Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

12 жовтня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Мельниченко К.Б., розглянувши у цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту самостійного виховання та перебування на утриманні неповнолітніх дітей

У С Т А Н О В И В :

У провадженні Подільського районного суду міста Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач) до ОСОБА_2 (надалі за текстом - відповідач), треті особи: Служба у справах дітей Подільської районної в місті Києві держаної адміністрації (надалі за текстом - третя особа 1), Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації (надалі за текстом - третя особа 2), ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі за текстом - третя особа 3),про встановлення факту самостійного виховання та перебування на утриманні неповнолітніх дітей.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що Позивач одноособово займається утриманням ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) (надалі за текстом - діти), їх вихованням. Позивач вказує, що Встановлення факту самостійного виховання та перебування на утриманні неповнолітніх дітей необхідне позивачу для призначення соціальних пільг, субсидій, допомоги та не пов`язано з мобілізаційними заходами та встановленням опіки (піклування) над дітьми. З огляду на зазначене, позивач просить суд: встановити факт, що має юридичне значення, а саме, факт самостійного виховання та утримання дітей.

Ухвалою від 04.11.2024 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд в загальному позовному провадженні та призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 28.02.2025 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті та зобов`язано третю особу 1 надати акт обстеження житлових умов.

14.04.2025 до суду від третьої особи надійшли пояснення.

Ухвалою від 26.06.2025 залучено третю особу 2 та відкладено судове засідання.

12.08.2025 до суду від третьої особи 2 надійшло клопотання про долучення доказів.

15.08.2025 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

Ухвалою від 21.08.2025 виключено третю особу 1 з учасників справи та залучено третю особу 3 та відкладено судове засідання.

У судове засідання 10.12.2025 сторони не прибули.

Від відповідача до суду відзив не надходив.

Позивач не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, наявні передбачені ч. 1 ст. 223 та ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України підстави для заочного розгляду справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Між ОСОБА_2 (прізвище до шлюбу - ОСОБА_5 ) та ОСОБА_1 був зареєстрований шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 27 серпня 2021 року

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина, ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та малолітню доньку, ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 28 грудня 2023 року та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 28 грудня 2023 року.

Позивач, вказує, що на теперішній час, сімейні відносини сторін припинені остаточно, шлюб носить лише формальний характер, збереження шлюбу не можливе, але наразі позивач не має наміру займатись його розірванням. Спору майнового характеру між позивачем та відповідачем не має.

Третьою особою 2 було складено Акт обстеження умов проживання від 11.08.2025 такого змісту.Проведено обстеження умов проживання за адресою АДРЕСА_1 , житло знаходиться на 4 поверсі 9-поверхового будинку, складається з 2 кімнат. Квартира належить на праві власності ОСОБА_6 . Умови проживання. Під час візиту, вдома знаходився батько та двоє дітей. Квартира утримується в чистоті, облаштована меблями, побутовою технікою. У дітей є одяг відповідно до сезону, іграшки, засоби гігієни, продукти харчування. Умови для проживання дітей створено. Результат бесіди з членами сім`ї/дитиною з приводу даного питання. В ході бесіди батько повідомив, що мати залишила дітей в 4-місячному віці та більше до дітей не приходила. Участі у вихованні, забезпеченні дітей не приймає (за слів батька). За цією адресою зареєстровані, відповідно до реєстру територіальної громади м. Києва:

- ОСОБА_6 , бабуся дітей;

- позивач, батько дітей.

Зі слів позивача за цією адресою проживають позивач та діти.

За змістом заяви відповідача від 25.05.2024 року, яка засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горбуровим К.Є. та зареєстрована в реєстрі за № 1015, відповідач не заперечує факту утримання батьком та перебування на вихованні з батьком спільних дітей.

Суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні (п. 2ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється СК України.

Частиною першою статті 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до статті 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України "Про охорону дитинства").

Згідно із положеннями статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Статтею 141 СК України встановлено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Зокрема, визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 161 СК України).

Доведення факту самостійного виховання дитини батьком пов`язане із встановленням обставин щодо невиконання матір`ю батьківських обов`язків стосовно дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним з батьків батьківських обов`язків (у тому числі, умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самої дитини, а також, зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом.

Враховуючи встановлені обставини справи щодо самостійного виховання дітей позивачем та пояснення позивача, суд доходить до висновку, що матеріалами справи доведено позовні вимоги позивача, а тому, заява підлягає задоволенню.

При постановленні рішення в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суди зазначає, що відповідно до особливостей окремого провадження правила статей 141 ЦПК про розподіл судових витрат та відшкодування витрат по оплаті допомоги адвоката у цих справах не застосовуються.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 18, 133, 141, 259, 263-265, 280-282, 289, ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Подільської районної в місті Києві держаної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту самостійного виховання та перебування на утриманні неповнолітніх дітей - задовольнити;

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, факт самостійного виховання та утримання ОСОБА_1 , неповнолітнього сина, ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та мальлітньої доньки, ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 );

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_5 );

Третя особа 1: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації (04212, м. Київ, вул. М. Левка Лук`яненка, 2-Д; );

Третя особа 2: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_6 );

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду;

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення;

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення;

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя В.В. Гребенюк