печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2025 р.

Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Хайнацького Є.С.,

при секретарі: Сміян А.Ю.,

розглянувши заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» - Коростельова Станіслава Володимировича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» (далі - позивач, ТОВ «ФК Єврокредит») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 350 829,85 грн., яка складається з:

- заборгованості за основним боргом (тілом кредиту) (в тому числі простроченим) в сумі 181 568,19 грн.;

- заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками (в тому числі простроченими) в сумі 47 661,66 грн.;

- заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями (в тому числі простроченими) в сумі 121 600,00 грн.

- витрати зі сплати судового збору за подання позову в сумі 4209, 96 грн.;

- витрати зі сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 1211,20 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.09.2025 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Одночасно з позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони будь-яким суб?єктам державної реєстрації, державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав, визначеним Законом?України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в тому числі, але не виключно, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської та Севастопольської міської, районної, районної у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, що перебувають у трудових відносинах з виконавчими органами сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольської міської, районної, районної у м. Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб?єктам та будь-яким державним реєстраторам - державним та приватним нотаріусам, державним та приватним виконавцям та іншим органам чи особам, які виконують функції чи мають повноваження державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі, але не виключно, державну реєстрацію виникнення, переходу, припинення та скасування права власності, інших речових прав, обтяжень, записів про іпотеку тощо, внесення будь-яких змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно нерухомого майна, яке належить боржнику, яким є ОСОБА_1 , а саме: квартиру, загальною площею 96.3 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 , спільна часткова власність, а саме, 54/100 частки (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 000).

В обґрунтування заяви представник позивача зазначає, що між сторонами виник спір щодо виконання зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість у загальному розмірі 350 829,85 грн., що є значною сумою. Позивач вказує, що у разі задоволення позову виконання рішення суду буде можливим, зокрема, за рахунок належного відповідачу нерухомого майна, проте відповідач, як власник майна, має можливість вільно ним розпорядитися, у тому числі, шляхом його відчуження третім особам.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до ускладнення або унеможливлення виконання можливого суду рішення, а тому з метою забезпечення реального та ефективного захисту прав позивача представник просить заборонити вчинення реєстраційних дій щодо належного відповідачу нерухомого майна до набрання рішенням суду законної сили.

Частиною 1 статті 153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дати надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

При цьому, згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Як визначено у ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пунктом четвертим Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, право розпоряджатися своїм майном є загальним та принциповим аспектом права власності, та, визначаючи право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном, стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини за своєю суттю є гарантією права власності. Основною метою статті 1 Першого протоколу є попередження порушень принципу безперешкодного користування своїм майном. Отже, втручання в це право особи може мати місце лише з дотриманням розумної пропорційності між використаними заходами і тією метою, на досягнення якої спрямовується відповідний захід.

Таким чином, забезпечення позову повинно застосовуватися із врахуванням принципу рівноправності сторін у спорі і не повинно призводити до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, так як справа по суті ще не вирішена та факт порушення законних прав позивачів не встановлений.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проаналізувавши зміст заяви, виходячи із пов`язаності заходів забезпечення позову з предметом спору, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено, що його права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову та наявна реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Сам факт звернення позивача до суду не є підставою для забезпечення позову та не підтверджує факту ухиляння відповідача від виконання своїх боргових зобов`язань перед позивачем.

Крім того, суд вважає, що дійсна ринкова вартість майна, на яке просить накласти арешт позивач з метою забезпечення позову, значно перевищує ціну позову, що не є пропорційним у даному випадку заходом забезпечення позову.

Також, з наданих матеріалів убачається, що відповідачу належить лише частка у праві спільної часткової власності на квартиру. Відтак, вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій щодо такого майна може вплинути на права та законні інтереси інших співвласників, які не є учасниками даної справи, що суперечить принципу співмірності заходів забезпечення позову із заявленими вимогами.

Аналізуючи викладене, суд дійшов до висновку, що заява є необґрунтованою та в її задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-154, 260, 261, 263, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» - Коростельова Станіслава Володимировича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддею 17.09.2025 року.

Суддя Євген ХАЙНАЦЬКИЙ