Справа № 646/114/25
Провадження № 2/646/590/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження

09 січня 2025 року м.Харкова

Суддя Червонозаводського районного суду м.Харкова Чорна Б.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Основ`янського відділу Пенсійного фонду України про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Червонозаводського районного суду м.Харкова з позовною заявою до Основ`янського відділу Пенсійного фонду України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, на обґрунтування якої зазначила, що вона відповідно до ст.40 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, має право на оптимізацію заробітної плати для обчислення пенсії, а також виключення з розрахункового періоду періодів, коли не мала доходів, у зв`язку з доглядом за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка народила дитину сина ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, яке знаходиться у пенсійній справі. У цей період вона перебувала у трудових відносинах з Харківською експедицією із захисту хлібопродуктів, яка надала їй відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Після закінчення відпустки вона була звільнена, що підтверджується записами у трудовій книжці, яка також знаходиться у пенсійній справі. На даний час підприємство ліквідовано, про що позивачкою було надано відповідні документи, зокрема довідку Головного управління статистики у Харківській області. До архіву підтверджуючі документи при ліквідації не були підприємством надані.

В зв`язку з викладеним позивач просила суд зобов`язати ГУ Пенсійного фонду України у Харківській області виключити з розрахункового періоду для обчислення пенсії за період з 01.07.2000 по 31.03.2001 рік, коли остання перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та не мала доходів, здійснити перерахунок середньомісячного заробітку, оптимізувавши понад 10% страхового стажу.

Дослідивши зміст позовних вимог, надані до позову докази, приходжу до висновку, що у відкритті провадження за вказаними вимогами слід відмовити.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Право на звернення до суду та способи судового захисту визначені в ст. 5 КАС України.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних і юридичних осіб з органом влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійснені владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Предметом цього позову є перерахунок пенсії, які, на думку позивача, ГУ ПФУ у Харківській області зобов`язане здійснити з урахуванням положень ст.40 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» .

Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 263 КАС України справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 750/1668/17 (провадження № 14-599цс18), від 03 липня 2019 року у справі № 750/1591/18-ц (провадження № 14-261цс19) спори щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсій та інших соціальних виплат, є публічно-правовими, виникли з публічно-правових відносин за участю органу державної влади як суб`єкта владних повноважень, тому повинні розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

У постанові від 04 березня 2020 року у справі № 757/63985/16 (провадження № 14-556цс19) Велика Палата Верховного Суду виклала правовий висновок, що суди помилково визначили предметну юрисдикцію спору, розглянувши справу в порядку цивільного судочинства, оскільки не врахували, що спір щодо недоотриманої суми пенсії є публічно-правовим, виник з публічно-правових відносин за участю органу державної влади як суб`єкта владних повноважень, тому повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Спір стосовно недоотриманих сум пенсії також є публічно-правовим, оскільки виник з публічно-правових відносин, пов`язаних зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій з приводу нарахування та виплати пенсії, а тому він повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі № 127/3233/19 (провадження № 14-588цс19).

Таким чином, враховуючи суб`єктний склад сторін та характер спірних правовідносин, існуючі зобов`язання щодо нарахування і виплати сум пенсій, які, на думку позивача, відповідач не виплачує, чим наносить шкоду позивачці, суд дійшов висновку, що між сторонами існує публічно-правовий спір щодо зобов`язання відповідача провести перерахунок призначеної пенсії, який підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 слід відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та роз`яснити позивачу право на звернення до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 186, 259 - 261, 354 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Основ`янського відділу Пенсійного фонду України про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії.

Відповідно до ч. 5 ст. 186 ЦПК України роз`яснити позивачу, що розгляд справи за пред`явленим нею позовом віднесено до юрисдикції Харківського окружного адміністративного суду.

Копію цієї ухвали, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами, надіслати особі, яка подала позовну заяву.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Б.М.Чорна