06.01.2025
Справа №643/9895/24
Провадження № 2/642/268/25
У Х В А Л А

06.01.2025 м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Балабая С.С.,

за участю секретаря судового засідання Хазикової В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей по Салтівському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення місця проживання малолітнього сина з батьком,

У С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей по Салтівському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, у якому просить визнати місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться на його повному утриманні, з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 04.09.2024 справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей по Салтівському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення місця проживання малолітнього сина з батьком передано на розгляд Ленінського районного суду м. Харкова.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 04.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей по Салтівському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення місця проживання малолітнього сина з батьком за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 30.12.2024 закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей по Салтівському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення місця проживання малолітнього сина з батьком. Призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

06.01.2025 від сторін надійшли заяви про затвердження мирової угоди і закриття провадження у справі та заяви про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши зміст мирової угоди, докази і заяви по суті справи та інші матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у затвердженні мирової угоди з таких підстав.

Згідно з положеннями частини 1 статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо, умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними (п.1 ч. 5 ст. 207 ЦПК України).

Правовідносини батьків щодо визначення місця проживання малолітньої дитини врегульовані статтею 160 Сімейного кодексу України (далі - СК України), частина 1 якої визначає, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Мирова угода, серед іншого, містить наступний пункт:

2. Відповідач ОСОБА_2 підтверджує, що неповнолітній син ОСОБА_4 постійно проживає з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , та батько самостійно займається його вихованням та утриманням, а вона не може утримувати та виховувати дитину, оскільки проживає за межами м. Харкова та Харківської області, в іншому регіоні, де здійснює догляд за своїми батьками - які є особами з інвалідністю.

Враховуючи, що на розгляд і вирішення суду сторонами передано тільки вимогу про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умови угоди щодо визначення способів участі у вихованні дитини виходять за межі предмета у справі, що розглядається судом. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Однак сторони у мировій угоді (п. 2) зазначили, що батько самостійно займається його вихованням та утриманням, а вона не може утримувати та виховувати дитину, оскільки проживає за межами м. Харкова та Харківської області, в іншому регіоні, де здійснює догляд за своїми батьками - які є особами з інвалідністю.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (ч. 2 ст. 157 СК).

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що умови укладеної сторонами мирової угоди суперечать закону та порушують права їх малолітнього сина, у зв`язку з чим підстави для її затвердження відсутні. Тому відмовляє у затвердженні мирової угоди на умовах, запропонованих учасниками справи, та продовжує судовий розгляд справи.

Керуючись ч. 5 ст.207, 258-260, 261 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у затвердженні мирової угоди на умовах, запропонованих учасниками справи.

Продовжити судове засідання.

Ухвалу направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя С.С. Балабай