Дата документу 24.12.2025 Справа № 335/1952/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/1952/25 Головуючий у 1-й інстанції: Соболєва І.П.
Провадження № 22-ц/807/1639/25 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Трофимової Д.А.

суддів: Кухаря С.В.,

Полякова О.З.

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Будовської Наталії Володимирівни на рішення Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року представник ТОВ «Глобал Спліт» Балашов В.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначав, що 03.01.2020 між АТ "УКРСИББАНК" та ОСОБА_1 було укладено Договір-Анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування № 0. Відповідач отримав кредитні кошти на суму 49 500,00 грн. строком на 24 місяці, сторони погодили наступні кредитні умови: щомісячна комісія за розрахунково-касове обслуговування у відповідності до тарифного плану; процентна ставка на суму кредитної заборгованості за операціями отримання готівки та переказу коштів, річних - 55,00% процентна ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями, протягом пільгового періоду, річних 0,00 % пільговий період для погашення заборгованості до 56 днів. Відповідно до підпункту 2.1.5. Договору-Анкети сторони погодили наступне визначення орієнтовної загальної вартості ліміту кредитування: розрахунок картою в терміналі 50 000,00 грн; розрахована банком мінімальна сума поповнення Карткового рахунку (усереднено за 24 місяці) 3 230 грн, з них: на погашення процентів та комісій 1 147 грн; на зменшення строкової заборгованості 2 084 грн; орієнтовна загальна вартість ліміту кредитування 77 520 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка ліміту кредитування 55 %. Банк має право змінити розмір доступного ліміту кредитування, про що Банк повідомляє Позичальника шляхом направлення йому інформаційного повідомлення. В разі збільшення кредитного ліміту факт використання позичальником кредитних коштів в межах збільшення ліміту засвідчує згоду позичальника з такими змінами.

Згідно Виписки про рух коштів по рахунку картки з лімітом, розрахунковий період 11.12.2019-10.12.2020, рахунок НОМЕР_1 , позичальнику був встановлений кредитний ліміт 49 500, 00 грн. Згідно Виписки про рух коштів по рахунку картки з лімітом, розрахунковий період 11.12.2020-10.11.2021, рахунок НОМЕР_1 , позичальнику був збільшений кредитний ліміт до 86 700,00 грн. Згідно Виписки про рух коштів по рахунку картки з лімітом, розрахунковий період 11.11.2021-10.01.2024, рахунок НОМЕР_1 , позичальнику був збільшений кредитний ліміт до 108 000, 00 грн.

25.06.2024 між АТ "УКРСИББАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» (далі - ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ») укладено Договір Факторингу № 227, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором, укладеними між Кредитором та Позичальником, перейшло до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ».

04.07.2024 АТ "УКРСИББАНК" направив ОСОБА_1 повідомлення про відступлення прав вимоги заборгованості за Кредитним договором № 0 від 03.01.2020 на нового кредитора ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», в якому зазначається, що відступлено право вимоги за кредитом «Кредитна картка», який наданий ОСОБА_1 у вигляді ліміту кредитування, що був встановлений на картковому рахунку 03.01.2020. На виконання умов Договору відступлення прав вимоги відповідач був повідомлений про необхідність перерахувати кошти в сумі 209 385,16 грн. на банківський рахунок ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ».

25.07.2024 ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» до ОСОБА_1 було направлено лист-пропозицію, в якому повідомлено, що відбулось відступлення прав вимоги за договором Факторингу № 277 від 25.06.2024, яке в свою чергу стало новим правонаступником та має право вимагати від відповідача погашення кредитної заборгованості згідно кредитного договору № 0 від 03.01.2020. Також було запропоновано розглянути пропозицію щодо врегулювання заборгованості за кредитним договором шляхом погашення частини богу, а саме, оплата суми 125 631,09 грн. (дисконт/знижка 40%).

12.12.2024 ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» до ОСОБА_1 була відправлена Вимога про необхідність сплати заборгованості по кредиту протягом 30 календарних днів.

