Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" вересня 2025 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

за участю секретаря судового засідання Пшегалінській К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024р. представник ТОВ "Іннова Фінанс" звернулось до Корольовського районного суду міста Житомира із позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 26704,00 грн.

В обґрунтування позову зазначило, що 23.03.2024р. сторонами в електронній формі укладено договір про надання грошових коштів у позику №, згідно якого відповідачу надано кредит у розмірі 6000,00 грн., строком кредитування 360 днів, за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 2,20% річних, шляхом переказу на банківську картку.

Відповідач отримав кредитні кошти, однак не виконав свого обов`язку щодо своєчасного їх повернення, внаслідок чого станом на день подання позову утворилась заборгованість у розмірі 26704,00 грн., з яких: 6000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 20704,00 грн. - заборгованість за процентами. Враховуючи вищезазначене, представник позивача звернувся до суду з позовом.

У відзиві від 19.03.2025р. представник відповідача Скользнєва В.В. вказала, що позивачем не надано доказів на підтвердження розміру наданого відповідачеві кредиту, тому, відповідно, перевірити розмір нарахованої суми боргу, процентів є неможливим. У справі наявна копія квитанції щодо перерахування коштів (позики) відповідачу згідно договору про надання грошових коштів у позику № 34518, відповідно до якої платник ТОВ "Іннова Фінанс" через банк платника перерахувало відповідачці 6 000,00 грн. на кредитний рахунок НОМЕР_1 . Будь яких доказів того, що прихований номер картки належить саме відповідачці також немає.

До того ж, позивач зазначає про те, що ОСОБА_1 вносила оплати по кредиту на загальну суму 13 220,00 грн., проте не надає до суду розрахунки заборгованості, що унеможливлює перевірку нарахування відсотків та сплати за кредитом. Кредитний договір був укладений 23.03.2024, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», відповідно, денна процентна ставка у відповідності до чинного законодавства не може перевищувати 1%.

Відтак, позивач здійснював нарахування відсотків спочатку за стандартною ставкою 2,2% на день, що перевищувало максимально допустимий розмір щоденної відсоткової ставки визначеної законом.

Положення кредитного договору в частині щоденної відсоткової ставки 2,2% на день були несправедливими, а тому при вирішенні даного спору підлягають зміні з урахуванням положень законодавства. Враховуючи зазначене, представник відповідача просила у задоволенні позову про стягнення заборгованості відмовити у повному обсязі.

На адресу суду 25.03.2025р. надійшла уточнена позовна заява в якій представник позивача враховуючи суму основного боргу та процентів, нарахованих з урахуванням змін, що були внесені на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22.11.2023 р., який набрав чинності 24.12.2023 р. (і яким було доповнено прикінцеві і перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування», зокрема п. 17), просить стягнути з ОСОБА_1 загальну суму заборгованості за договором позики у розмірі 14092,00 грн.

У відповіді на відзив від 25.03.2025р. сторона позивача вказує, що представником відповідача під час висловлення зауваження щодо розмірів процентної ставки абсолютно не враховано строки перехідного періоду до моменту настання обмежень, згідно яких максимальний розмір денної процентної ставки не може бути більшим за 1 % від суми тіла кредиту. Також представник відповідача надав розрахунок, згідно якого вбачається: 1) 6 000,00 грн. (сума виданих кредитних коштів)/100% * 2,2% (кредитна (стандартна) процентна ставка) * 30 (кількість днів прострочення, що підпадає під перший перехідний період (23.03.2024 р. - 22.04.2024 р.) процентної ставки згідно Закону) та дорівнює 4 092,00 грн. (132,00 грн. за один день користування кредитними коштами протягом первинного періоду); 2) 6 000,00 грн. (сума виданих кредитних коштів)/100% * 1,5 % (кредитна процентна ставка) * 120 (кількість днів прострочення, що підпадає під другий перехідний період (23.04.2024 р. 20.08.2024 р.) згідно Закону та дорівнює 10 800,00 грн. (90,00 грн. за один день користування кредитними коштами протягом вторинного періоду); 3) 6 000,00 грн. (сума виданих кредитних коштів)/100% * 1 % (кредитна процентна ставка) * 107 (кількість днів прострочення, після закінчення перехідного періоду (21.08.2024 р. 05.12.2024 р. (дата підготовки позовної заяви) згідно Закону та дорівнює 6 420,00 грн. (60,00 грн. за один день користування коштами). Отже, 4 092,00грн. + 10 800,00 грн. + 6 420,00 - 13 220,00 (проценти сплачені відповідачем) = 8 092,00 грн. (розмір процентів за 257 днів прострочення виконання зобов`язання (з наступного дня після укладення договору до дати підготовки позовної заяви (включно). Загальна сума заборгованості за договором складає: 6 000,00 грн. (сума основного боргу (тіла кредиту) + 8 092,00 грн. (проценти) = 14 092,00 грн.

