Справа № 2п-1/11
Провадження № 6/191/37/24
У Х В А Л А

іменем України

17 грудня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Порошиної О.О.

за участю секретаря Будакової Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове справу за заявою АТ КБ «Приватбанк», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зміну способу виконання судового рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з заявою АТ КБ «Приватбанк», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зміну способу виконання судового рішення. Заявлені вимоги обґрунтовував тим, що Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської обл. 14.04.2011 року було ухвалено рішення за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №85-2008/1 від 13.08.2008 року звернуто стягнення на квартиру загальною площею 68,00 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна. Перемоги, 50, ) з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір 1337,84 грн. Тож звертаючись до суду банк обрав спосіб захисту свого порушенного права, який відповідає Закону «Про іпотеку», договору. На даний момент АТ КБ "ПриватБанк" позбавлений можливості виконання зазначеного рішення суду. АТ КБ "ПриватБанк" позбавлений можливості виконання зазначеного рішення суду. Причинами є: - відсутність, необхідних документів для реалізації предмета іпотеки, - відсутність попиту покупців. Таким чином, банк не може звернутись до нотаріуса для посвідчення договору купівлі-продажу та надати правовстановлюючі документи на вказане майно. В банка відсутні вказані документи, так як банк не є власником майна, а лише іпотекодержателем. Також банк не є особою, яка за законом має право отримати дублікати правовстановлюючих доментів, адже банк не є стороною угоди. Всі вищеперелічені обставини роблять неможливою реалізацію предмету іпотеки, у спосіб, що передбачений рішенням, суду. АТ КБ ПРИВАТБАНК звертався до суду про стягнення боргу та обрав передбачений законом та договором спосіб виконання рішення про стягнення боргу звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу іншій особі-покупцеві, проте за вказаних обставин не має можливості ним скористатись.

Оскільки рішення Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської обл. від 14.04.2011 року по справі № 2п-1/11 на даний час не виконане, а заявником доведено, що позбавлений можливості виконати дане рішення, яке набрало законної сили, в передбачений спосіб, суд змінює спосіб виконання вищезазначеного рішення суду.

Просить суд встановити наступний спосіб виконання рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.04.2011 року по справі №2п-1/11: звернути стягнення на квартиру загальною площею 68,00 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом продажу на електронному аукціоні у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження".Інші положення рішення Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської обл. від 14.04.2011 року по справі № 2п-1/11 залишити без змін. Видати виконавчі листи.

У судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити.

Інші учаски справи в судове засідання не з`явилися з невідомої суду причини.

Суд, заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, дійшов наступних висновків.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.04.2011 року по цивільній справі 2п-1/11 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №85-2008/1 від 13.08.2008 року звернуто стягнення на належну ОСОБА_1 квартиру загальною площею 68,00 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 заставною вартістю 109125,00 грн., шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна. Перемоги, 50, ) з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір 1337,84 грн.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.05.2013 року рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.04.2011 року скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо виселення відповідачів з квартири АДРЕСА_2 без надання їм іншого жилого приміщення та ухвалено в цій частині інше рішення. Виселити ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_2 без надання їм іншого жилого приміщення. В іншій частині рішення залишено без змін.

Вказане рішення набрало законно сили.

Відповідно до ч.1, 3 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення чи зміни способу або порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

У частині першій ст.33 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Вказана норма міститься і у ст. 435 ЦПК України.

Аналіз змісту ст.435 ЦПК України свідчить про те, що підставами для зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення є виключно ті, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вказані обставини повинні бути чітко встановлені та підтвердженні відповідними доказами.

Відповідно до ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Відповідно до правової позиції постанови Верховного Суду України від 25 листопада 1995 року у справі №6-1829цс15 - поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено ст. 16 ЦК України. Під зміною або встановлення способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Зміна або встановлення способу та порядку виконання рішення це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення. Тобто судом вживаються нові заходи для реалізації рішення суду в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, що встановлені раніше.

Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст.16 ЦК України способів захисту цивільних прав. Зокрема, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Зміна або встановлення способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

При вирішенні питання про зміну або встановлення способу і порядку виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення.

З урахуванням системного тлумачення вказаних норм права, зміна або встановлення способу і порядку виконання, за доведеності зазначених в цих нормах підстав, повинна відбуватися в межах вимог того позову, стосовно якого було ухвалено відповідне судове рішення, яке перебуває на примусовому виконанні.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 25.04.2012 року № 11 -рп/2012 визначив, що зміни способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Зі змісту та призначення інституту зміни способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови вбачається, що він є ефективним процесуальним засобом, який спрямований на гарантування виконання судового рішення. За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року). Зміни одного способу та порядку виконання судового рішення на інший пов`язані з обов`язковим його виконанням незалежно від того, яким чином це відбувається - добровільно чи примусово, (абзац 1, 3 п. 3 мотивувальної частини рішення).

Звертаючись із заявою АТ КБ «ПриватБанк» просить змінити спосіб виконання судового рішення, а саме: звернути стягнення на квартиру загальною площею 68,00 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом продажу на електронному аукціоні у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ч.1 ст.435 ЦПК суд за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

З правилами ч.3 ст. 435 ЦПК підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Передумовою для прийняття судом рішення про зміну способу або порядку виконання судового рішення, є наявність обставин, які унеможливлюють або ускладнюють виконання рішення у спосіб чи порядок, які первинно визначені в рішенні суду. Разом із тим, зміна способу чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення повинна узгоджуватися з тими обґрунтуваннями судового рішення, на які ґрунтуються висновки суду, що містяться в резолютивній частині судового рішення.

Здійснюючи зміну способу і порядку виконання судового рішення, суд не може змінювати зміст резолютивної частини рішення або змінити обраний судом спосіб захисту порушеного права. Висновки судового рішення щодо способу і порядку його виконання чітко визначені та не можуть бути змінені іншим судовим рішенням без відповідного обґрунтування виняткової необхідності застосування такої зміни рішення.

Таким чином, під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Разом з тим, суд при розгляді питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення може змінити спосіб та порядок виконання рішення лише у виняткових випадках.

Водночас слід зауважити, що процесуальна можливість встановити чи змінити спосіб або порядок виконання судового рішення не передбачає зміну судового рішення по суті, обрання нового способу захисту порушеного права, а полягає лише у вирішенні питання про вжиття нових заходів для належного виконання рішення та захисту порушеного права у визначений раніше спосіб.

Так, рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.04.2011 року було звернуто стягнення на квартиру шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна. Перемоги, 50, ) з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

В свою чергу, позивач відповідно до заяви просить фактично змінити зміст рішення суду: звернути стягнення на квартиру шляхом продажу на електронному аукціоні у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження".

Аналізуючи норми статті 435 ЦПК України у системному зв`язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, можна дійти висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовується необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, такі вимоги не можуть бути задоволені, оскільки задоволення заяви про зміну чи встановлення способу виконання рішення суду фактично змінить рішення суду по суті та спосіб захисту, що був обраний судом під час розгляду справи по суті.

Виходячи з вимог заяви та їх обґрунтування, суд відмічає, що позивач ставить перед судом питання про зміну змісту резолютивної частини судового рішення, що є неприпустимим.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованих та доведених підстав для задоволення заяви позивача про зміну способу виконання судового рішення у справі №2п-1/11.

Керуючись ст.435 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви АТ КБ «Приватбанк», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зміну способу виконання судового рішеннявідмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О. О. Порошина