У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань, станом на 14.02.2025 у відповідача утворилась загальна сума простроченої заборгованості за Договором № 0 від 03.01.2020 у розмірі 209 385,16 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за основним боргом - 101 293,76 грн.; заборгованості за відсотками - 108 091,40 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Глобал Спліт» заборгованість за кредитним договором у розмірі 209 385,16 грн. та судовий збір в сумі 2 512,62 грн.

Рішенням Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» заборгованість за кредитним договором у сумі 209 385,16 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за основним боргом - 101 293,76 грн.; заборгованості за відсотками - 108 091,40 грн., та 2 512,62 грн. сплаченого судового збору.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Будовська Н.В. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Глобал Спілт» заборгованість в сумі 101 293,76 грн. та судовий збір пропорційно сумі задоволених вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що долучений до позову договір-анкета від 03.01.2020 про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи не є кредитним договором у визначеному законом змісті. У цьому договорі-анкеті відсутні умови договору про збільшення кредитного ліміту та, відповідно, умови коригування відсотків, комісії, овердрафт (кредитного ліміту) за рахунок збільшення кредитного ліміту, за яким, згідно розрахунку (колонка № 7) було нараховано та підлягає стягненню, на думку позивача, 23 954,01 грн., АНКЕТА-ЗАЯВКА на надання споживчого кредиту взагалі містить лише особисті дані відповідача та питання використання аналога підпису та печатки AT «УКРСИББАНК».

В даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг неодноразово змінювалися самим АТ "УКРСИББАНК" з часу виникнення спірних правовідносин до моменту укладення договору факторингу, тобто кредитор міг додати до позовної заяви умови Тарифного плану «Картка з лімітом «Шоппінг картка 55 grace», у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Надані Банком Умови Тарифного плану «Картка з лімітом «Шоппінг картка 55 grace» та Правила (договірних умов) споживчого кредитування позичальників AT «УКРСИББАНК», що опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр» № 105 від 09.06.2017р. (з усіма змінами та доповненнями), розміщені на сайті www.my.ukrsibbank, та/або розміщені на інформаційних стендах у приміщеннях установ Банку, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, та коригування розміру відсотків в залежності від збільшення кредитного ліміту.

AT «УКРСИББАНК» при можливому укладенні договору з ОСОБА_1 не дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.

Враховуючи отримання ОСОБА_1 коштів від AT «Укрсиббанк» в загальній сумі 168 500,00 грн. (156 500,00 грн. + 12 000,00 грн.), та повернення ним AT «УКРСИББАНКУ» коштів в сумі 67 206,24 грн., справедливим та законним буде стягнення в сумі 101 293,76 грн.

Від представника ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» Балашова В.В. на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін. Зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та, як наслідок, ухвалено обґрунтоване та законне рішення; доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду, є безпідставними та необґрунтованими.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з таких підстав.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 03.01.2020 між АТ "УКРСИББАНК" та ОСОБА_1 укладено Договір-Анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування № 0. Відповідно до п. 1.1 договору банк, на підставі наданих клієнтом відповідно до вимог законодавства України документів відкриває клієнту та обслуговує на умовах тарифного плану «Картка з лімітом «Шоппінг картка 55 grace», розміщеного на сайті www.mv.ukrsibbank.com та на інформаційних стендах у приміщеннях установ банку, поточний рахунок, який обслуговується згідно цього договору-анкети та правил (договірних умов) споживчого кредитування позичальників АТ «Укрсиббанк» з можливістю відкриття розрахунково-касового обслуговування карткових (поточних) рахунків, опублікованих у газеті «Урядовий кур`єр» № 105 від 09 червня 2017 року (з усіма змінами та доповненнями) та розміщених на сайті www.mv.ukrsibbank.com та на інформаційних стендах у приміщеннях установ банку, а саме, поточний рахунок НОМЕР_1 у національній валюті України.

Банк встановлює ліміт овердрафту (надає кредит), на картковому рахунку клієнта (надалі ліміт кредитування), а клієнт зобов`язується повернути використану суму кредиту та сплачувати плату за кредит на умовах, визначених цим договором-анкетою та Правилами (п. 1.2 договору-анкети).

