Справа № 283/2411/24
Провадження №2/283/105/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

07 січня 2025 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді Тимошенка А.О.,

за участю:

секретаря Левченко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії,-

встановив:

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1358-5329 від 02.03.2024 року в розмірі 67732 гривні з яких: прострочена заборгованість за кредитом 14400 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 53332 гривні.

В обґрунтування позову зазначає, що 02.03.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 в електронному вигляді був укладений договір про відкриття кредитної лінії № 1358-5329. Відповідно до умов укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 10000 гривень зі строком кредитування 300 днів, базовий період 30 днів; знижена % ставка - 1,75% в день; стандартна % ставка - 2,5% в день.

06.03.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 була укладена додаткова угода до договору про відкриття кредитної лінії № 1358-5329 від 02.03.2024 року. Відповідно до цієї угоди позивач надав відповідачу в кредит додатково кошти в розмірі 4400 гривень.

Зазначає, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання та надало кошти в кредит. Вказує, що відповідач отримавши кредитні кошти, умови кредитного договору не виконав, кредитні кошти в установлений графіком строк не повернув. Зазначає, що станом на 08.08.2024 року загальний розмір заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 1358-5329 від 02.03.2024 року становить 67732 гривні, яка складається із простроченої заборгованості за кредитом 14400 гривень та простроченої заборгованості за нарахованими процентами 53332 гривні.

Відповідач подав відзив на позовну заяву в якій вказав, що умови договору щодо встановленого розміру процентів є явно несправедливими умовами, оскільки за період користування кредитом розмір процентів значно перевищує розмір заборгованості по кредиту. За таких обставин просить зменшити розмір процентів до 7200 гривень. Щодо можливості зменшення процентів зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 902/417/18.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.03.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1358-5329 (а.с. 11-18). Підписанням Договору відповідач підтвердив, що до укладення Договору уважно ознайомився з текстом цього договору та Правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», на веб-сайті кредитодавця, що забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання (п.11.3.1 договору).

Також підписанням договору відповідач підтвердив, що невід`ємною частиною цього договору є додатки (а.с. 19-29): Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспорт споживчого кредиту, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за договором) відповідно до Методики Національного банку України (п.11.13 договору).

Згідно з п. 2.2 договору кредитодавець зобов`язується відкрити кредитну лінію для позивальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором.

Згідно умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 10000 гривень; строк кредитування - 300 днів; базовий період 30 днів; знижена % ставка - 1,75% в день; стандартна % ставка - 2,5% в день.

Згідно з п. 4.13. договору реальна річна процентна ставка на дату укладення договору становить 99947,24%.

Орієнтовна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає 85000 гривень та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом (п. 4.14 договору).

06.03.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 була укладена додаткова угода до договору про відкриття кредитної лінії № 1358-5329 від 02.03.2024 року (а.с. 52-53). Відповідно до цієї угоди позивач зобов?язався надати відповідачу в кредит додатково кошти в розмірі 4400 гривень (п. 2.1. додаткової угоди).

Пунктом 1. додаткової угоди визначено, що на момент укладення угоди розмір неповернутого кредиту становить 10000 гривень, а розмір несплачених процентів за користування кредитом становить 875 гривень.

Згідно з п. 3. додаткової угоди:

-сума кредиту становить 14400 гривень;

-кількість днів користування кредитом на дату укладення угоди становить 296 календарних днів;

-орієнтовна реальна річна процентна ставка за час за час з моменту укладення угоди до моменту закінчення строку кредитування становить 139401,11 %;

-орієнтовна загальна вартість кредиту за час з моменту укладення угоди до моменту закінчення строку кредитування становить 121960 гривень.

Також в новій редакції викладена Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за договором), яка, згідно пункту 8 угоди, є невід?ємною частиною угоди (а.с. 53-54).

На виконання умов договору та угоди 02.03.2024 року та 06.03.2024 року відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 10000 гривень та 4400 гривень відповідно шляхом перерахунку на банківський рахунок ОСОБА_1 за допомогою системи LiqPay.

На підтвердження фактичного переказу коштів позивачем до позову додано довідку ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту за договором № 1358-5329 від 02.03.2024 року та додатковою угодою до нього на картковий рахунок НОМЕР_1 у розмірі 14400 гривень та лист АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019, яким підтверджується проведення 02.03.2024 року та 06.03.2024 року платежів у розмірі 10000 гривень та 4400 гривень відповідно на картковий рахунок НОМЕР_1 (а.с. 34 зворот).

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 08.08.2024 року борг ОСОБА_1 перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс» становить 67732 гривні та складається з наступного: простроченої заборгованості за кредитом 14400 гривень та простроченої заборгованості за нарахованими процентами 53332 гривні.

Як вбачається зі змісту договору № 1358-5329 від 02.03.2024 року (п. 12 Реквізити сторін) та додаткової угоди до нього (п. 12 Реквізити сторін), в ньому зазначено номер особистого електронного платіжного засобу відповідача, а саме НОМЕР_1 .

