Номер провадження по справі 2/387/943/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 року селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області у складі

головуючого судді Солоненко Т. В.

із секретарем судового засідання Косюг І.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова-Нова" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

І. Описова частина

Стислий виклад позиції позивача та відповідача

До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 31.10.2025 надійшла позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 20160,00 грн за договором про надання грошових коштів у позику № від 01.06.2025.

Свій позов ТОВ "Іннова-Нова" обґрунтовує тим, що 01.06.2025 між ТОВ "Іннова Фінанс" та відповідачкою укладено договір про надання грошових коштів у кредит №. Відповідно до умов зазначеного кредитного договору позивач зобов`язався надати відповідачці у тимчасове платне користування грошові кошти у розмірі 8000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Договір укладено в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Рішенням №05-09/2025 єдиного учасника ТОВ "Іннова Фінанс" від 05.09.2025 назву змінено на ТОВ "Іннова-Нова". Позивач зазначає, що він свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачці грошові кошти в розмірі 8000,00 грн. Однак відповідачка не виконує взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків, тому має заборгованість перед позивачем на загальну суму 20160,00 грн, яку в добровільному порядку сплатити не бажає, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У пункті 4 прохальної частини позовної заяви просив розглядати справу без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася. 09.12.2025 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає частково, вважає, що нараховані відсотки є завищеними, а комісія нарахована не правомірно.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 11.11.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 11.12.2025. Одночасно, за клопотанням позивача, витребувано у АТ «Універсал банк» інформацію по платіжній картці НОМЕР_1 , відкритої на ім`я ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.02.2025 ТОВ "Іннова Фінанс" зареєстроване як юридична особа 26.02.2021, види економічної діяльності: 64.92 -інші види кредитування (основний).

Рішенням №05-09/2025 єдиного учасника ТОВ "Іннова Фінанс" від 05.09.2025 назву змінено на ТОВ "Іннова-Нова".

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 10.09.2025 ТОВ "Іннова-Нова" зареєстроване як юридична особа 26.02.2021, види економічної діяльності: 64.92 -інші види кредитування (основний).

Судом встановлено, що 01.06.2025 між ТОВ "Іннова Фінанс" та Фідальго ОСОБА_2 було укладено договір надання грошових коштів у кредит № в порядку передбаченому договором та Законом України «Про електрону комерцію» у електронному вигляді . Договір позичальником було підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. За змістом пункту 2.2. товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати а повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно п.2.3. -2.4. сума кредиту складає 8000 гривень. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 днів. Відповідно до п.2.6.1. договору стандартна процентна ставка в день застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.2.5 цього договору та становить: 1 % за кожен день користування кредитом , яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього договору; 0,87% за кожен день користування кредитом , яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня з дати укладення цього договору і до закінчення строку дії цього договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту ( до тієї із дат яка настане раніше). Згідно п.2.7 договору, комісія за надання кредиту становить 15% від суми наданого кредиту та нараховується на суму виданого за цим договором кредиту у день надання кредиту. Згідно п.3.1 договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: НОМЕР_1 . Фідальго ОСОБА_2 підписала даний договір одноразовим ідентифікатором 9033.

Також позивачем долучено: додаток №1 до договору про надання грошових коштів у кредит № від 01.06.2025 графік платежів, розрахований, з припущенням, що позичальник виконає свої обов`язки на умовах та у строки визначені договором. Загальна вартість кредиту складає 36128,00 грн та паспорт споживчого кредиту.

ТОВ ФК "Контрактовий дім" на підставі договору №160523/1 від 16.05.2023 про надання послуг з приймання та переказу платежів здійснив переказ кредитних коштів від ТОВ "Іннова Фінанс" на картку НОМЕР_2 у сумі 8000,00 грн, дата 01.06.2025, ПІБ - Фідальго ОСОБА_2 , що підтверджено квитанцією до платіжної інструкції №20240-1354-222544122 та інформацією вих.№7/16220 від 09.10.2025.

Відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем, за Фідальго ОСОБА_2 станом на 16.10.2025 рахується заборгованість за кредитним договором від 01.06.2025 в розмірі 20160,00 грн, яка складається з: 8000,00 грн - заборгованості за тілом кредиту, 10960,00 грн- заборгованості за процентами, 1200,00 грн - комісії .

