ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3974/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Кулика С.В., за участю секретаря Боярської Є.О., представника відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів, -

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва звернувся представник ГУ ПФУ в м. Києві з позовом до ОСОБА_2 . В обґрунтування позову зазначено, що на обліку ГУ ПФУ в м. Києві перебував ОСОБА_2 , який отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України"Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" . Пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до ЗСУ, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, служби до національної поліції, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. Згідно рішення Окружного адміністративного суду м. Києва № 826/2061/15 від 04.02.2021 року ОСОБА_2 , наказом МВС України №18 о/с від 30.07.2021 року поновлено на посаді старшого інспектора сектору організації дорожнього руху відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування Дарницького району, підпорядкованого Головному управлінню МВС в місті Києві з 31.01.2015 року. У зв`язку з цим виплату пенсії ОСОБА_2 , припинено з 01.11.2021 року, внаслідок чого утворилась переплата пенсії за період з 31.01.2015 року по 31.10.2021 року в розмірі 417655,40 грн. З метою досудового врегулювання спору щодо відшкодування надміру виплачених коштів на адресу відповідача було направлено відповідні листи. Проте зазначені листи були проігноровані відповідачем та безпідставно отримані кошти повернуті не були. У зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь безпідставно отримані кошти у розмірі 417655,40 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27.02.2025 року було відкрито загальне позовне провадження у вказаній цивільній справі.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18.06.2025 року було закрито підготовче провадження у вказаній цивільній справи та призначено справу до судового розгляду.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що ОСОБА_2 , з 31.01.2015 року отримував пенсію за вислугу років як пенсіонер з числа осіб, що проходили службу в органах внутрішніх справ у зв`язку із звільненням зі служби з 30.01.2015 року. Здійснення заходів щодо повернення надміру виплачених відповідачеві коштів є протиправним та незаконним, оскільки відсутні передбачені ст.60 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" зловживання з боку відповідача, які б призвели до надміру виплачених коштів пенсійного забезпечення. Зазначено, що законодавцем передбачені два винятки із правил про повернення безпідставно набутого майна, а саме якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила виплату, а також у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презумується і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Вказано, що в даній ситуації наявні правові підстави для припинення виплати пенсії відповідачеві, на час його служби в органах внутрішніх справ, проте відсутні правові підстави для стягнення з відповідача будь-яких сум пенсійних виплат отриманих ним до видання наказу ГУ МВС України в м. Києві про поновлення його на посаді у зв`язку з відсутністю в його діях зловживань. З урахуванням викладеного в задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.

Представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні.

Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав зазначених у відзиві, просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що протоколом ГУ ПФУ в м. Києві за пенсійною справою від 31.01.2015 року ОСОБА_2 , було призначено пенсію згідно з законом України №2262-ХІІ у розмірі 2006,87 грн., з 31.01.2015 року довічно.

Наказом Головного управління в місті Києві МВС України № 59 о/с від 30.01.2015 року було звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу капітана міліції ОСОБА_2 , старшого інспектора сектору організації дорожнього руху відділу ДАІ з обслуговування Дарницького району, підпорядкованого Головному управлінню, 30.01.2015 року.

Рішенням окружного адміністративного суду м. Києва від 04.02.2021 року було визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України від 06.01.2015 року № 48 о/с, визнано протиправним та скасовано наказ ГУ МВС України в м. Києві від 30.01.2015 року № 59 о/с, поновлено ОСОБА_2 , на посаді старшого інспектора організації дорожнього руху відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування Дарницького району в Головному управлінні МВС України в м. Києві з 31.01.2015 року та стягнуто з ГУ МВС України на користь ОСОБА_2 , середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31.01.2015 року по 04.02.2021 року в розмірі 320562,56 грн.

З витягу з наказу Головного управління в м. Києві МВС України №18 о/с від 30.07.2021 року, вбачається, що ОСОБА_2 , було поновлено на посаді старшого інспектора сектору організації дорожнього руху відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування Дарницького району в Головному управлінні МВС України в м. Києві, з 31.01.2015 року виплативши середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 4049,66 грн.

