печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року

м. Київ

Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуртової Т. І.,

з участю секретаря судового засідання - Бачинської Д. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві заяву Акціонерного товариства «Українська залізниця» про поворот виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року Aкціонерне товариство «Українська залізниця» (далі також - АТ «Українська залізниця», заявник) звернулося до суду із заявою про поворот виконання рішення суду у справі № 757/65872/17-ц.

Заява мотивована тим, що у провадженні Печерського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 757/65872/17-ц за позовною заявою ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 ) до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20.07.2018 позов ОСОБА_1 було задоволено повністю, а саме:

- поновлено ОСОБА_1 на посаді директора департаменту корпоративного управління ПАТ «Українська залізниця» з 20 вересня 2017 року;

- стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 1 283 318 грн 44 коп. без урахування податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів;

- рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць в розмірі 140 137 грн 58 коп. без урахування податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів - допущено до негайного виконання;

- у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення - відмовлено;

- стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь держави судовий збір за вимоги немайнового характеру у розмірі 640 грн та за вимоги майнового характеру у розмірі 8 000 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, АТ «Українська залізниця» було подано апеляційну скаргу.

Рішенням Київського апеляційного суду від 06.02.2019 апеляційну скаргу AT «Українська залізниця» задоволено частково. Рішення Печерського районного суду м. Києва від 20.07.2018 скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ (розпорядження) № 2426/ОС від 20 вересня 2017 року про звільнення ОСОБА_1 з посади директора департаменту корпоративного управління публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21 вересня 2017 року по 07 лютого 2018 року в розмірі 611 509 грн 44 коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Київського апеляційного суду, АТ «Українська залізниця» та ОСОБА_1 було подано касаційні скарги до Верховного Суду.

Постановою Верховного Суду від 21.01.2020 касаційні скарги було залишено без задоволення, а рішення Київського апеляційного суду від 06.02.2019 без змін.

Зазначає, що до вирішення цієї справи в суді апеляційної інстанції Печерським районним відділом ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 31.08.2018 ВП № НОМЕР_2 про стягнення з ПАТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 суми у розмірі 1 283 318,44 грн.

Відповідно до платіжної вимоги від 03.09.2018 з ПАТ «Українська залізниця» проведено примусове списання коштів 01.10.2018 згідно з виконавчим листом Печерського районного суду м. Києва від 29.08.2018 № 757/65872/17-ц у сумі 1 411 949,95 грн.

Вказана сума була отримана Позивачем у повному обсязі, що підтверджується також роздруківкою декларації ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру декларацій.

09.10.2018 Печерським районним відділом ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням.

Заявник вважає, що стягнення з ПAT «Українська залізниця» суми грошових коштів у розмірі 1 283 318,44 грн на виконання рішення Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/65872/17-ц на користь ОСОБА_1 було безпідставним і незаконним, адже рішенням Київського апеляційного суду від 06.02.2019 було скасовано рішення Печерського районного суду м. Києва та прийнято нове, зокрема про стягнення з ПАТ «Українська залізниця» середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 21 вересня 2017 року по 07 лютого 2018 року лише в розмірі 611 509 грн 44 коп.

Тобто, Київський апеляційний суд, скасувавши рішення суду першої інстанції, задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 в меншому розмірі на 671 809,00 грн. (1 283 318,44 - 611 509,44 = 671 809,00).

Заявник вважає, що грошові кошти в розмірі 671 809,00 грн мають бути йому повернуті ОСОБА_1 .

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.03.2021 було зупинено провадження по справі до закінчення перегляду Другою судовою палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду постанови Київського апеляційного суду від 06.10.2020 року у справі № 753/7342/18 в частині відмови у задоволенні заяви АТ «Українська залізниця» про поворот виконання рішення.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.05.2025 справу прийнято до провадження судді Гуртової Т. І., поновлено провадження у цивільній справі за заявою АТ «Українська залізниця» про поворот виконання рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та поновлено провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 01.10.2025.

Від представника заява, адвоката Прасол А. С., надійшла заява про розгляд заяви без її участі. Заявлені вимоги підтримувала.

Стягувач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, будучи належно повідомленою про день, час та місце розгляду справи. Заяв, пояснень, клопотань не надходило.

Вирішуючи питання про наявність підстав для повороту виконання рішення суду за заявою AT «Українська залізниця», суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20.07.2018 позов ОСОБА_1 було задоволено повністю, а саме:

- поновлено ОСОБА_1 на посаді директора департаменту корпоративного управління ПАТ «Укрзалізниця» з 20 вересня 2017 року.

- стягнено з Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 1 283 318 грн. 44 коп. без урахування податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

- рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць в розмірі 140 137 грн. 58 коп. без урахування податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів - допустити до негайного виконання.

- у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення - відмовлено.

- стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» на користь держави судовий збір за вимоги немайнового характеру у розмірі 640 грн. та за вимоги майнового характеру у розмірі 8 000 грн.

Рішенням Київського апеляційного суду від 06.02.2019 апеляційну скаргу AT «Укрзалізниця» задоволено частково. Рішення Печерського районного суду м. Києва від 20.07.2018 скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позовом ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ (розпорядження) № 2426/ОС від 20 вересня 2017 року про звільнення ОСОБА_1 з посади директора департаменту корпоративного управління публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця».

Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21 вересня 2017 року по 07 лютого 2018 року в розмірі 611 509 грн 44 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

З урахуванням встановлених фактичних обставин, колегія суддів дійшла висновку про неправомірність звільнення позивача з роботи, а тому наказ (розпорядження) № 2426/ОС від 20 вересня 2017 року про звільнення ОСОБА_1 з посади директора департаменту корпоративного управління публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» визнано незаконним та скасовано.

Разом з тим, вимоги позивача про поновлення на роботі не підлягають задоволенню, оскільки на час розгляду справи в суді строковий трудовий договір між сторонами по справі закінчився, трудові стосунки між сторонами на підставі контракту припинилися.

Між тим, до вирішення цієї справи в суді апеляційної інстанції Печерським районним відділом ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 31.08.2018 ВП № НОМЕР_2 про стягнення з ПАТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 суми у розмірі 1 283 318,44 грн.

Відповідно до платіжної вимоги від 03.09.2018 з ПАТ «Укрзалізниця» проведено примусове списання коштів 01.10.2018 згідно з виконавчим листом Печерського районного суду м. Києва від 29.08.2018 № 757/65872/17-ц у сумі 1 411 949,95 грн.

Грошові кошти у розмірі 1 283 318,44 грн були отримані Позивачем у повному обсязі, що підтверджується також роздруківкою декларації ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру декларацій.

09.10.2018 Печерським районним відділом ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням.

Отже, на момент прийняття Київським апеляційним судом рішення у цій справі та стягнення із заявника лише 611 509 грн 44 коп. (замість 1 283 318,44 грн. як того просила ОСОБА_1 у позові, який було задоволено судом першої інстанції), Печерським районним відділом ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві було вже виконано рішення суду першої інстанції від 20.07.2018 в повному обсязі та стягнуто із заявника основний борг у розмірі 1 283 318,44 грн, (замість 611 509 грн 44 коп.). Вищезазначена сума грошових коштів була стягнута з рахунків ПAT «Укрзалізниця».

Постановою Верховного Суду від 21.01.2020 рішення Київського апеляційного суду від 06.02.2019 залишено без змін.

Станом на день розгляду справи грошові коштів у розмірі 671 809,00 грн ОСОБА_1 заявнику не повернуті. Доказів зворотного стягувачем не надано.

Відповідно до ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо скасовано рішення третейського суду, боржникові повертається все те, що з нього стягнуто на користь стягувача за вказаним рішенням (ч.3 ст. 444 ЦПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Згідно з п. 9 ст. 444 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду (ч. 10 ст. 444 ЦПК України).

У рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року по справі №13-рп/2011 роз`яснено, що інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Отже, за змістом наведених норм закону поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі.

За своєю суттю поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту майнових прав учасників справи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.09.2019 року у справі № 569/15646/16-ц.

Відповідно до ч.10 ст. 444 ЦПК України заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи.

Як вже зазначено вище, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Київського апеляційного суду від 06.02.2019 у цій справі було скасовано рішення Печерського районного суду м. Києва від 20.07.2018. Ухвалено нове рішення, яким позовом ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема стягнуто з ПАТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21 вересня 2017 року по 07 лютого 2018 року в розмірі 611 509 грн 44 коп.

Постановою Верховного Суду від 21.01.2020 рішення Київського апеляційного суду від 06.02.2019 залишено без змін.

Відтак, при зверненні із заявою про поворот виконання рішення суду заявником не порушено вимоги ч. 10 ст. 444 ЦПК України, строк звернення із такою заявою не пропущено.

Таким чином, враховуючи те, що постановою Верховного Суду від 21.01.2020 рішення Київського апеляційного суду від 06.02.2019 у справі № 757/65872/17-ц залишено без змін, суд дійшов висновку про задоволення заяви Акціонерного товариства «Українська залізниця» про поворот виконання рішення суду та необхідність повернення йому стягнутої суми.

На підставі вищевикладеного, керуючись 353, ст. 444 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Акціонерного товариства «Українська залізниця» про поворот виконання рішення суду - задовольнити.

Здійснити поворот виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 20.07.2018 у справі № 757/65872/17-ц за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (, місце реєстрації юридичної особи: м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5) грошові кошти у сумі 671 809 (шістсот сімдесят одна тисяча вісімсот дев`ять) гривень 00 коп.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвалу суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали складено та підписано 10.10.2025.

Суддя Тетяна ГУРТОВА