Справа № 2610/9711/2012
Провадження № 6/761/777/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року

Шевченківський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді: Кондратенко О.О.

при секретарі: Тиха П.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань виведення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про заміну сторони у цивільній справі

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2025 року через систему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (надалі по тексту - заявник або ТОВ «Брайт Інвестмент») звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою, в якій просило суд:

- замінити сторону у цивільній справі №2610/9711/2012, де боржником є ОСОБА_1 , з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (надалі по тексту - ПАТ «КБ «Надра») на його правонаступника ТОВ «Брайт Інвестмент».

Свою заяву обґрунтовує тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26.07.2012 у справі №2610/9711/2012 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 766 368, 90 грн., витрати по сплаті державного мита в розмірі 1 700, 00 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120, 00 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.03.2021 замінено стягувача у виконавчих листах ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (надалі по тексту - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп»).

Згідно договору про відступлення права вимоги №GL48N718070_blank_8, укладеного 17.08.2021 між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент», останньому перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №8/2007/840-К/1693-Н від 03.12.2007.

У зв`язку з чим, заявник просить задовольнити заяву.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник заявника в заяві просить вирішити заяву у його відсутність, заінтересовані особи про причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи, що відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення заяви, суд вважає можливим розглянути заяву ТОВ «Брайт Інвестмент» про заміну сторони у цивільній справі у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяви, прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. У п.9 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов?язковість рішень суду.

Частиною 1 ст.18 ЦПК України, визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов?язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, згідно ч.1 ст. 431 ЦПК України.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26.07.2012 (справа №2610/9711/12) справу за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 766 368, 90 грн., витрати по сплаті державного мита в розмірі 1 700 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

В частині позовних вимог ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором, відмовлено.

На виконання вищезазначеного рішення, 07.05.2013 Шевченківським районним судом м. Києва представнику ПАТ «КБ «Надра» видано виконавчий лист.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.03.2021 у справі №2610/9711/12 (провадження №6/761/829/2021) замінено стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» у виконавчому листі, виданого на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26.07.2012 у справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

17.08.2021 між ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено договір про відступлення права вимоги №GL48N718070_blank_08, відповідно до якого ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, зокрема, за кредитним договором №8/2007/840-К/1693-Н від 03.12.2007 до ОСОБА_1 .

За змістом ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

На стадії виконавчого провадження, як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому ст. 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених ст. 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи ст. 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями ст. 55 ЦПК України.

Натомість, як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі ст. 55 ЦПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у ч.5 ст. 442 ЦПК України.

До аналогічного висновку прийшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.11.2020 у справі №916/617/17.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано ст. 55 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене ст. 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов?язків сторони у справі до іншої особи у зв?язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас відповідно до ст. 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов?язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з положеннями ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов?язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов?язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред?явлення документа до виконання, оскільки, у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред?явлення виконавчого документа до виконання.

Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13 та від 11.03.2021 у справі № 910/2954/17, від якої Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18.01.2022 року у справі №34/425 не вбачає підстав для відступу.

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред?явлення до виконання, означатиме, що стягувач після спливу строку пред?явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13, від 30.07.2019 у справі № 5/128, від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14-908/4066/14.

Отже, подання заяви про заміну стягувача його правонаступником після спливу строку пред?явлення виконавчого документа до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви.

Здійснення заміни сторони у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження можливо лише, якщо строк пред?явлення виконавчого листа до виконання не сплив, крім випадків одночасного звернення із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання (постанови Верховного Суду від 11.03.2021 у справі № 910/2954/17; від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13; від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14-908/4066/14; від 24.05.2021 у справі № 911/4460/21; від 30.07.2019 у справі № 5/128).

Враховуючи вищевказані правові позиції Верховного Суду, слід зазначити, якщо виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, правонаступник має право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання, за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку для пред?явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред?явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07.07.2025 у справі № 2610/9711/12 (провадження №6/761/614/2025) у задоволенні заяви ТОВ «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача у виконавчому листі, за яким боржником є ОСОБА_1 - відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви ТОВ «Брайт Інвестмент», суд зазначив, що, оскільки, представником заявника не доведено та судом не встановлено, що на даний час строк для пред?явлення виконавчого листа, виданого на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26.07.2012 у справі № 2610/9711/2012, не пропущений, при цьому, в рамках розгядуваної заяви вимоги про його поновлення не заявлялись, а тому суд вважає, що відсутні підстави для процесуального правонаступництва.

Разом з цим, у заяві заявник зазначив, що для здійснення заміни сторони у цивільній справі є дійсна процесуальна мета - отримання інформації щодо виконавчого провадження, а також вчинення дій щодо виконання рішення суду в цивільній справі №2610/9711/12.

Суд звертає увагу, що у справі №2610/9711/12 судом видано виконавчий лист, а отже, судовий процес знаходиться на стадії виконання рішення. А тому, враховуючи положення ст. 442 ЦПК України, яка відноситься до розділу VI (Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником, а якщо виконавче провадження не відкрито, то суд замінює боржника або стягувача у виконавчому листі.

При цьому, заявник не ставить питання про заміну стягувача у виконавчому провадженні або про заміну стягувача у виконавчому листі.

Оскільки, у цивільній справі № 2610/9711/12 завершено судовий розгляд, за результатами якого ухвалено рішення, суд не може вирішити питання про заміну сторони стягувача у справі. У зв`язку з цим заява ТОВ «Брайт Інвестмент» про заміну сторони у цивільній справі не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 442 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань виведення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про заміну сторони у цивільній справі- залишити без задоволення.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя: