справа №176/3289/24
провадження №2/176/221/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Крамар О.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в м. Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (, юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Олеся Гончара, буд. 2), третя особа - Інгульска шахта Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (, юридична адреса: Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Неопалимівка) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

20 листопада 2024 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», третя особа - Інгульска шахта Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23 червня 2023 року ОСОБА_1 звільнено з посади начальника дільниці Спуск-підйому Інгульської шахти Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», у зв`язку із виявленням невідповідності працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України.

При звільненні з роботи Державне підприємство «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - ДП СхідГЗК) не провело повного розрахунку з позивачем у день звільнення.

У зв`язку з порушенням трудових прав позивача, останній звертається до суду для забезпечення стягнення з ДП СхідГЗК середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більше як за 6 місяців.

Просив стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 199 553,61 грн. та понесені судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 1596,43 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн.

Ухвалою судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 21.11.2024 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачеві строк для усунення недоліків.

02.12.2024 року, на виконання вимог ухвали від 21.11.2024 року, позивачем недоліки позовної заяви було усунуто.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 06.11.2024 року було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Позивачу, відповідно до вимог ЦПК, було направлено копію ухвали про відкриття провадження. Заперечень про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження від позивача не надійшло.

Відповідно до вимог ЦПК України, відповідачу ДП «СхідГЗК» було направлено копію позовної заяви та додатків до неї, копію ухвали суду про відкриття провадження у справі. Надано строк для подачі заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву за наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. Заперечень від відповідача щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, не надійшло.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву. Відповідач не заперечує той факт що затримка розрахунку позивача з відповідачем при звільненні мало місце.

Однак, вирішуючи спір по суті, відповідач вважає за можливе зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, виходячи з правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 р. у справі № 761/9584/15-ц. Просить застосувати співмірність боргу та стягнути з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 19 955,36 грн.

Третій особі, відповідно до вимог ЦПК, було направлено копію ухвали про відкриття провадження. Заперечень про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження від представника третьої особи не надійшло.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Приписами ст.43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Так, відповідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що позивач працював на державному підприємстві «Східний гірничо-збагачувальний комбінат». 23 червня 2023 року ОСОБА_1 звільнено з посади начальника дільниці Спуск-підйому Інгульської шахти Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», у зв`язку із виявленням невідповідності працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України.

В день звільнення позивача, а саме 23.06.2023 року, відповідач не здійснив виплату належних йому коштів.

Відповідно до довідки №102 від 27.08.2024 року, наданої Інгульською шахтою ДП «СхідГЗК» розмір середньоденної заробітної плати позивача складає 1492,80 грн.

Згідно положень статі 117 КЗпП України судом можуть бути задоволені позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Таким чином, оскільки позивач був звільнений з роботи 23 червня 2023 року, час затримки кінцевого розрахунку при звільненні, станом на 23 грудня 2023 року, складає 131 робочий день.

Отже, із відповідача на користь позивача слід стягнути середній заробіток за час затримки кінцевого розрахунку при звільненні в сумі 195 556,80 грн. (1492,80грн/день * 131 робочий день).

Згідно із ч. 1 ст. 47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

За змістом ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

При цьому, відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України.

Відповідно ч.2 ст.233 КЗпП із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Проаналізувавши зазначені норми, суд приходить до висновку, що всі суми (заробітна плата, компенсація за несвоєчасну виплату заробітної плати, компенсація за невикористану відпустку, тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день його звільнення.

Отже, із відповідача на користь позивача слід стягнути середній заробіток за час затримки кінцевого розрахунку при звільненні в сумі 195 556,80 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 20000 грн. суд зазначає наступне.

За ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Положенням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Слід зазначити, що витрати на професійну правничу допомогу є видом судових витрат і всі норми процесуального кодексу, які стосуються судових витрат відносяться також до витрат на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог.

Так, позивачем та його представником не надано суду жодних доказів на підтвердження витрат на правову допомогу, тому у задоволенні цієї вимоги необхідно відмовити.

Судовий збір в сумі 1995,54 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 116,117 КЗпП, ст.ст. 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», третя особа - Інгульска шахта Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (, юридична адреса: вул. О. Гончара, 2, місто Жовті Води, Дніпропетровська область), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , середній заробіток за весь час затримки розрахунку у розмірі 195 556,80 грн., та судовий збір в розмірі 1995,54 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 07.01.2025 року.

Суддя