Справа № 496/3003/24
Провадження № 2/496/745/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Буран В.М.,

за участю: секретаря Агаджанян Д.Х.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Форвард фінансів», треті особи: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ТОВ «Форвард фінансів» та просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 22.06.2021 року № 204834, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 , про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФОРВАРД ФІНАНСІВ» () заборгованості в сумі 8263,03 грн., що виникла за кредитним договором №011-15019-281213 від 28.12.2013 року, укладеним в ПАТ «Дельта банк».

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28.12.2013 року між ОСОБА_1 , далі Позивач, та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» укладено кредитний договір № 011-15019-281213. Право вимоги за Кредитним договором неодноразову було відступило за договором факторингу. ТОВ «ФОРВАРД ФІНАНСІВ» з метою позасудового стягнення заборгованості звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про вчинення виконавчого напису. Про відступлення права вимоги за кредитним договором від 28.12.2013 № 011-15019-281213 ОСОБА_1 не повідомлялась.

Виконавчим написом від 22.06.2021р. № 204834 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. стягнуто з ОСОБА_1 за період з 28.12.2013 по 07.06.2021 грошові кошти в сумі 8 263,03 грн., з яких 1 486,36 грн. заборгованість за тілом кредиту, 6 276,67 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісією. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. про відкриття виконавчого провадження від 03.12.2021 відкрито виконавче провадження № 67762944 з примусового виконання виконавчого напису від 22.06.2021 № 204834.

Позивач вважає, що виконавчий напис від 22.06.2021 № 204834 вчинено з порушенням діючого законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню, оскільки заборгованість не є безспірною. Кредитний договір від 28.12.2013 № 011-15019-281213 укладений між ОСОБА_3 , та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», з відповідачем жодних договірних відносин укладено не було. Як вбачається зі змісту вищезазначеного виконавчого напису на момент його вчинення відповідач є вже п?ятим кредитором, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення, а тому, відповідно відсутні правові підстави для вчинення даного виконавчого напису.

Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Трушиної О.І. від 29 квітня 2024 року було відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та витребувано у приватного виконавця копію виконавчого напису.

Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М. від 24 лютого 2025 року справу прийнято до провадження у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_4 .

Представник позивача до судового засідання не з`явився, але надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, просить задовольнити позов (а.с. 47).

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, проте подав відзив на позов в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, а також просив поновити строк на подання вказаного відзиву. Вважає, що стягувачем належним чином підтверджено безспірність заборгованості ОСОБА_1 перед стягувачем. Посилається на позицію висловлену Верховним Судом України в постанові від 20.05.2015 р. у справі N? 6-158с15 про те, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Просив відмовити в стягненні судових витрат, оскільки представником позивача не надано належних доказів на підтвердження понесених судових витрат, а саме 5 000 грн. на правничу допомогу.Так, середня заробітна плата в січні (за лютий, березень, квітень, травень 2022 року в Київській області складала 17409 грн. З наведеного вбачається, що 1 робочий день в середньому коштує 664,00 грн., половина дня - 332 грн. В даному випадку, із врахуванням середньої заробітної плати в регіоні, в якому працює адвокат позивача, витрати по часу наприклад на половину робочого дня повинні були складати 332,00 грн., але аж ніяк не 5000,00 грн., за справу незначної складності. До позову не подано належних та допустимих документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, в тому числі документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату в сумі 5000 грн.

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Ю.С. в судове засідання не прибув, проте на витребування суду надав копію виконавчого провадження з виконання виконавчого напису від 22.06.2021 року № 204834, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.

Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання сповіщений за юридичною адресою, однак конверт повернувся до суду без вручення адресату.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з копії виконавчого напису № 204834 від 22.06.2021 р. вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, з ОСОБА_5 стягнуто на користь ТОВ «ФОРВАРД ФІНАНСІВ» () заборгованості в сумі 8263,03 грн., що виникла за кредитним договором №011-15019-281213 від 28.12.2013 року, укладеним в ПАТ «Дельта банк». При цьому, право вимоги за Кредитним договором ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» відступило за договором факторингу від 11.05.2018 № 449/К на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЖЕНЕВА». Право вимоги за Кредитним договором ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЖЕНЕВА» відступило за договором факторингу від 03.11.2020 № 03/11-02-Д на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». Право вимоги за Кредитним договором ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило за договором факторингу від 28.01.2021 № 28-01/21 на користь ТОВ «ЦЕНТР ФІНАНСОВОГО ЛІЗИНГУ». Право вимоги за Кредитним договором ТОВ «ЦЕНТР ФІНАНСОВОГО ЛІЗИНГУ» відступило за договором факторингу від 02.06.2021 № 02-06/21 на користь ТОВ «ФОРВАРД ФІНАНСІВ».