У відповіді на відзив представник позивача просив розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю.

У прийнятій 24.09.2025р. телефонограмі, представник відповідача ОСОБА_2 повідомила секретарю судового засідання, щоб розгляд справи проводився без її участі та участі ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 23.03.2024р. між сторонами укладено договір надання грошових коштів у позику №, шляхом підписання відповідачем електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором, згідно якого відповідачу надано кредит у розмірі 6000,00 грн., строком кредитування 360 днів, за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 2,20% річних, шляхом переказу на банківську картку НОМЕР_1 (а.с. 24-44).

Згідно довідки ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» від 19.03.2025р. Вих.№ 8467, згідно договору з ТОВ "Іннова Фінанс" № 160523/1 від 16.05.2023р., 23.03.2024р. здійснено успішну транзакцію № на суму 6000,00 грн. на номер картки НОМЕР_1 ( ОСОБА_1 ) (а.с. 133).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Приписами ст. 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно пункту 1 частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 Цивільного кодексу України).

Статтями 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З матеріалів справи вбачається 23.03.2024р. сторонами укладено договір надання грошових коштів у позику №, шляхом підписання відповідачем електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором, згідно якого відповідачу надано кредит у розмірі 6000,00 грн., строком кредитування 360 днів, за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 2,20% річних, шляхом переказу на банківську картку НОМЕР_1 відповідача.

Як вбачається із змісту договору про надання грошових коштів у позику № від 23.03.2024р. відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором та своїм підписом надав згоду з його умовами, у зв`язку з чим суд вважає, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору.

Разом з тим, ОСОБА_1 не виконала належним чином зобов`язання з повернення суми позики та відсотків, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 14092,00 грн., з яких: 6000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 8092,00 грн. - заборгованість за процентами.

Враховуючи, що позивач надав відповідачу обумовлені договором кошти, шляхом перерахування суми позики на банківський рахунок позичальника, натомість відповідач свої зобов`язання з повернення коштів за договором про надання грошових коштів у позику не виконала, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суму позики в розмірі 6000,00 грн.

У поданому позові ТОВ "Іннова Фінанс" також просило стягнути з відповідача заборгованість по несплаченим процентам у розмірі 8092,00 грн.

Суд бере до уваги розрахунок наданий представником позивача у відповіді на відзив від 24.03.2025р., який не спростовано.

А тому заявлені вимоги банку про стягнення з відповідача 8 092,00 грн. заборгованості за простроченими відсотками є правомірними та підлягають задоволенню.

Виходячи з викладеного, з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Іннова Фінанс" підлягає стягненню заборгованість за договором позики № від 23.03.2024р. у розмірі 14 092,00 грн.

Разом з тим, на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог у вигляді судового збору 2422,40 грн.

Керуючись статтями 76-80, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд міста Житомира,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» заборгованість за договором позики № у розмірі 14092,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя В. П. Маслак