Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1128/20
Провадження № 2/376/22/2025
У х в а л а

іменем України

про залишення позову без руху

"08" грудня 2025 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді Коваленка О.М.,

при секретарі Щур Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом Корюківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Сквирської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_2 , ТДВ «Шамраївський цукровий завод» про витребування земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

27.05.2020 року до Сквирського районного суду Київської області надійшов вказаний позов.

08.12.2025 року до канцелярії Сквирського районного суду Київської області надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кузьменко С.В. про залишення вищевказаної позовної заяви без руху.

В обгрунтування клопотання вказала, що при поданні позовної заяви Позивачем визначено ціну позову у розмірі 53 062,00 грн та сплачено судовий збір, як за подання позовної заяви майнового характеру. Вказану вартість Позивачем було обраховано виходячи із нормативно-грошової оцінки 1 га ріллі на території Київської області.

Відповідно до п. 3 ч.3 ст. 175 ЦПК України визначено, що у позовній заяві має бути зазначено ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Статтею 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно з пунктом 9, 10 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості, а у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19 (провадження № 12-36гс20) зроблено правовий висновок про те, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, Об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому положеннями частини третьої статті 6 Закону № 3674-VI встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивач, при поданні позову, самостійно обрахував ціну позову.

Разом з тим, з таким обрахунком ціни позову та розміру судового збору який підлягав сплаті під час подання позовної заяви відповідач не погоджується, останній не відповідає ані вимогам ЦПК України, ані Закону України «Про судовий збір».

Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» було внесено зміни, зокрема, до ст.ст. 261, 388, 390 і 391 ЦК України, закон набрав чинності 09.04.2025.

У відповідності до Прикінцевих та перехідних положень вищевказаного Закону, положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, а також у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права щодо: нерухомого майна, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до дня набрання чинності цим Законом; нерухомого майна, щодо якого на момент його передачі першому набувачеві законом не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності і дата його передачі першому набувачеві передує дню набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 390 ЦК України, суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.

Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується "щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».

Відповідно до частини 4 статті 177 ЦПК України у разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.

Згідно ч. 14 статті 265 ЦПК України у разі відмови у задоволенні позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду суд вирішує питання про повернення позивачу внесених ним на депозитний рахунок суду грошових коштів як компенсації вартості майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, а у разі задоволення позову - про перерахування грошових коштів на користь добросовісного набувача.

Отже, в разі, якщо суд прийде до переконання про невідповідність відповідача критеріям добросовісного набувача і відмовить в позові та ін., держава отримає назад внесені прокурором на депозит суду грошові кошти, що нівелює будь-які ризики втрати суми оцінки майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Як вбачається з матеріалів конкретної справи, прокурором подано до суду позовну заяву про витребування у фізичної особи земельної ділянки у порядку ст. 387, 388 ЦК України, майна із чужого незаконного володіння, тобто віндикаційний позов.

У пояснювальній записці до проекту Закону України Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилання захисту прав добросовісного набувача" метою запропонованих змін визначено: 1) вдосконалення правозастосування у правовідносинах щодо витребування майна у добросовісного набувача шляхом чіткого розмежування віндикаційного та негаторного позовів та можливості їх заявления; 2) вирішення питання компенсації добросовісному набувачеві при витребуванні майна на користь держави чи територіальної громади та подальшого відшкодування шкоди за рахунок винних осіб на користь держави чи територіальної громади; 3) посилення правових засад захисту прав та інтересів добросовісного набувача у випадку вибуття майна з власності держави чи територіальної громади.

Отже мета вказаного Закону співвідноситься з метою цивільного судочинства, визначеної частиною 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, зокрема, ефективним захистом порушених прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Таким чином, держава регламентувала порядок звернення органів державної влади, органів місцевого самоврядування та прокурорів до суду з позовами, направленими на вилучення майна з приватної власності інших осіб, шляхом визначення спеціального порядку звернення, що включає забезпечення прав відповідача через внесення депозиту у розмірі вартості майна, який буде спрямований на відшкодування вартості майна в разі задоволення позову.

Добросовісність є однією із загальних засад цивільного законодавства (п. 6 ч. 1 ст. З ЦК України).

