КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-з/824/1225/2025
У Х В А Л А

29 грудня 2025 року м. Київ

Справа № 759/3086/19

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану представником Борзих Юрієм Миколайовичем, про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат на користь держави

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «К.Енерго», Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про припинення використання виконавцями послуг своїх цивільних прав з метою зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку, визнання прав споживача, примусове виконання виконавцями послуг своїх обов`язків в натурі і стягнення пені,

встановив:

15 вересня 2025 року до Київського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, в якій він просить стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на користь Держави судові витрати, які вона понесла замість ОСОБА_1 , звільненого від сплати судового збору, за подання до Київського апеляційного суду апеляційних скарг від 10 травня 2019 року і від 19 березня 2020 року на ухвалу від 05 квітня 2019 року та рішення Святошинського районного суду міста Києва від 30 січня 2020 року.

Дослідивши заяву та матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про її повернення без розгляду з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 30 січня 2020 року позов ОСОБА_1 до АТ «К.Енерго», КП «Київтеплоенерго» про припинення використання виконавцями послуг своїх цивільних прав з метою зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку, визнання прав споживача, примусове виконання виконавцями послуг своїх обов`язків в натурі і стягнення з них пені, - задоволено частково.

Визнано укладеними договори №00100 про надання послуг з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води між ОСОБА_1 та ПАТ "Київенерго" та КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» на умовах, які передбачені Типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, який було затверджено постановою КМУ від 21 липня 2005р. №630 з подальшими змінами.

Визнано право ОСОБА_1 на оплату послуг з централізованого опалення у період з 01 травня 2015 року по 30 червня 2016 року із врахуванням показань будинкового теплолічильника за тарифами, які було затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №146 від 17 жовтня 2014р. "Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг" і зобов`язано КП «Київтеплоенерго» зробити перерахунок плати цієї послуги.

Визнано право ОСОБА_1 на оплату послуг з централізованого опалення у період з 01 жовтня 2016 року по 30 квітня 2017 року згідно з середньомісячними показниками будинкового теплолічильника у будинку АДРЕСА_1 за попередній опалювальний період 2015-2016 років та зробити перерахунок плати за цю послугу.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на користь держави судовий збір в розмірі 1921 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 вересня 2020 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30 січня 2020 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання його права на оплату послуги з постачання гарячої води за показаннями квартирного лічильника гарячої води і скасування нарахування заборгованості та прийнято в цій частині нову постанову.

Визнано право ОСОБА_1 на оплату послуги з постачання гарячої води за показаннями квартирного лічильника гарячої води і скасовано нарахування КП «Київтеплоенерго» заборгованості за послугу з постачання гарячої води у період з 01 серпня 2016 року по 31 березня 2017 року на суму 10 903, 54 грн.

В іншій частині рішення Святошинського районного суду міста Києва від 30 січня 2020 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 21 лютого 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення, а рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30 січня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 вересня 2020 року в оскаржуваній частині залишено без змін.

11 грудня 2023 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звертався до Київського апеляційного суду із заявою про вирішення питання судових витрат, в якій просив стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на користь Держави судові витрати, які вона понесла замість ОСОБА_1 , звільненого від сплати судового збору, за подання до Київського апеляційного суду апеляційних скарг від 10 травня 2019 року і від 19 березня 2020 року на ухвалу від 05 квітня 2019 року та рішення Святошинського районного суду міста Києва від 30 січня 2020 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 лютого 2024 року заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишено без розгляду.

Залишаючи заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення без розгляду, апеляційний суд виходив з того, що постанова Київського апеляційного суду у даній справі набула законної сили з дня її прийняття - 24 вересня 2020 року, тому визначений законом процесуальний строк, встановлений ч.2 ст. 270 ЦПК України, який відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» становить три роки з наступного дня після набрання постановою законної сили, завершився 25 вересня 2023 року. Однак із заявою про вирішення питання щодо судових витрат представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся 11 грудня 2023 року. Оскільки заява представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення подана після спливу визначеного законом трирічного строку на виконання рішення, а доказів щодо поновлення строків на пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за вказаним судовим рішенням, не надано, тому суд дійшов висновку, що заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підлягає залишенню без розгляду на підставі ст. 126 ЦПК України.

Отже, апеляційним судом зроблено висновок з приводу обчислення строку на подання заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 щодо ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судового збору з КП «Київтеплоенерго» на користь держави.

15 вересня 2025 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав аналогічну за змістом заяву про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судового збору, а саме: просив стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на користь Держави судові витрати, які вона понесла замість ОСОБА_1 , звільненого від сплати судового збору, за подання до Київського апеляційного суду апеляційних скарг від 10 травня 2019 року і від 19 березня 2020 року на ухвалу від 05 квітня 2019 року та рішення Святошинського районного суду міста Києва від 30 січня 2020 року.

Підставою подання заяви представник зазначав, що позивача ОСОБА_1 як споживача звільнено від сплати судового збору. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь держави, яка їх понесла.

Подаючи вказану заяву, представник позивача наводив доводи на спростування висновків апеляційного суду в ухвалі від 16 лютого 2024 року про залишення попередньої заяви про ухвалення додаткового судового рішення без розгляду, та зазначав, що строк на подання такої заяви не пропущений.

З викладеного вбачається, що підставою заяви про ухвалення додаткового судового рішення є ті ж самі обставини, а наведені доводи свідчать про незгоду представника позивача з висновками, викладеними в ухвалі Київського апеляційного суду від 16 лютого 2024 року, що неможливо розцінювати як нові підстави чи вимоги щодо ухвалення додаткового судового рішення.

Разом з тим, повторний розгляд аналогічної заяви про ухвалення додаткового судового рішення з того самого питання з тих самих підстав не передбачено нормами процесуального закону, оскільки апеляційним судом вже зроблено висновок з приводу обчислення строку на подання заяви про ухвалення додаткового судового рішення у даній справі.

За приписами частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч.2 ст. 270 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пунктом 1 ч. 2 цієї статті встановлено, що подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання, визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання ( ч. 3 ст. 44 ЦПК України).

Враховуючи викладене, оскільки заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення з КП «Київтеплоенерго» на користь держави судового збору» було залишено без розгляду апеляційним судом з підстав пропуску строку на подання такої заяви, тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що повторну заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення з того самого питання слід повернути без розгляду.

Керуючись ст. ст. 44, 270 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , про вирішення питання про стягнення судових витрат на користь держави у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «К.Енерго», Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про припинення використання виконавцями послуг своїх цивільних прав з метою зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку, визнання прав споживача, примусове виконання виконавцями послуг своїх обов`язків в натурі і стягнення пені - повернути без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.