Провадження № 2-з/554/87/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(про забезпечення позову)

30.12.2025 року місто Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави в складі судді Бугрія В.М., за участю секретяря судових засідань Мазніченко М.А., розглянувши заяву адвоката Васильєвої Любові Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Шевченківського районного суду міста Полтави перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна.

29.12.2025 року від адвоката Васильєвої Любові Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій вона просила забезпечити позов шляхом накладення арешту на одну другу частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

В обґрунтування заяви вказувала, що предметом позову є однокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на квартиру зареєстроване за відповідачем ОСОБА_2 . Позивач просить визнати за нею право власності на ( одну другу) частку цієї квартири. Відповідач ОСОБА_2 проживав у спірній квартирі. Позивача та їхніх трьох дітей до квартири не пускає. 20 грудня 2025 року позивачці зателефонували сусіди по квартирі АДРЕСА_2 та повідомили, що у квартирі проживають сторонні особи.

Позивач намагалась з`ясувати, хто проживає у спірній квартирі, яка є спільною сумісною власністю її та відповідача.

Особа, яка проживає у квартирі повідомила їй, що вона скоро буде новим власником квартири, що дала завдаток за квартиру ОСОБА_2 , як власнику квартири. Він віддав їй ключі від квартири, дозволив проживати у квартирі, а сам особисто готує документи для оформлення договору купівлі-продажу квартири. Також в квартиру завезені речі нових мешканців, поміняні штори та тюлі, люстри.

Позивач розуміє, що відповідно до вимог чинного законодавства відповідач без її згоди не має можливості провести відчуження квартири, якщо буде діяти виключно в межах закону.

Однак враховуючи, що останнім часом активізувались шахраї з незаконного заволодіння нерухомим майном, вона має обґрунтовані підстави припускати, що відповідач може провести відчуження квартири без її згоди та без її відома.

З врахуванням наведеного, сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд прийшов до висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

При цьому, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, заяву про забезпечення позову та надані до неї документи, дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як вже зазначалося, підстави для забезпечення позову визначені ст. 149 ЦПК України.

Ці підстави є оціночними, тому необґрунтоване вжиття таких заходів може призвести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Аналізуючи зміст положень ч.2 ст.149 ЦПК України суддя зазначає, що забезпечення позову допускається лише у виключних випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення та спрямоване на те, щоб не допустити настання незворотних наслідків щодо відновлення порушеного права.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до п. п. 2, 4 частини першої статті 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

За змістом частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. А у пункті 4 даної постанови роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) зроблено висновок, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постановах від 21.11.2018 р. у справі №826/8556/17, від 25.04.2019 р. у справі №826/10936/18, від 29.01.2020 р. у справі №640/9167/19.

При цьому заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, у зв`язку із чим, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість утруднення чи неможливість виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

На обґрунтування своєї заяви про забезпечення позову адвокат зазначає, що особа, яка проживає у квартирі повідомила їй, що вона скоро буде новим власником квартири, що дала завдаток за квартиру ОСОБА_2 , як власнику квартири. Він віддав їй ключі від квартири, дозволив проживати у квартирі, а сам особисто готує документи для оформлення договору купівлі-продажу квартири. Також в квартиру завезені речі нових мешканців, поміняні штори та тюлі, люстри.

Таким чином, відповідач використовуючи свої владні повноваженні та ресурси має намір і можливості на відчуження спірноїквартири, зокрема, продати чи передати у довгострокову оренду або вчинити інші дії, направлені на ускладнення виконання рішення суду, в разі задоволення позову. Природно, що це ускладнить виконання рішення суду та судовий контроль за його виконанням у зв`язку зі зміною власника.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів адвоката щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням спірних правовідносин, що виникли між сторонами, зважаючи на те, що позивачем доведено розумності та доцільності такого забезпечення, зважаючи на викладене суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.7,149,150,153,197,258-261,353,354 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву адвоката Васильєвої Любові Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на одну другу частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Учасник справи, якому ухвала суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

З текстом ухвали суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя В.М.Бугрій