Справа № 946/528/24
Провадження № 2/946/48/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 січня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Адамова А.С.,
при секретарі: Тюміній О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїл в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі в окремий об`єкт нерухомості частки із майна, що є у спільній власності, визнання права власності та припинення спільної власності, -
24.01.2024 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі в окремий об`єкт нерухомості частки із майна, що є у спільній власності, визнання права власності та припинення спільної власності.
Так, згідно позовної заяви (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 30.07.2024, позивач ОСОБА_1 просить: виділити в натурі в окремий об`єкт нерухомості 1/2 частки, належної ОСОБА_1 , у праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , у складі частини житлового будинку літ. «А» з прибудовою літ. «а 2 », навісом літ. «а 3 » і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 1-кухня площею 12,1 кв. м., 2-коридор площею 3,3 кв. м., 3-житлова кімната площею 4,8 кв. м., 4-житлова кімната площею 14,1 кв. м, загальною площею 34,3 кв. м., у тому числі житлової 18,9 кв. м.; господарських будівель: літня кухня літ. «Б» площею забудови 15,0 кв. м., сарай літ. «Е» площею забудови 8,3 кв. м., вбиральня літ. «Є» площею забудови 1,6 кв. м.; споруд: № 1-ворота/хвіртка, №2-огорожа, № 3-огорожа, № 7-водопровід, № 11-вимощення, № 12-водопровід, які розташовані на земельній ділянці орієнтовною площею 0,0154 га з виходом (виїздом) в АДРЕСА_1 , при цьому конкретна площа буде визначена при формуванні в порядку ст. 79-1 Земельного Кодексу України; визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з: житлового будинку літ. «А» з прибудовою літ. «а 2 », навісом літ. «а 3 » і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 1-кухня площею 12,1 кв. м., 2-коридор площею 3,3 кв. м., 3-житлова кімната площею 4,8 кв. м., 4-житлова кімната площею 14,1 кв. м, загальною площею 34,3 кв. м., у тому числі житлової 18,9 кв. м.; господарських будівель: літня кухня літ. «Б» площею забудови 15,0 кв. м., сарай літ. «Е» площею забудови 8,3 кв. м., вбиральня літ. «Є» площею забудови 1,6 кв. м.; споруд: № 1-ворота/хвіртка, №2-огорожа, № 3-огорожа, № 7-водопровід, № 11-вимощення, № 12-водопровід, які розташовані на земельній ділянці орієнтовною площею 0,0154 га з виходом (виїздом) в АДРЕСА_1 , при цьому конкретна площа буде визначена при формуванні в порядку ст. 79-1 Земельного Кодексу України; припинити право спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначає, що їй належить 1/2 частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності Позивача на частку підтверджується договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфимовою Т.І. від 28.12.2004, реєстраційний № 7051, витягом з ДРПП № 358944108 від 19.12.2023. В цілому об`єкт нерухомого майна складається з літ. А - житловий будинок, загальною площею 52,9 кв. м., житловою площею 28,5 кв.м., літ. а - тамбур, літ. а2 - прибудова, літ. а3 - навіс, літ. Б - літня кухня, літ. В - сарай, літ. Г - вбиральня, літ. Е - сарай, літ. Є - вбиральня, надвірні споруди - № 1-12. У фактичному користуванні Позивачки знаходиться частина літ. А - житлового будинку, у т.ч. літ. а2 - прибудова, літ. а3 - навіс, у складі приміщень: 1 - кухня, площею 12,1 кв.м., 2 - коридор, площею 3,3 кв.м., 3 - житлова, площею 4,8 кв.м., 4 - житлова, площею 14,1 кв.м., загальною площею 34,3 кв. м., житловою площею 18,9 кв.м., літ. Е - сарай, літ. Є - вбиральня, надвірні споруди - № 1-3,7, 11-12. Іншим співвласником, відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Арнаут О.В. від 30.10.2015, реєстраційний № 2882, є ОСОБА_2 . Не зважаючи на встановлений порядок користування житловим будинком, вільно розпоряджатися майном, вона не може, оскільки, повинна всі дії узгоджувати з співвласником. Взаєморозуміння щодо спільного володіння з співвласником не вдається досягнути у позасудовому порядку шляхом укладення договору про виділ в натурі в окремий об`єкт нерухомості частки із майна, що є у спільній власності, у зв`язку з чим, вона вимушена звернутися до суду для поділу майна, що знаходиться в спільній частковій власності. Згідно висновку експерта № 28/28-2024 за результатами судової будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи за її зверненням, складеного судовим експертом Цурканом В.І. 10.06.2024, визначено, що належну їй, ОСОБА_1 , 1/2 частку житлового будинку по АДРЕСА_1 у складі: частини житлового будинку літ. «А» з прибудовою літ. «а 2 », навісом літ. «а 3 » і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 1-кухня площею 12,1 кв. м., 2-коридор площею 3,3 кв. м., 3-житлова кімната площею 4,8 кв. м., 4-житлова кімната площею 14,1 кв. м, загальною площею 34,3 кв. м., у тому числі житлової 18,9 кв. м.; господарських будівель: літня кухня літ. «Б» площею забудови 15,0 кв. м., сарай літ. «Е» площею забудови 8,3 кв. м., вбиральня літ. «Є» площею забудови 1,6 кв. м.; господарських споруд: № 1-ворота/хвіртка, №2-огорожа, № 3-огорожа, № 7-водопровід, № 11-вимощення, № 12-водопровід, технічно можливо виділити в окремий об`єкт нерухомості з реєстрацією під окремим реєстровим номером та привласненням окремого адресного номеру і закріпленням за ним частини земельної ділянки площею 0,0154 га з виходом (виїздом) в провулок Гостомельський зовнішні межі, якої визначаються за наведеними у таблиці 1 координатам їх точок повороту відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року - графічно зображено у додатку 1.