Правила після підписання сторонами договору-анкети стають його невід`ємною частиною. Підписуючи договір-анкету, сторони підтверджують, що досягли згоди за усіма істотними умовами договору, які викладені в цьому договорі-анкеті та в Правилах. Підписи сторін під цим договором-анкетою вважаються одночасно підписами під Правилами, при цьому після підписання сторонами цього договору-анкети, Правила не підлягають додатковому підписанню сторонами та вступають в силу для сторін одночасно з підписанням цього договору-анкети (п. 1.4 договору-анкети).

Відповідно до п. 2.1.1 Договору-Анкети: Ліміт кредитування встановлюється у розмірі 49 500 грн. Строк дії кредитного ліміту 24 місяці до 05.01.2022.

Згідно з п. 2.1.4 Договору-Анкети процентна ставка за користування кредитним лімітом 55 % річних, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов кредитного договору в залежності від типу кредитної картки. Реальна річна процентна ставка становить 55%. Процентна ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями протягом пільгового періоду - 0,00%, пільговий період для погашення заборгованості до 56 днів.

Відповідно до підпункту 2.1.5. Договору-Анкети, сторони погодили наступне визначення орієнтовної загальної вартості ліміту кредитування: розрахунок картою в терміналі 50 000,00 грн.; розрахована банком мінімальна сума поповнення Карткового рахунку (усереднено за 24 місяці) 3 230 грн., з них: на погашення процентів та комісій 1 147 грн.; на зменшення строкової заборгованості 2 084 грн.; орієнтовна загальна вартість ліміту кредитування 77 520 грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка ліміту кредитування 55%. Банк має право змінити розмір доступного ліміту кредитування, про що Банк повідомляє Позичальника шляхом направлення йому інформаційного повідомлення. В разі збільшення кредитного ліміту факт використання позичальником кредитних коштів в межах збільшення ліміту засвідчує згоду позичальника з такими змінами.

Також судом встановлено, що відповідач факт укладання кредитного договору не заперечував.

Згідно Виписки про рух коштів по рахунку картки з лімітом, розрахунковий період 11.12.2019-10.12.2020, рахунок НОМЕР_1 , позичальнику був встановлений кредитний ліміт 49 500, 00 грн.

Відповідно до Виписки про рух коштів по рахунку картки з лімітом, розрахунковий період 11.12.2020-10.11.2021, рахунок НОМЕР_1 , позичальнику був збільшений кредитний ліміт до 86 700, 00 грн.

Згідно Виписки про рух коштів по рахунку картки з лімітом, розрахунковий період 11.11.2021 -10.01.2024, рахунок НОМЕР_1 , позичальнику був збільшений кредитний ліміт до 108 000, 00 грн.

25.06.2024 між АТ "УКРСИББАНК" та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» укладено Договір Факторингу № 227, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором, укладеними між Кредитором та Позичальником перейшло до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ».

Відповідно до п. 4.1. Договору, право власності на Права Вимоги вважається таким, що перейшло від Клієнта Фактору, та право вимагати від Боржників виконання всіх зобов`язань в межах відступлення прав вимог у фактора виникає з моменту підписання Акту приймання-передачі права вимоги.

Акт приймання-передачі права вимоги підписаний сторонами 25.06.2024 року.

Відповідно до п. 4.2. Договору, після підписання Акту приймання-передачі права вимоги клієнт втрачає права на будь-які платежі боржників в оплату їх заборгованостей за первинними договорами, за якими право вимоги перейшло до Фактора.

Суд виснував, що ТОВ «Глобал Спліт» набуло право грошової вимоги до відповідача.

Згідно з розрахунком заборгованості та випискою з особового банківського рахунку cтаном на 14.02.2025 у відповідача утворилась загальна сума простроченої заборгованості за Договором № 0 від 03.01.2020 у розмірі 209 385,16 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за основним боргом - 101 293,76 грн.; заборгованості за відсотками - 108 091,40 грн.

