Справа № 331/5737/25
Провадження № 2/331/3359/2025
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03 жовтня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя Яцун О.О., в стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в особі представника позивачів ОСОБА_5 , до Бердянської міської ради, Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області, третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький Сергій Іванович, про визнання права власності у порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в особі представника позивачів - адвоката Плотниченка Д.Г., звернулися до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя із позовною заявою до Бердянської міської ради, Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області, третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький Сергій Іванович, про визнання права власності у порядку спадкування за законом. У позовній заяві позивачі просять суд:

1. визнати право власності на 3/10 частини квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ;

2. визнати право власності на 3/10 частини квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ;

3. визнати право власності на 2/10 частини квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ;

4. визнати право власності на 2/10 частини квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Вивчивши подану позовну заяву та долучені до позовної заяви документи, прихожу до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог п. 3) ч. 3 ст. 175 ЦПК України, відповідно до якого, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до п. 9) ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачі звертаються до суду із позовною заявою, яка містить чотири вимоги майнового характеру - визнання за кожним із позивачів права власності на частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , у порядку спадкування за законом.

Разом з тим, позивачами не зазначена ціна позову, жодним чином не обґрунтовано та не підтверджено доказами, які б свідчили про дійсну вартість спірного майна.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Вартість майна це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач. В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані звіт про оцінку майна, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно з визначеною у них дійсною вартістю майна, а також дійсна вартість майна може підтверджуватись висновком суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» (№ 2658-ІІІ) звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення судового збору та інших обов`язкових платежів визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» № 358 від 21 серпня 2014 року.

У відповідності до п.п. 1) пункту 1) вказаної вище постанови, оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства (далі - оподаткування), є ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази на підтвердження вартості майна.

Отже, позивачам необхідно зазначити ціну позову з урахуванням дійсної вартості майна на час звернення до суду з вказаним позовом, право власності на яке останні просять визнати за ними, і сплатити судовий збір за кожну позовну вимогу майнового характеру відповідно до реальної ціни позову та надати суду оригінали документів, що підтверджують сплату судового збору.

Крім того, позовну заяву подано до суду без дотримання вимог частин 3 та 4 статті 177 ЦПК України, положеннями якої передбачено, що у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За правилами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою встановлена ставка судового збору у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць в розмірі, зокрема, з 01 січня 3028,00 грн.

Отже, за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою встановлена ставка судового збору у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 1211 грн. 20 коп. та не більше 15 140 грн. 00 коп.

За правилами статті 9 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, при зверненні до суду з позовною заявою позивачі повинні були сплатити судовий збір за кожну позовну вимогу, виходячи із реальної ціни позову.

Разом з тим, звертаючись до суду з позовною заявою, позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , посилаючись на положення п. 21) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», стверджують, що вони звільняються від сплати судового збору.

В той же час, суд звертає увагу, що за правилами пункту 21 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, втрати документів, необхідних для отримання компенсації за пошкоджені та знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Між тим, вирішуючи питання щодо сплати судового збору позивачами, для правильного застосування норм пункту 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», суд враховує предмет та підстави позову, а саме: визнання права власності за кожним із позивачів на відповідні частині квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, який подано за правилами позовного провадження .

Законом України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору за пунктом 21 частини 1 статті 5, обмежено справами за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Тобто, встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до суду з заявою в порядку окремого провадження і не поширюються на подання позовних заяв за правилами позовного провадження.

Аналізуючи вищезазначене, слід прийти до висновку, що позивачі, при зверненні до суду з позовною заявою про визнання права власності у порядку спадкування не звільняються від сплати судового збору на підставі п. 21) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Отже, вищезазначене свідчить про те, що позовну заяву подано до суду без дотримання вимог частини 4 статті 177 ЦПК України.

Крім того, відповідно до п.5) ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Таким чином, позовна заява має містити, у тому числі, обґрунтування пред`явлення позовних вимог саме до тієї особи, яка зазначена ним у позові, як відповідач у справі.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідачами у справах про спадкування є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини.

Частиною 1 ст. 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

У позові про визнання права власності у порядку спадкування за законом позивачі визначили одним із відповідачів - Бердянську міську військову адміністрацію Бердянського району Запорізької області.

Разом з тим, зі змісту позову неможливо встановити, з яких підстав позивачами у даній справі позовні вимоги пред`явлені саме до Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області, позовна заява не містить обґрунтування залучення в якості відповідача Бердянську міську військову адміністрацію Бердянського району Запорізької області, у позовній заяві не зазначено обставин, які би свідчили, що Бердянська міська військова адміністрація Бердянського району Запорізької області порушує, не визнає або оспорює спадкові права позивачів.

Крім того, вказану позовну заяву подано до суду без дотримання вимог пункту 8) частини 3 статті 175 ЦПК України, яким встановлено, що позовна заява повинна містить перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви .

Проте, в порушення пункту 8) частини 3 статті 175 ЦПК України, позивачі не зазначили у позовній заяві доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивачів або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Також, оглянувши додатки до позовної заяви, суддею встановлено, що письмові докази, які позивачі додали до заяви, на обґрунтування заявлених вимог, а саме: копія свідоцтва про право власності на житло від 17.12.1998 року; копія технічного паспорту на спірну квартиру є неналежної якості, що позбавляє суд можливості ознайомитись зі змістом зазначених документів (доказів).

Таким чином, зазначені вище обставини перешкоджають відкриттю провадження у цивільній справі.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258, 260, 353 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в особі представника позивачів ОСОБА_5 , до Бердянської міської ради, Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області, третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький Сергій Іванович, про визнання права власності у порядку спадкування за законом, залишити без руху.

Надати позивачам строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачами копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачам, що у випадку невиконання ним вимог, викладених в ухвалі, позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачам.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Яцун