За змістом ч. 5 ст. 12 ЦК України добросовісність набувача презюмується, тобто незаконний набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне.

Хоча позов подано прокурором до набрання чинності вищезгаданими змінами, Законом передбачено його зворотна дія в часі в справах, по яких не ухвалене судове рішення.

Враховуючи вищевикладене, внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду є обов`язковою умовою для вирішення спору.

Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» також було внесено зміни, зокрема, до ч. 4 ст. 177 і ч. 2 ст. 185 ЦПК України, доповнивши їх наступним змістом: «У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви»; «якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави невнесення у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок позивача внести відповідну грошову суму».

З огляду на вказані норми закону приходимо до висновку про зобов`язання позивача внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, станом на дату подання позовної заяви 27.05.2020 року.

Таким чином, після відкриття провадження у справі встановлено недоліки позовної заяви, які перешкоджають судочинству, оскільки умовою вирішення даного спору є попереднє внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості спірного майна на депозитний рахунок суду.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Кузьменко Світлана Володимирівна в своєму клопотанні просила розглянути клопотання про залишення позову без руху без її участі.

При вирішенні клопотання представника відповідача щодо залишення позовної заяви без руху суд прийшов до наступних висновків:

09.04.2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» №4292-ІХ від 12.03.2025 року, яким: статтю 390 ЦК України доповнено частиною п`ятою наступного змісту: « Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві».

Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.

Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви»;

- частину четверту статті 177 ЦПК України доповнено абзацом другим такого змісту: «У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви»;

-статтю 265 ЦПК України доповнено частиною чотирнадцятою такого змісту: « У разі відмови у задоволенні позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду суд вирішує питання про повернення позивачу внесених ним на депозитний рахунок суду грошових коштів як компенсації вартості майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, а у разі задоволення позову - про перерахування грошових коштів на користь добросовісного набувача».

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві і перехідні положення Закону № 4292-ІХ положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки)якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, а також у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права щодо: нерухомого майна, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових правна нерухоме майно до дня набрання чинності цим Законом; нерухомого майна, щодо якого на момент його передачі першому набувачеві законом не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності і дата його передачі першому набувачеві передує дню набрання чинності цим Законом.

Таким чином, зважаючи на те, що предметом даного спору є витребування у відповідача ОСОБА_1 на користь держави в особі Сквирської міської ради Білоцерківського району Київської області земельної ділянки з кадастровим номером :04:005:0010, загальною площею 2 га, що розташована на території Сквирської ОТГ (раніше Шапіївська сільська рада Сквирського району Київської області) Білоцерківського району Київської області, положення Закону № 4292-ІХ щодо зворотної дії в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна підлягають застосуванню у даній справі, в якій судом на момент набрання ним чинності не ухвалене відповідне рішення.

Як встановлено судом, прокурором при зверненні до суду із вказаним позовом, докази проведення експертно-грошової оцінки спірної земельної ділянки, чинної на дату подання позовної заяви, не надано.

Відповідно до частини одинадцятої статті 187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175,177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Із урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, щодо доцільності задоволення клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без руху.

Тому, позов Корюківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Сквирської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_2 , ТДВ «Шамраївський цукровий завод» про витребування земельної ділянки слід залишити без руху, надавши прокурору строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху для усунення вищевказаних недоліків, а саме:

- долучення експертно-грошової оцінки земельної ділянки із кадастровим номером :04:005:0010, загальною площею 2 га, чинної на дату подання позовної заяви;

- внесення на депозитний рахунок суду - (Рахунок отримувача: UA0018661. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26268119, Банк отримувача: ДКСУ, м.Київ. Код банку отримувача (МФО): 820172) грошових коштів у розмірі вартості спірної земельної ділянки.

Роз`яснити позивачу, що згідно із ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

На підставі наведеного та керуючись статтями 175,177,185,187,260-261 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Кузьменко Світлани Володимирівни про залишення позовної зави без руху - задовольнити.

Позовну заяву Корюківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Сквирської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_2 , ТДВ «Шамраївський цукровий завод» про витребування земельної ділянки - залишити без руху та надати строк для виправлення зазначених недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу про необхідність усунення недоліків та про те, що у разі не виправлення недоліків до вказаного терміну позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення (складення) та оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Коваленко