Ухвалою суду від 04.12.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, проте її представник надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.
Так, згідно інформації відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . У позовній заяві адреса мешкання відповідача вказана як - АДРЕСА_3 .
Укрпоштою на дві вказані адреси надіслано відповідачу ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позову з додатком, заяви про збільшення позовних вимог, проте поштові конверти повернулися із довідками про невручення, оскільки адресат відсутній за вказаною адресою та за закінченням терміну зберігання.
Судом були вжиті вичерпні засоби для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи. Так, існуюча практика судів України, в тому числі і практика Верховного Суду, визначає, що неотримання стороною провадження судового виклику, надісланого на її адресу у визначеному законом порядку, зокрема повернення такого виклику за закінченням терміну зберігання у поштовому відділенні або відмова від отримання, вважається належним повідомленням сторони про виклик.
Зазначені обставини дають змогу суду дійти висновку про наявність даних про своєчасне сповіщення відповідача про місце і час розгляду справи.
Згідно рішенню від 08.11.2005 р. у справі «Смірнов проти України» в силу ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. В своїх рішення Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідачем до суду не надано відзиву на позовну заяву.
Будь-яких заяв або клопотань від учасників справи не надходило.
Враховуючи те, що відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, про відкриття провадження був повідомлений належним чином а також те, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд, керуючись положеннями ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказах.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 1/2 частки, у праві спільної часткової власності, житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфимовою Т.І. від 28.12.2004, реєстраційний № 7051, витягом з ДРПП № 358944108 від 19.12.2023.
Іншим співвласником є ОСОБА_2 з часткою 1/2 - на підставі посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В. (реєстровий № 2882) договору дарування від 30.10.2015 року.
За даними виготовленого станом на 08.12.2023 року ФОП ОСОБА_3 технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 до складу вказаного домоволодіння входять: житловий будинок літ. «А» з тамбуром літ. «а», навісом літ. «а1», прибудовою літ. «а2», навісом літ. «а3»; господарські будівлі: літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», вбиральня літ. «В», вбиральня літ. «Г», сарай літ. «Е», вбиральня літ. «Є»; господарські споруди: № 1- ворота /хвіртка, № 2-огорожа, № 3-огорожа, № 4-огорожа, № 5-огорожа, № 6-замощення, № 7-водопровід, № 8-водопровід, № 9-хвіртка, № 10-замощення, № 11-замощення, № 12-водопровід - графічно зображено на рисунку 1.
Відповідно до висновку судового експерта Цуркана В.І. № 28/28-2024 за результатами судової будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи за зверненням ОСОБА_1 від 10.06.2024р., належна, на підставі посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфимовою Т.І. (реєстровий № 7051) договір дарування від 28.12.2004 року, ОСОБА_1 1/2 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 у складі: частини житлового будинку літ. «А» з прибудовою літ. «а2», навісом літ. «а3» і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 1-кухня площею 12,1 кв. м., 2-коридор площею 3,3 кв. м., 3-житлова кімната площею 4,8 кв. м., 4-житлова кімната площею 14,1 кв. м, загальною площею 34,3 кв. м., у тому числі житлової 18,9 кв. м.; господарських будівель: літня кухня літ. «Б» площею забудови 15,0 кв. м., сарай літ. «Е» площею забудови 8,3 кв. м., вбиральня літ. «Є» площею забудови 1,6 кв. м.; господарських споруд: № 1-ворота/хвіртка, № 2-огорожа, № 3-огорожа, № 7-водопровід, № 11-вимощення, № 12-водопровід (всього майна на суму двісті дев`яносто одна тисяча вісімсот дев`яносто чотири грн., 00 коп.), технічно можливо виділити в окремий об`єкт нерухомості з реєстрацією під окремим реєстровим номером та привласненням окремого адресного номеру і закріпленням за ним частини земельної ділянки площею 0,0154 га з виходом (виїздом) в провулок Гостомельський зовнішні межі, якої визначаються за наведеними у таблиці 1 координатам їх точок повороту відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року - графічно зображено у додатку 1. Значення площі земельної ділянки може бути уточнене при її формуванні у порядку, передбаченому статтею 79-1 Земельного кодексу України.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 356 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Згідно ч.ч. 1, 2. 3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.
Згідно з правовою позицією судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, наведеною у Постанові від 3 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.
У ч. 2 ст. 364 ЦК України передбачено, що виділ в натурі частини неподільної речі є юридично неможливим.
Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦК України, неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.
Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) будинку, що перебуває у спільній власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину із самостійним виходом або у разі, коли є технічна можливість переобладнання в окремі ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.
Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Як зазначено у роз`ясненнях, викладених у п.6,7,12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991р. (з подальшими змінами і доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК України, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК України ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.
Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст.364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України та п. 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року №1117 "Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них".
Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна № 55 від 18.06.2007 року, затвердженою в Мінюсті України від 06.07.2007 року.
Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.
Згідно п.п. 3.1.-3.3. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, розрахунок часток у спільній власності на об`єкти нерухомого майна виконується за заявами всіх співвласників об`єктів нерухомого майна. У разі невідповідності розмірів часток, указаних у правовстановлювальних документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлювальних документів. Право кожного співвласника в спільній частковій власності визначається часткою, яка виражається в простих правильних дробах (1/2; 1/3; 3/5 тощо). При цьому вказані в правовстановлювальних документах розміри часток співвласників на об`єкт нерухомого майна в сумі повинні становити одиницю. За відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку.
Згідно з ч.1 ст.88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.
При цьому, питання формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав визначено у ст.79-1 ЗК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_5 ; адреса мешкання: АДРЕСА_6 ) про виділ в натурі в окремий об`єкт нерухомості частки із майна, що є у спільній власності, визнання права власності та припинення спільної власності - задовольнити.
Виділити в натурі в окремий об`єкт нерухомості 1/2 частки, належної ОСОБА_1 , у праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , у складі частини житлового будинку літ. «А» з прибудовою літ. «а 2 », навісом літ. «а 3 » і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 1-кухня площею 12,1 кв. м., 2-коридор площею 3,3 кв. м., 3-житлова кімната площею 4,8 кв. м., 4-житлова кімната площею 14,1 кв. м, загальною площею 34,3 кв. м., у тому числі житлової 18,9 кв. м.; господарських будівель: літня кухня літ. «Б» площею забудови 15,0 кв. м., сарай літ. «Е» площею забудови 8,3 кв. м., вбиральня літ. «Є» площею забудови 1,6 кв. м.; споруд: № 1-ворота/хвіртка, №2-огорожа, № 3-огорожа, № 7-водопровід, № 11-вимощення, № 12-водопровід, які розташовані на земельній ділянці орієнтовною площею 0,0154 га з виходом (виїздом) в провулок Гостомельський, при цьому конкретна площа буде визначена при формуванні в порядку ст. 79-1 Земельного Кодексу України.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з: житлового будинку літ. «А» з прибудовою літ. «а 2 », навісом літ. «а.3 » і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 1-кухня площею 12,1 кв. м., 2-коридор площею 3,3 кв. м., 3-житлова кімната площею 4,8 кв. м., 4-житлова кімната площею 14,1 кв. м, загальною площею 34,3 кв. м., у тому числі житлової 18,9 кв. м.; господарських будівель: літня кухня літ. «Б» площею забудови 15,0 кв. м., сарай літ. «Е» площею забудови 8,3 кв. м., вбиральня літ. «Є» площею забудови 1,6 кв. м.; споруд: № 1-ворота/хвіртка, №2-огорожа, № 3-огорожа, № 7-водопровід, № 11-вимощення, № 12-водопровід, які розташовані на земельній ділянці орієнтовною площею 0,0154 га з виходом (виїздом) в АДРЕСА_1 , при цьому конкретна площа буде визначена при формуванні в порядку ст. 79-1 Земельного Кодексу України.
Припинити право спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено та підписано 09.01.2025р.
Суддя: А.С.Адамов