Згідно з розрахунку на доплату пенсії, за пенсійною справою № від 17.04.2023 року сума утримання складає 417655, 40 грн., на підставі поновлення ОСОБА_2 , на військовій службі.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17.03.2025 року було відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні позову до ГУ ПФУ України в місті Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Аналогічні за змістом правові норми містяться у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на підставі якого відповідачу призначена і виплачується пенсія.

Згідно із статтею 60 цього Закону пенсіонери зобов`язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення виплати. В разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду.

Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.

Повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженийпостановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 15 травня 2003 року №374/7695.

Згідно з пунктом 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім`ї тощо.

Таким чином, необхідною умовою повернення надмірно виплачених сум пенсій є, зокрема, зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.

Згідно зі статтею 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (статті 1215 ЦК України).

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Суд зважає на те, що законодавством України встановлений вичерпний перелік підстав для стягнення надмірно сплачених коштів з одержувача.

Правовою позицією Верховного Суду України 22 січня 2014 року за результатами розгляду справи № 6-151цс13 визначено, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених абз. 2 частини першої статті1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

Крім того правовою позицією Верховного Суду України від 2 липня 2014 року за результатами розгляду справи № 6-91цс14 визначено, що до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Зазначене узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду: від 31 січня 2019 року (справа №554/6495/17-ц), від 31 жовтня 2019 року (справа №607/657/17), від 20 березня 2019 (справа №345/1493/17-ц).

У постанові Верховного суду від 16 червня 2020 року у справі № 756/6984/16-а зроблено наступний висновок: «Згідно зі статтею 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Отже, обов`язковою умовою для стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення пенсії на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

При цьому, порядок утримання (стягнення) надміру виплачених сум пенсій визначений статтею 50 Закону №1058-IV та статтею 103 Закону №1788-ХІІ, за правилами яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку (не більше як 20 % пенсії).

Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону №1788-ХІІ є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які йому було достовірно відомо.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 25 жовтня 2016 року у справі №686/26486/14-а та постановах Верховного Суду від 25 вересня 2018 року у справі №340/644/15-а та від 21 лютого 2020 року у справі №173/424/17(2-а/173/41/2017).

Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - внаслідок зловживань з їх боку, а також страхувальники - внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів.

Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити, що факт переплати пенсії, який враховуються при її обчисленні, відбувся у зв`язку із поданням пенсіонером завідомо недостовірних відомостей.

Оцінюючи докази, що свідчать про можливе зловживання, судам слід виходити з презумпції дійсності документів, наданих для призначення/перерахунку пенсії, та презумпції добросовісності заявника. Ці презумпції може бути спростовано на підставі доказів, що доводять умисел заявника на отримання пенсії без законних для цього підстав.

Таким чином, законом саме на позивача покладено процесуальний обов`язок доведення наявності вказаних вище порушень зі сторони пенсіонера та його вини у надмірній виплаті пенсії.

Суд враховує, що набуття відповідачем пенсійних виплат не було безпідставним, оскільки ці виплати здійснювались Пенсійним Фондом на підставі законодавства щодо встановлення пенсії за віком.

Позивач вважає, що оскільки відповідач був поновлений на посаді, то він має повернути сплачені йому суми пенсії, однак на наявність будь-яких рахункових помилок при здійсненні виплат позивач не посилається, та не надає належних доказів на наявність недобросовісності відповідача. Крім того суд враховує, що поновлення позивача на посаді відбулось за рішення суду.

За відсутності достовірних доказів недобросовісного набуття сум пенсій, відсутні правові підстави для стягнення їх з відповідача на користь позивача сум пенсій, як безпідставно набутих.

Такі кошти не є безпідставно набутими, оскільки вони сплачувались позивачем на користь відповідача згідно вимог пенсійного забезпечення, у період коли відповідач мав право на їх отримання.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтею 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статтями 1166, 1212, 1215 ЦК України, статтями 4, 12, 13, 81, 264, 265, 279, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: Головне управління Пенсійного Фонду України, РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16.

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя С.В.Кулик