб між сторонами було розірвано та визначено місце проживання малолітньої дитини разом з відповідачем (а.с.33)

Згідно копії довідки про доходи загальна сума доходу позивачки за період з 01.02.2024 по 31.07.2024 без урахувань аліментів становить 57 428,92 грн. (а.с.7)

Дитина проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6, 12), де їй створено умови для проживання, що відповідачем не заперечувалось.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

За змістом положень частин 7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно до статті 3, статті 18 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 02 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Стаття 141 СК України визначає, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у пункті 1 ст. 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини.

Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Частиною 2 ст. 155 СК України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до частини 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до частини 4 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Отже, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти - років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

Частинами 1, 2 статті 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100 рішення ЄСПЛ від 16.07.2015 року № 10383/09 у справі "Мамчур проти України").

Отже, найкращі інтереси дітей повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків (правовий висновок Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року в справі № 6-1945цс17).

Враховуючи наведене, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, а тому їх необхідно задовольнити в повному обсязі та визнати місце проживання доньки разом з матір`ю.

Керуючись ст.ст. 13, 76, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов представника позивача ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини, а саме доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Катрич