печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про направлення матеріалів справи за підсудністю

16 жовтня 2025 року

Суддя Печерського районного суду міста Києва Єрмічова В. В., вирішуючи питання про відкриття провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" про встановлення факту не проживання за місцем реєстрації,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Печерського районного суду міста Києва із указаним позовом.

Як зазначено в позовній заяві, позивач ОСОБА_1 пред`явила цей позов до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" з метою встановлення факту не проживання за місцем її реєстрації, мотивуючи вимоги тим, що вона зареєстрована в квартирі, яка розташована по АДРЕСА_1 , однак з 2015 року у ній не проживає. Однак, на момент виникнення спірних правовідносин за позивачем зберігається реєстрація місця проживання за вказаною адресою, що тягне за собою виникнення для неї негативних наслідків, зокрема необхідність обліку позивача як споживача житлово-комунальних послуг, якими вона фактично не користується. У зв`язку з цим, виникла необхідність в судовому порядку встановлення юридичного факту не проживання позивача за місцем реєстрації з метою підтвердження обставин, що мають значення для захисту її прав та законних інтересів.

Вивчивши позовну заяву з доданими до неї копіями документів, суддя дійшов такого висновку.

За загальним правилом позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ч. 2 ст. 27 ЦПК).

Відповідно до ч. 5 ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Згідно з ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №638/1988/17 зазначено, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

У постанові від 09.09.2020 у справі № 910/6644/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Велика Палата ВС у постанові від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18 визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у ч. 3 ст. 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

Ураховуючи обставини, якими обгрунтовано позов, спір виник у зв`язку з тим, що позивач ОСОБА_1 , яка зареєстрована в квартирі, що розташована по АДРЕСА_1 ), за вказаною адресою не проживає з 2015 року, тому вважає, що вона не є споживачем житлово-комунальних послуг, і вказане є підставою для звернення до суду за захистом її прав та законних інтересів.

Установлено, що на правовідносини, які виникли, поширюються правила виключної підсудності (за місцезнаходженням нерухомого майна), тому справа не підсудна Печерському районному суду м. Києва, а належить до територіальної юрисдикції Дарницького районного суду м. Києва.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншому суду.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно з ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

За таких підстав, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" про встановлення факту не проживання за місцем реєстрації слід передати за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва.

Керуючись ч. 1 ст. 27, статтями 31, 32, ч. 1 ч. 1 ст. 258, п. 1 ч. 1 ст. 260, ч. 1 ст. 261, ч. 9 ст. 268, п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" про встановлення факту не проживання за місцем реєстрації передати за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної судової ухвали.

Суддя Віта ЄРМІЧОВА