З копії матеріалів виконавчого провадження приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. встановлено, що 03.12.2021 р. відкрито виконавче провадження № 67762944 з виконання виконавчого напису № 204834 від 22.06.2021 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_5 на користь ТОВ «ФОРВАРД ФІНАНСІВ» () заборгованості в сумі 8263,03 грн., що виникла за кредитним договором №011-15019-281213 від 28.12.2013 року, укладеним в ПАТ «Дельта банк».

Підставою для відкриття виконавчого провадження стала заява директора ТОВ «Форвард Фінанс», яка надійшла до приватного виконавця 03.12.2021 р.

Згідно відповіді з Київського державного нотаріального архіву від 23.02.2024 року № 580/01-21, приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_2 не передано документи нотаріального діловодства та архіву на державне відповідальне зберігання.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з таких підстав.

Перевіряючи дотримання вимог законодавства щодо підстав видачі приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. виконавчого напису від 22.06.2021 року № 204834, суд дійшов висновку про порушення закону при його видачі з огляду на таке.

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису.

В п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно з п. 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б)документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Як вбачається з правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису.

Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчими написами, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий висновок відповідає, зокрема, правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17.

В даному випадку нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом.

Так, стягнута за виконавчим написом сума не є безспірною.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оспорювані виконавчі написи нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому вони підлягають визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Встановлені обставини дають підстави для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису № від 22.06.2021 р. № 204834, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФОРВАРД ФІНАНСІВ» () заборгованості в сумі 8263,03 грн., що виникла за кредитним договором №011-15019-281213 від 28.12.2013 року, укладеним в ПАТ «Дельта банк».

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. так, у разі задоволення позову, судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Щодо зменшення судових витрат, то суд зазначає наступне.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно ч. 4, 5, 6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

На підтвердження понесених судових витрат у розмірі 5 000 грн. на правничу допомогу, представником позивача надано копію договору про надання правничої допомоги № 2/2024 від 15.02.2024 року. Відповідно до Додаткової угоди № 1 До Договору про надання правової допомог від 15.02.2024 року № 2/2024 вартість послуг на представництво клієнта складає 5 000 грн.

Оцінуючи об`єм виконаної роботи, суд вбачає, що представником було складено та подано позовну заяву, також адвокатам було надіслано адвокатський запит на адресу Київського обласного нотаріального округу, з метою збирання інформації у даній справі. Судові витрати співмірні з обсягом матеріалів справи та підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 95, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 267, 268, 274 ЦПК України, ст.ст. 258, 261 ЦК України, ст. 88 Закону України «Про нотаріат», -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард фінансів», яке знаходиться за адресою: бульвар Чоколівський, 19 м. Київ, треті особи: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, яка знаходиться за адресою: вул. Мала Житомирська, 6/5 м. Київ, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович, який знаходиться за адресою: вул. Гоголя, 19, оф. 1 м. Одеса про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 22.06.2021 р. № 204834, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 , про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФОРВАРД ФІНАНСІВ» () заборгованості в сумі 8263,03 грн., що виникла за кредитним договором №011-15019-281213 від 28.12.2013 року, укладеним в ПАТ «Дельта банк».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард фінансів» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати, а саме судовий збір 1211,20 грн., витрати на правничу допомогу 5 000 грн., а всього 6 211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Біляївського районного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 03 лютого 2026 року, з урахуванням навантаження на склад суду, яке пов`язано з тим, що від штатної кількості 11 суддів, зараз здійснюють правосуддя тільки - 6, недостатня кількість суддів, щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ, введенням воєнного стану, відключення електропостачання, обумовлює збільшення строку виготовлення повного тексту рішення суду, оскільки показники навантаження перевищують нормативні у 8 разів, передачі справ 2-х інших суддів, суд першої інстанції позбавлений можливості дотримання строків, передбачених національним законодавством.

З урахуванням рекомендованих Вищою радою правосуддя показників, ДСА України зробила розрахунок необхідної кількості суддів для здійснення ефективного правосуддя, яка суттєво перевищує кількість суддів визначену рішенням ВРП від 24 серпня 2023 р. 852/0/15/ - 23. Згідно розрахунків ДСА України, чисельність суддів Біляївського районного суду, з урахуванням рівня навантаження, має складати 47 осіб. Зараз штатна кількість 11 суддів, фактично здійснюють правосуддя тільки 6 суддів.

Суддя В.М. Буран