При цьому, відповідно до п. 10 постанови Правління НБУ «Про затвердження Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит)» від 03 листопада 2021 року №113, передбачено, що договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача, з урахуванням вимог пункту 9 розділу II цього Положення повинні містити номер такого рахунку споживача за стандартом IBAN, сформований відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України з питань запровадження міжнародного номера рахунку, та/або номер такого особистого електронного платіжного засобу споживача у форматі ХХХХ НОМЕР_2 (перші шість знаків і останні чотири знаки номера електронного платіжного засобу).

Отже, з боку позивача порушень не відбулося, та з урахуванням вимог закону здійснено захист інформації щодо клієнта від третіх осіб.

За приписами ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

З положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19.

Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку про укладеність договору про відкриття кредитної лінії № 1358-5329 від 02.03.2024 року та додаткової угоди до нього між відповідачем та ТОВ «Укр Кредит Фінанс».

За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності договору про відкриття кредитної лінії. Зазначений договір недійсним не визнано.

При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення ОСОБА_1 отриманих в позику коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом, в межах визначеного сторонами строку кредитування.

Також суд звертає увагу, що відповідачем не надано належних і допустимих доказів того, що відповідні кредитні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорі або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить.

З огляду на викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за договором про відкриття кредитної лінії № 1358-5329 від 02.03.2024 року та додатковою угодою до нього, а тому з нього на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» слід стягнути заборгованість за наданим тілом кредиту.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Судом встановлено, що згідно умов договору про відкриття кредитної лінії № 1358-5329 від 02.03.2024 року та додаткової угоди до нього, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 14400 гривень; строк кредитування - 300 днів; базовий період 30 днів; знижена % ставка - 1,75 % в день; стандартна % ставка - 2,5 % в день; реальна річна процентна ставка на становить 139401,11%; орієнтовна вартість кредиту складає 121960 гривень та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом; строк дії договору про відкриття кредитної лінії № 1358-5329 від 02.03.2024 року до 26.12.2024 року.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 14400 гривень підтверджується довідкою ТОВ Укр Кредит Фінанс про перерахування суми кредиту за договором № 1358-5329 від 02.03.2024 року та додатковою угодою до нього на картковий рахунок НОМЕР_1 у розмірі 14400 гривень та лист АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019, яким підтверджується проведення 02.03.2024 року та 06.03.2024 року платежів у розмірі 10000 гривень та 4400 гривень відповідно на картковий рахунок НОМЕР_1 .

Доказів того, що на картку НОМЕР_1 не було перераховано суму у розмірі 14400 гривень відповідачем не надано.

Також відповідач не надав суду виписки по зазначеному картковому рахунку за спірні періоди на підтвердження факту незарахування кредитних коштів на його рахунок, враховуючи, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не є банківською установою. Тобто ОСОБА_1 не був позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких.

Таким чином, суд вважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеним кредитним договором і взяті на себе зобов`язання останнім не виконано, у передбачені в договорі строки грошові кошти та нараховані відсотки не повернув, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

Кредитодавець виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кредитні кошти згідно умов кредитного договору.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс» має заборгованість у сумі 67732 гривні з яких: прострочена заборгованість за кредитом 14400 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 53332 гривні.

Із вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що після закінчення строку дії кредитного договору заборгованість по процентам не нараховувалася.

Відповідачем не спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості.

Також відповідач не оспорював даний кредитний договір у судовому порядку.

Суд перевірив наданий ТОВ «Укр кредит фінанс» розрахунок заборгованості за кредитним договором та вважає, що заявлена позивачем сума боргу за кредитним договором у розмірі 67732 гривні з яких: прострочена заборгованість за кредитом 14400 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 53332 гривні у повній мірі ґрунтується на умовах договору.

З огляду на викладене, суд вважає, що сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору.

Також не може бути підставою для відмови у позові те, що подані ТОВ «Укр Кредит Фінанс» докази на підтвердження суми боргу не є документами первинного бухгалтерського обліку.

Оскільки товариство не є банківською установою, то, відповідно, позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і, як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може.

При цьому, чинне законодавство України не містить вимог щодо засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватись розмір заборгованості. Відповідно застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 допустив неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка добровільно останнім не сплачується.

Отже, позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором є доведеними та обґрунтованими належними доказами у справі.

Суд не застосовує до вказаних спірних правовідносин висновок, який викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 902/417/18 щодо можливості зменшення процентів, оскільки даний висновок стосується процентів, які нараховуються як відповідальність за неналежне виконання умов договору, а даному випадку позивач просить стягнути проценти, які є платою за користування коштами.

За таких обставин суд позов задовольняє в повному обсязі та стягує з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1358-5329 від 02.03.2024 року в розмірі 67732 гривні з яких: прострочена заборгованість за кредитом 14400 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 53332 гривні.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору в розмірі 2422 гривні 40 копійок.

Керуючись ст. ст. 209-265 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст. ст. 202, 204, 205, 207, 525, 526, 530, 599, 610, 611, 612, 625, 626, 628, 629, 634, 638, 639, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України,-

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» () до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» () заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1358-5329 від 02.03.2024 року в розмірі 67732 гривні з яких: прострочена заборгованість за кредитом 14400 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 53332 гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» () витрати на сплату судового збору в розмірі 2422 гривні 40 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: А. О. Тимошенко