04.07.2024 АТ "УКРСИББАНК" направив ОСОБА_1 повідомлення про відступлення прав вимоги заборгованості за Кредитним договором № 0 від 03.01.2020 на нового кредитора ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», в якому зазначається, що відступлено право вимоги за кредитом «Кредитна картка», наданий ОСОБА_1 у вигляді ліміту кредитування, що був встановлений на картковому рахунку 03.01.2020. На виконання умов Договору відступлення прав вимоги, відповідач був повідомлений про необхідність перерахувати кошти в сумі 209 385,16 грн. на банківський рахунок ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ».

25.07.2024 ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» до ОСОБА_1 було направлено лист-пропозицію, в якому повідомлено, що відбулось відступлення прав вимоги за договором Факторингу № 277 від 25.06.2024, яке в свою чергу стало новим правонаступником та має право вимагати погашення кредитної заборгованості згідно кредитного договору № 0 від 03.01.2020. Також було запропоновано розглянути пропозицію щодо врегулювання заборгованості за кредитним договором шляхом погашення частини богу, а саме оплата суми 125 631,09 грн. (дисконт/знижка 40%).

12.12.2024 ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» до ОСОБА_1 була відправлена Вимога про необхідність сплати заборгованості по кредиту протягом 30 календарних днів.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво-чи багатосторонніми (договори).

За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України, норми якої в силу частини другої статті 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Із положень пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України слідує, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

В силу статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України слідує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, а у разі прострочення виконання зобов`язання сплатити пеню, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором.

Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

При ухваленні рішення суд першої інстанції правильно виходив із того, що правомірність укладеного між сторонами кредитного договору, як правочину, сторонами не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. Банк надав відповідачу кредитні кошти, які останній повинен був повертати шляхом внесення щомісячних платежів.

Судом правильно встановлено, що відповідач порушив умови укладеного кредитного договору, оскільки належним чином не виконував свого зобов`язання щодо сплати в рахунок повернення кредиту щомісячних платежів, вносив платежі в меншому розмірі та несвоєчасно, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, стягнення якої позивач має права вимагати в судовому порядку. Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується виписками про рух коштів, які містять усі необхідні відомості для того, аби ідентифікувати його як такий, що підтверджує суму боргу саме по цьому кредитному договору, адже містить відомості про позичальника та номер і дату кредитного договору. Розмір заборгованості відповідач не спростував, не надав власного розрахунку, а також доказів, що підтверджують повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, що позивачем доведені заявлені позовні вимоги, а саме факт укладання кредитного договору № 0 від 03.01.2020 року між АТ «УкрСиббанк» та відповідачем, факт надання ОСОБА_1 кредитних коштів та використання цих коштів відповідачем, факт набуття права вимоги та факт наявності заборгованості за договором, шляхом надання належних та допустимих доказів, які містяться в матеріалах справи.

Заборгованість підтверджується представленим позивачем розрахунком заборгованості, який є арифметично правильним та не спростований стороною відповідача, та виписками про рух коштів по рахунку картки з лімітом.

Дослідивши вказані виписки про рух коштів по рахунку картки відповідача, колегія суддів погоджується з висновками суду, який вважає їх належними та допустимими доказами, з яких досліджено використання кредитних коштів відповідачем та зарахування коштів на картку в рахунок погашення заборгованості.

За своїм змістом доводи апеляційної скарги зводяться до повторень заперечень проти позову, незгоди з рішенням суду першої інстанції, незгоди з наданою судом оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, тобто стосуються переоцінки доказів, яким була надана належна оцінка судом, і не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка. Колегія суддів вважає, що в силу положень частини третьої статті 89 ЦПК України судом першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно надано оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному окремому доказу, а підстави їх врахування чи відхилення є мотивованими.

Всі докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, апеляційний суд не встановив.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

При цьому апеляційний суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «РуїзТоріха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Щодо судових витрат, то відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Будовської Наталії Володимирівни залишити без задоволення.

Рішення Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2025 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 05 січня 2026 року.

Головуючий Д.А. Трофимова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков