ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Макарова М.О., Свистунової О.В.

розглянувши у порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення набутих у порядку спадкування за законом грошових коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області про стягнення набутих у порядку спадкування за законом грошових коштів.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , яка знаходилася на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області. У зв`язку з тим, що вона проживала в м. Ясинувата Донецької області, яке входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, з жовтня 2015 року у зв`язку із проведенням бойових дій та тяжкої хвороби вона не мала можливості виїхати до м. Краматорська та отримати пенсію у зазначеному пенсійному фонді. 21 листопада 2019 року нотаріус Першої Краматорської державної нотаріальної контори відкрила спадкову справа №965/2019 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до довідки управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області сума недоотриманої пенсії ОСОБА_2 становить понад 75000 грн. позивач вказує, 22 вересня 2020 року він отримав свідоцтво про спадщину за законом на право отримання недоотриманої пенсії в сумі понад 75000 грн., після чого звернувся із вказаним свідоцтвом до управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області для отримання грошових коштів. Точну суму, яка була зазначена в свідоцтві він не пам`ятає, оскільки свідоцтво залишилося в пенсійному фонді, а надати копію свідоцтва нотаріусом та пенсійним фондом йому було відмовлено. Позивач зазначив, йому було виплачено 60 051 грн. 36 коп. та працівниками пенсійного фонду повідомлено, що сума нарахована для виплати за останні три роки. На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідача на його користь набуті у порядку спадкування за законом грошові кошти в сумі різниці зазначеної у свідоцтві про право на спадщину та виплаченої за квитанцією (60051 грн. 36 коп.), але не менше 14948 грн. 64 коп.

24 лютого 2022 року Верховна Рада України затвердила Указ Президента України Про введення воєнного стану в Україні, який діє до теперішнього часу.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 15 березня 2022 року №8/0/9-22 Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області), відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України Про судоустрій та статус суддів, змінено територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області. Визначено, що справи цього суду підсудні Індустріальному районному суду м.Дніпропетровська.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 22 липня 2022 року № 40 Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану, відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України Про судоустрій та статус суддів, змінено територіальну підсудність судових справ Донецького апеляційного суду. Визначено, що справи цього суду підсудні Дніпровському апеляційному суду.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2024 року замінено відповідача в справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області про стягнення набутих у порядку спадкування за законом грошових коштів його правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області (а.с.110).

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 жовтня 2024 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 недоотриману пенсію, яка була нарахована ОСОБА_2 , 1940 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яка входить до складу спадщини на підставі свідоцтва про на спадщину за законом від 22 вересня 2020 року, в сумі 15366 грн. 84 коп. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908 грн.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області просить рішення суду від 03 жовтня 2024 року скасувати на ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до увагу ціну позову, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Підстави припинення виплати пенсії передбачені ст. 49 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування: за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Вказаною вище Постановою Кабінету Міністрів України затверджений Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства, відповідно до якого у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади.

Відповідно до п.3 цієї постанови територіальні органи Пенсійного фонду України зобов`язані керуватись положеннями ст. 49 вказаного Закону. Припиняти виплату пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду за наявності вище підстав. Відсутність зазначеного рішення свідчить, що нараховані суми пенсії повинні виплачуватися.

Статтею 47 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 зазначено, що: тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та недотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК). Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц вказано, що підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України. Тому припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

Згідно зі ст. 52 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України Про пенсійне забезпечення, де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

У справі встановлено, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 20 листопада 2019 року Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ясинувата Донецької області, померла ОСОБА_2 (а.с.61).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом виданим державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори Уваровою Г.І. від 22 вересня 2020 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1-2472 вбачається, що спадкоємцем невиплаченої пенсії в загальній сумі 75 418 грн. 19 коп., що знаходиться в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області, яка належала ОСОБА_2 , 1940 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.78).

Після отримання свідоцтва про спадщину за законом на право отримання недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області із заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера (а.с.24).

Позивач зазначив, що йому управлінням Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області було виплачено 60 051 грн. 36 коп., що також визнається відповідачем та вказано, що сума нарахована для виплати за останні три роки.

Згідно відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 695791 від 17 липня 2024 року юридична особа - Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області ліквідовано (а.с.103-106).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2020 року № 925 Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України, яка набула чинності 14 жовтня 2020 року, наказу Пенсійного фонду України від 02 листопада 2020 року №115 Про заходи у зв`язку із реорганізацією деяких територіальних органів Пенсійного фонду України та наказу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 06 листопада 2020 року №1663 Про заходи у зв`язку з реорганізацією територіальних органів Фонду області проведено реорганізацію управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Згідно з пунктом 6 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року №1074, у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади права та обов`язки органів виконавчої влади переходять до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади. Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області є правонаступником всіх майнових прав та обов`язків управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2024 року здійснено заміну відповідача в справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області про стягнення набутих у порядку спадкування за законом грошових коштів його правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області (а.с.110).

У відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено, що 22 вересня 2020 року сума недоотриманої пенсії була розрахована за три роки перед днем звернення за недоотриманою пенсією по місяць смерті ОСОБА_2 , 1940 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 включно, тобто за період 21 вересня 2017 року по 30 листопада 2019 року і склала 60 051 грн. 35 коп. (а.с.21, 22).

Позивачеві державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно у вигляді недоотриманої пенсії в розмірі 75 418 грн. 19 коп., яка належала ОСОБА_2 , 1940 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач успадкував право на належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті; дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат.

Судом встановлено, залишок невиплаченої суми пенсії померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 становить 15366 грн. 84 коп. (75 418 грн. 19 коп. - 60 051 грн. 35 коп. = 15366 грн. 84 коп.), яка увійшла до складу спадщини після її смерті, та вказана спадщина оформлена відповідно до законодавства України, позивачем отримано Свідоцтво про право на спадщину на суму 75 418 грн. 19 коп., тому кошти у розмірі 15366 грн. 84 коп. повинні бути виплачені позивачу, як майно, яке увійшло до складу спадщини.

Виплатити в добровільному порядку зазначену заборгованість відповідач відмовляється.

Не виплата відповідачем недоотриманої за життя пенсії матір`ю позивача, на яку позивачу видано свідоцтво про право на спадщину, порушує право власності позивача на вказану суму грошей, яке підлягає судовому захисту способом примусового виконання обов`язку в натурі, тобто стягнення її на користь позивача.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення набутих у порядку спадкування за законом грошових коштів, стягнувши з відповідача на користь позивача залишок невиплаченої суми пенсії ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 15366 грн. 84 коп.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності права позивача на отримання нарахованих спадкодавцю коштів є необґрунтованими, оскільки сума пенсії, що належала пенсіонерові, але не була ним одержана за життя, передаються членам його сім`ї у повному обсязі.

Посилання в апеляційній скарзі на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості рішення суду є необґрунтованими.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 08 січня 2025 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді М.О.Макаров

О.В.Свистунова