У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

30 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою 23.12.2025, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання їх дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від встановленого мінімуму для дитини вказаного віку, з часу подання заяви та до досягнення дитиною повноліття.

За результатами автоматизованого розподілу матеріали позовної заяви передано у провадження судді Євтушенку О.І. 23.12.2025.

Згідно з відповіддю №2177135 від 25.12.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, отриманою в порядку ч.8 ст.187 ЦПК України, ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Однак, ознайомившись із змістом та формою позовної заяви, судом встановлено, що вона подана без додержання вимог, викладених в ст.ст.175,177 ЦПК України, та з їх грубим порушенням, а тому підлягає залишенню без руху, виходячи з такого:

-до позовної заяви не долучено відомостей про реєстрацію місця проживання позивача, що є істотним та свідчить про надання позивачем неповних даних;

-у порушення п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява не містить відомостей про наявність або відсутність у сторін електронного кабінету, зареєстрованого у підсистемі ЄСІТС «Електронний суд»;

-зважаючи на те, що вимога про стягнення аліментів є майновою, всупереч п.3 ч.1 ст.176 ЦПК України позивачем не зазначено ціну позову, що визначається за сукупністю усіх виплат, але не більше ніж за 6 місяців;

-позивач пред`являє вимогу про стягнення аліментів на її користь на утримання їх спільної з відповідачем дитини малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при цьому, не зазначає та не надає доказів в обґрунтування обставин, якими позивач обґрунтовує свою вимогу, а саме, обставини спільного проживання дитини, на утримання якої пропонується стягнути аліменти, разом із нею як матір`ю (акт чи довідку, засвідчені уповноваженими представниками житлово-комунального підприємства, управляючої компанії, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, відповідальними посадовими особами органу місцевого самоврядування із засвідченням печаткою, витяг з демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання дитини тощо), що має істотне значення;

-в порушення ч.4 ст.175 ЦПК України у позовній заяві відсутнє посилання на звільнення позивача від сплати судового збору за пред`явлення позову про стягнення аліментів на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»;

-позивачем не зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювались.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

-позивачем не коректно викладено вимогу про стягнення аліментів в аспекті обраного способу захисту (стягнення аліментів у частці від заробітку) з урахуванням вимог Сімейного кодексу України, а саме, заявлено вимогу про стягнення аліментів у частці від заробітку платника аліментів, проте без зазначення періодичності їх стягнення та без належної прив`язки до мінімальної межі таких аліментів (відповідно до ч.2 ст.182 СК України: мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів). У зв`язку з цим позивачеві слід відкоригувати зміст прохальної частини позову та привести його у відповідність до вимог матеріального закону;

-зі змісту позову не можливо встановити наявність у сторін офіційного працевлаштування, рівень їх доходів, що має істотне значення для вирішення спору, відповідні докази щодо фінансового становища сторін суду не надано, а у разі неможливості самостійно надання не заявлено клопотання про їх витребування у порядку ст.84 ЦПК України або шляхом генерування судом такої інформації через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» реєстр ДРФО - доходи: Отримання інформації з ДРФО про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації;

-позивач не надала попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона очікує понести у зв`язку із розглядом справи (п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України), у зв`язку із чим суд звертає увагу позивача, що за положеннями ст.ст.133, 134 ЦПК України, судові витрати складаються не тільки з судового збору, а й з витрат, пов`язаних з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Суд зауважує, що дотримання вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України при пред`явленні позову є імперативним правилом, в тому числі і для суду. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, то згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України її необхідно залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення виявлених недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення копії даної ухвали.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175, 177 ЦПК України, позовна заява вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду.

Керуючись ст.ст.4, 19, 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали, та приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України, який не може перевищувати 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання ухвали суду позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернена позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя О.І. Євтушенко