Справа № 214/9447/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 січня 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Ковтун Н.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Фартушної Є.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу №214/9447/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-

ВСТАНОВИВ:

01.11.2024 року представник ТОВ «Коллект Центр» звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики №1145152 від 27.04.2021 року в сумі 414673,62 грн. та за договором №3942997 від 04.04.2021 року у розмірі 34304,89 грн, а також судового збору в розмірі 2422,40 грн, та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 16000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27.04.2024 між ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір №1145152, відповідно до якого позикодавець надає позичальнику у власність грошові кошти у сумі 12250,00 грн.

Відповідно до умов договору у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченого договором позики, за кожен день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але не більше 90 календарних днів.

30.12.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу, згідно якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до боржників, зокрема до ОСОБА_1 за договором №1145152.

10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до боржників, зокрема до ОСОБА_1 за договором №1145152.

Відповідач належним чином свої зобов`язання не виконує, в результаті чого розмір заборгованості, який позивач просить стягнути з відповідача, становить 41673,62 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 12250,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 29009,45 грн, інфляційні втрати 357,79 грн, 3% річних 56,38 грн.

Крім того, 04.04.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір №3942997, відповідно до якого позикодавець надає позичальнику у власність грошові кошти у сумі 10400,00 грн.

Відповідно до умов договору у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченого договором позики, за кожен день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але не більше 90 календарних днів.

24.01.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу, згідно якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до боржників, зокрема до ОСОБА_1 за договором №3942997.

10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до боржників, зокрема до ОСОБА_1 за договором №3942997.

Відповідач належним чином свої зобов`язання не виконує, в результаті чого розмір заборгованості, який позивач просить стягнути з відповідача, становить 33304,89 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 10400,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 23712,00 грн, інфляційні втрати 166,40 грн, 3% річних 26,49 грн.

Відповідач ОСОБА_1 не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, у зв`язку з чим представник позивача звернувся з вказаним позовом до суду.

Ухвалою суду від 04 листопада 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

У зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Через неявку у судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 27.04.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №1145152, відповідно до умов якого, згідно п.1 Договору Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату від суми позики.

Відповідно до п. 2 Договору про надання позики: визначено суму позики 1225000 грн, строк позики - 30 днів, процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,99%, яка нараховується за кожен день користування Позикою.

Відповідно до Договору Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі.

Відповідно до положень Договору цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі

Відповідно до п.6.5. Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення Позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту Позику (або її частину) Товариство має право нараховувати Проценти у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожний день понадстрокового користування Позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) та Процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування Процентів на Позику (або її частину) за понадстрокове користування Позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на Позику за понадстрокове користування.

TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором позики №1145152 від 27.04.2021 року виконав належним чином, перерахувавши грошові кошти у розмірі 12250,00 грн, відповідачу на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою вих.№КД-000000112 від 16.09.2024 року, яка підписана електронним цифровим підписом (а.с.38).

З розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором №1145152 станом на 30.12.2021 вбачається, що розрахунок заборгованості відповідача здійснено за період з 27.04.2021 року по 30.12.2021, де загальна сума заборгованості складає 41673,62 грн, з яких сума заборгованості за тілом 12 250,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 29009,45 грн, інфляційні втрати 357,79 грн, 3% річних 56,38 грн (а.с.59-63).

Відповідно до договору факторингу № 30-12/2021 від 27.01.2022 року, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт капітал», ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів » зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» зобов`язується, здійснивши фінансування (оплату), прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів », і стає новим кредитором за договорами позики, укладеними між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів » і боржниками (а.с.79-83).

Згідно витягу з реєстру боржників №1 до договору факторингу № 30-12/2021 від 30.12.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики №1145152 від 27.04.2021 року; сума заборгованості складає 41259,45 грн, з яких сума заборгованості за тілом 12250,00 грн, сума заборгованості по процентам за користування 29009,45 грн.(а.с.98).

10.03.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступає шляхом продажу ТОВ «Коллект Центр» належні ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Коллект Центр» набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» до боржників, зазначених у додатках № 1 та № 3 до цього договору (а.с.123-128).

Згідно витягу з реєстру боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 , за договором позики №1145152 від 27.04.2021; сума заборгованості складає 41673,62 грн, з яких сума заборгованості за тілом 12 250,00 грн, сума заборгованості по процентам за користування 29009,45 грн. (а.с.132).

Відповідно до ст.3 Закону України Про електронну комерцію»(далі Закон) електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Враховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 12250,00 грн, за тілом кредиту.

Що стосується вимог позивача про стягнення відсотків у сумі 29009,45 грн, суд зазначає наступне: як вбачається з розрахунку заборгованості позивачем нараховані відсотки за користування кредитом за період з 27.04.2021 по 30.12.2021, тобто станом на дату відступлення TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги ТОВ «Вердикт Капітал». Відповідно до умов договору позики, строк дії договору встановлений сторонами на 30 днів, тобто до 27.05.2021 включно.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Так, у зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за вказаним вище договором позивач просить стягнути заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 29009,45 грн.

Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.

Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.

Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст.1050 ЦК України» (п.п 81-85, 91).

Враховуючи, що позивачем нараховані відсотки за користування кредитом за межами строку кредитування, відтак у задоволенні вимог позивача в частині нарахування відсотків за користування кредитом, починаючи з 28.05.2021, слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Вимоги позивача про стягнення відсотків за користування позикою в період з 27.04.2021 року по 27.05.2021 в сумі 3379,93 грн підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Саме такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладений у постанові від 01.10.2014 у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс18.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, оскільки не надавав своєчасно первісному кредитору, TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», а згодом і ТОВ «Коллект Центр» грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов договору. Таким чином, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за вищевказаним кредитним договором.

Суд погоджується з розрахунком 3% річних та інфляційних втрат, відтак, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу неповернуті, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за договором позики №1145152 у сумі 16344,10 грн, яка складається з: 12250,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 3379,93 грн - відсотки за користування кредитом, 56,38 грн - 3% річних, 357,79 грн - інфляційні втрати.

В решті вимог позивача слід відмовити.

Що стосується кредитного договору №3942997 від 04.04.2021, суд зазначає наступне.

Так судом встановлено, що 04.04.2021 відповідач уклав із ТОВ «Авентус Україна» договір про надання споживчого кредиту № 3942997, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 10400,00 грн, строком на 30 днів з 04.04.2021 до 04.05.2021.

Відповідно до договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користуванням кредитом (дата платежу): 04.05.2021, процентна ставка/день 1,90%.

24.01.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 24-01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі і за договором про надання споживчого кредиту № 3942997, що підтверджується витягом з Реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги.

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, у тому числі і за договором про надання споживчого кредиту № 3942997, що підтверджується витягом з Реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги.

Згідно з наданими позивачем розрахунками заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 3942997, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем, відповідач свої зобов`язання, передбачені договором, щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків, не виконала, внаслідок чого, загальна заборгованість по договору становить 34303,89 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 10400,00 грн; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 23712,00 грн; нараховані 3% річних 26,49 грн; інфляційні втрати 166,40 грн.

Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Що стосується вимог позивача про стягнення нарахованих відсотків за користування грошовими коштами в розмірі 23712,00 грн, суд зазначає наступне.

Як вбачається з розрахунку заборгованості наданого позивачем, складеного ТОВ «Авентус Україна», нараховані відсотки за користування грошовими коштами за період з 04.04.2021 до 23.01.2022.

Разом з цим, строк дії позики у договорі встановлений сторонами на 30 днів до 04.05.2021 включно.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 зазначила: «Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до ст. 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.

Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України».

Враховуючи, що позивачем нараховані відсотки за користуванням кредитними коштами за межами строку кредитування, у задоволенні вимог позивача в частині стягнення нарахованих відсотків за користування кредитом за період з 04.04.2021 до 23.01.2022, слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками за період з 04.04.2021 по 04.05.2021 у розмірі 3458,00 грн.

Враховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 10400,00 грн за тілом кредиту, заборгованість за відсотками в розмірі 3458,00 грн., 3% річних 26,49 грн, інфляційні втрати 166,40 грн.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів по сплаті процентів за вищевказаними договорами, що підлягає стягненню з позичальника становить 30094,99 грн, з яких: 22650,00 грн за тілом кредиту, заборгованість за відсотками в розмірі 6837,93 грн., 3% річних 82,87 грн, інфляційні втрати 524,19 грн.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 16000,00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених витрат позивачем надано договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024, укладений між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», заявку на надання юридичної допомоги №549 від 14.08.2024 та витяг з акту №3 про надання юридичної допомоги від 02.10.2024, з яких вбачається, що вартість послуг, наданих Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» ТОВ «Коллект центр», складає 16000,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до п.1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2, 3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд вважає, що надані документи є належними та допустимими доказами, які підтверджують факт понесення позивачем витрат, що пов`язані з наданою правничою допомогою адвокатом.

Проте, щодо суми (вартості) понесених витрат суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Судом встановлено, що спір, який виник між сторонами у справі, відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження та збирання яких адвокат витратив значний час, окрім того, позовні вимоги задоволено частково.

За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом задоволено позовні вимоги у сумі 30094,99 грн, а отже з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у сумі 959,50 грн, виходячи з наступного розрахунку (30094,99*100/75978,51=39,60%, 39,60%*2422,40/100=959,50 грн).

Керуючись ст. ст. 4, 10-13, 76-81, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договорами №1145152 від 27.04.2024, №3942997 від 04.04.2021 у розмірі 30094,99 грн, з яких: 22650,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, заборгованість за відсотками в розмірі - 6837,93 грн., 3% річних - 82,87 грн, інфляційні втрати - 524,19 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 959,50 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 3 000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», місце знаходження: вул. Мечнікова, 3, офіс 306, м. Київ, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.Г. Ковтун