П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 року місто Київ

справа № 759/1067/25

провадження № 22-ц/824/15133/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Височанської Н.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Уколовим Олексієм Леонідовичем,

на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 17 липня 2025 року, постановлену у складі судді Ключник А.С.,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17 липня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача адвоката Уколова О.Л. про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Уколов О.Л. подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та передати вирішення питання про ухвалення додаткового рішення до Святошинського районного суду м.Києва. Апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необгрунтованою та несправедливою, з підстав порушення судом при її постановленні норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що на підтвердження факту понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката у зв`язку з розглядом справи є такі документи: повноваження адвоката Уколова О.Л., договір про надання правової допомоги від 13 липня 2025 року та акт виконаних робіт (наданих послуг) № 1 від 13 липня 2025 року. Тому вважає, що в матеріалах справи наявні докази, що обґрунтовують вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, є належними, допустимими, достатніми та були підставою для ухвалення у справі відповідного додаткового рішення. За таких обставин, вважає апелянт, висновок суду першої інстанції про те, що «при звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 60000 грн. представником позивача не надано жодного доказу понесення таких витрат» є помилковим.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Череда Т.М просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 17 липня 2025 року без змін.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - адвокат Череда Т.М. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Уколов О.Л. в судове засідання не з`явився, був повідомлений про місце, день і час засідання суду шляхом направлення судового повідомлення до його електронного кабінету, причини своєї неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність сторони позивача.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення представника відповідача адвоката Череди Т.М., перевіривши законність і обґрунтованість постановленої у справі ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Зважаючи, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 7 липня 2025 року позовні вимоги позивача задоволено та вирішено питання судових витрат, а при зверненні до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 60000 грн. представником позивача не надано жодного доказу понесення таких витрат, суд першої інстанції дійшов висновку, що заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат не підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами ( ч.ч.3-5 ст.137 ЦПК України).

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань ( ч.1 ст.182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони ( висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 22 квітня 024 року у справі № 346/2744/21).

Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21 виснував, що сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі. У разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє у задоволенні заяви про стягнення витрат.

Судом установлено, що в позовній заяві ОСОБА_1 вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу відсутні; під час судових дебатів, які відбулися 7 липня 2025 року представник позивач не зробив відповідну заяву про намір звернутися із заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу; у заяві про ухвалення додаткового рішення не наведено жодних поважних причин, чому докази витрат на професійну правничу допомогу не було подано до закінчення судових дебатів у справі.

Отже, оскільки стороною позивача до закінчення судових дебатів не повідомлено суд про намір подати протягом 5 днів після ухвалення рішення суду докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, та зміст заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення не містить обґрунтування поважних причин неподання ним доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Саме по собі подання доказів на підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу до заяви про ухвалення додаткового рішення, без вчинення дій, передбачених ч.8 ст.141 та ст.246 ЦПК України, не дає підстав для задоволення такої заяви. Відповідно доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними і не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційним судом встановлено, що ухвалу постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постановлену судом першої інстанції ухвалу без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Уколовим Олексієм Леонідовичем, залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 17 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна постанова складена 3 лютого 2026 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус