Справа № 282/1471/24
Провадження № 2/282/53/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2025 року

селище Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Носача В.М.,

за участю секретаря судового засідання Войтович Г.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно ,-

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Любарської селищної ради, в якому просив ухвалити рішення про визнання за спадкоємцем ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Коростишів Житомирського району Житомирської області, право власності на житловий будинок, 1960 року забудови № 18 з господарськими будівлями і спорудами (погріб 1970 року забудови, гараж 1980 року, сарай 1980 року) по АДРЕСА_1 .

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Коростишів Житомирської області у віці 85 років померла ОСОБА_4 .

Позивач являється спадкоємцем майна померлої матері ОСОБА_4 за законом.

До спадкового майна належить житловий будинок з господарськими будівлями за АДРЕСА_1 .

Приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу заведена спадкова справа №254/2022 до майна померлої ОСОБА_4 , яка в свою чергу залишила на ім`я дочки ОСОБА_3 заповіт, яким заповіла її земельну ділянку площею 1.3359 га за кадастровим номером: :01:002:00037.

Іншим спадкоємцем майна померлої ОСОБА_4 є її син - ОСОБА_1 .

Спадкоємці ОСОБА_3 та ОСОБА_1 16 листопада 2023 року уклали договір про поділ спадщини, що посвідчений приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Соляром В.М., відповідно до якого житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельні ділянки, які до нього відносяться, що розташовані по АДРЕСА_1 переходять у власність ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 оформити спадщину на житловий будинок не в змозі, через відсутність правовстановлюючих документів на будівлю, а видача Свідоцтва про право власності на будівлю покійному законом не передбачена, про що нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №162/02-31 від 06.09.2024. А тому, позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом.

28 жовтня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків.

Після усунення позивачем недоліків, ухвалою суду від 04.11.2024 відкрито загальне позовне провадження. Підготовче засідання призначено на 9 грудня 2024 року. Витребувано у приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області спадкову справу до майна померлої ОСОБА_4

9 грудня 2024 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про заміну відповідача у справі Любарську селищну раду на належного відповідача ОСОБА_3 .

Позивач та його представник у підготовче засідання, призначене на 13 год 00 хв 6 січня 2025 року не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі та без участі позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю. Розгляд справи просить провести без її участі.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_1 , його батьками записані ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №77.

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Коростишів Житомирського району Житомирської області у віці 85 років померла ОСОБА_4 , актовий запис №358.

Виписка з погосподарських книг за 1991 - 2025 роки вказує на те, що ОСОБА_4 належав житловий будинок 1960 року забудови в с.Іванківці Житомирського району Житомирської області. Головою двору являлася ОСОБА_4 , до складу її сім`ї входив син - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - голова двору, померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Архівною довідкою виданою Архівним відділом Житомирської районної військової адміністрації стверджується, що рішенням виконавчого комітету Стрижівської сільської ради від 28.02.1996 ОСОБА_4 передано безоплатно у приватну власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,25 та для ведення особистого підсобного господарства 0,06.

16 листопада 2023 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Соляром В.М. посвідчено договір про поділ спадщини між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 . Відповідно до вище зазначеного договору у власність ОСОБА_1 перейдуть на підставі свідоцтва про право на спадщину, з урахуванням домовленостей за цим договором: цілий житловий будинок НОМЕР_4 (з господарськими будівлями і спорудами, земельними ділянками цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства) що розташований по АДРЕСА_1.

Постановою приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Соляра В.М. від 6 вересня 2024 року №162/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок НОМЕР_4 (з господарськими будівлями та спорудами, земельними ділянками цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства ), що розташований по АДРЕСА_1, у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують право власності померлої ОСОБА_4 на житловий будинок НОМЕР_4 (з господарськими будівлями та спорудами, земельними ділянками цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства.

Довідка видана 12 вересня 2024 року КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» №1700 вказує, що на житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 право власності не зареєстровано.

Оціночна вартість житлового будинку складає - 57938 грн, погріба - 12203 грн, гаража - 8490 грн, що в загальному становить - 114450 грн.

Інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.09.2024 №393813469, право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження за адресою АДРЕСА_1 - відомості відсутні.

Із матеріалів спадкової справи №254/2022 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 слідує, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , оскільки подав заяву у встановлений законом строк.

Згідно ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як визначено ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч.1 ст.1223 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як визначено ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст.317 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

На підставі ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Вбачається, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.

Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що позивач прийняв спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 , однак у нього існують певні перешкоди щодо оформлення спадкових прав через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому суд, використовуючи винятковий спосіб захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується ч. 9 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки спір виник не з протиправних дій відповідача, судові витрати позивача не компенсуються.

Керуючись ст.ст. 200, 206, 211, 247, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК У ст.ст. 25, 30, 321, 328, 346, 376, 381, 1268 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на с падкове майно задовольнити.

Визнати за спадкоємцем ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП - НОМЕР_3 , громадянином України, в порядку спадкоємства за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Коростишів Житомирського району Житомирської області, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя В.М. Носач