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 1ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно з ч. 1-2ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно дост.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530 ЦК України передбачає, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідност.1046 вказаного Кодексу за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За вимогами ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Наведе дає підстави для висновку, що дійсно 01.06.2025 між відповідачкою та ТОВ "Іннова Фінанс" в електронній формі укладено договір надання грошових коштів у кредит №, та відповідачка була ознайомлена з усіма його істотними умовами та прийняла їх.

Вказане узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду викладеними, як приклад у постанові від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18.

В матеріалах справи відсутні докази оспорення Фідальго ОСОБА_2 договору надання грошових коштів у кредит №.

Відтак, оскільки відповідачка взяла на себе певні зобов`язання, належним чином в установлений договором строк не виконала, за розрахунком ТОВ "Іннова-Нова", за нею рахується заборгованість за договором надання грошових коштів у кредит № від 01.06.2025, у загальному розмірі 20160,00 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 8000,00 грн, заборгованість за відсотками 10960,00 грн, заборгованість за комісією 1200,00 грн.

Таким чином, відповідачкою було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит та на отримання процентів за користування кредитом.

Поряд з цим, суд вважає, що не є правомірною вимога позивача про стягнення комісії в розмірі 1200,00 грн, виходячи з такого.

Так, положеннями п.2.7 договору визначено, що комісія за надання кредиту становить 15% від суми наданого кредиту та нараховується на суму виданого за цим договором кредиту у день надання кредиту.

При цьому суд зважає на положення ч. 2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», згідно з якими, для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у виді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).

Частиною 1статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Тобто, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 зазначено, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону N 2121-III), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.

Умови договору, що обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими законодавством, визнаються недійсними (речення перше частини першої статті 21 ЗУ "Про захист прав споживачів" у редакції, чинній до 13 січня 2006 року).

Суд на підставі приписів статті 55 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», частини першої статті 21 ЗУ «Про захист прав споживачів у редакції», чинній до 13 січня 2006 року, пункту 6 частини першої статті 3 та частини третьої статті509ЦК України може визнати недійсною умову про плату (комісію) за управління кредитом (обслуговування його), інші подібні платежі, встановлені у договорі про надання споживчого кредиту, укладеному до 13 січня 2006 року (пункти 98 та 99 Постанови у справі № 363/1834/17).

У цій справі комісійна винагорода за надання кредиту відповідає загальним зобов`язанням кредитної установи та звичайній її діяльності, є обставиною укладення кредитного договору, оскільки без надання кредиту договір не вважався б укладеним з огляду на ст. 1046 ЦК України, з позовної заяви та наданих до неї документів не вбачається інших сум, включених до складу комісії, ніж за надання кредиту.

З урахуванням вищевикладеного, у задоволенні вимоги про стягнення комісії за надання кредитну слід відмовити, з огляду на нікчемність положень пунктів кредитного договору, що визначають плату за надання кредиту.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка порушила умови вказаного договору, не повернула отримані в борг грошові кошти та не сплатила проценти за користування кредитом, суд дійшов висновку, що позивач правомірно звернувся до суду за захистом порушеного права, а отже і наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8000,00 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 10960,00 грн.

Відповідно дост.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За наведеного, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача в сумі 2278,21 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 207, 526, 530, 1046, 1050, 1054 ЦК України, ст.12,13,81,137,141,263-265, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова-Нова" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова-Нова" заборгованість за договором надання грошових коштів у кредит № укладеного 01.06.2025 у розмірі 18960 гривень 00 копійок (вісімнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят гривень 00 копійок), з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 8000,00 грн; заборгованість за відсотками - 10960,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова-Нова" витрати зі сплати судового збору у розмірі 2278 гривень 21 копійку (дві тисячі двісті сімдесят вісім гривень 00 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін та інших учасників справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Іннова-Нова" (01014, місто Київ, вулиця Верхній Вал, 10, поверх 2, офіс 5, );

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення ( виклику ) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Таїсія СОЛОНЕНКО