ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/504/15-ц
провадження № 6/753/20/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі ВОЛОДЬКО С.С.

за участю

заявник не з`явився;

представник заявника не з`явилась;

заінтересовані особи не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - по тексту ОСОБА_1 , заявник) звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа №753/504/15-ц, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 24.07.2015 року, таким, що не підлягає виконанню.

Вищезазначена заява обґрунтована наступним.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06.04.2015 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» суму заборгованості за кредитним договором, яка складається з заборгованості по тілу кредиту та відсотками за користування ним у розмірі 38 808,36 Доларів США, пені у розмірі 1 088 420,51 грн., 3% річних у сумі 70 646,50 грн., а також судовий збір у розмірі 3 654 грн.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 07.07.2015 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06.04.2015 року змінено в частині солідарного стягнення пені з боржників, а саме зменшено її розмір з 1 088 420,51 грн. на 904 324,79 грн. В іншій частині рішення залишено без змін.

На виконання вищевказаного рішення Дарницьким районним судом м. Києва 24.07.2015 року видано виконавчі листи №753/504/15-ц, у яких строк пред`явлення їх до виконання зазначено до 07.07.2016 року.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07.11.2019 року замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у справі №753/504/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №77.1/АА-00350.07.2 від 15.01.2008 року.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24.09.2024 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 19.12.2024 року, замінено стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» у виконавчому провадженні за виконанням рішення суду у справі №753/504/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №77.1/АА-00350.07.2.

Заявник вказує на те, що з 04.10.2016 року (дата відкриття виконавчого провадження НОМЕР_4) по 12.01.2021 року виконавчий лист №753/504/15-ц від 24.07.2015 перебував на виконанні Баштанського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що підтверджується інформацією про результати пошуку виконавчих проваджень в АСВП, а також відміткою державного виконавця на виконавчому листі та постановою про повернення виконавчого документа стягувачу.

18.05.2021 стягувач повторно звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича із заявою про відкриття виконавчого провадження, до якої було долучено оригінал виконавчого листа №753/504/15-ц від 24.07.2015 року, на підставі якого приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 від 16.06.2021.

У зв`язку з зупиненням діяльності приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д.О. 29.05.2023 року між приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. та приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегул І.І. було укладено договір №4 про заміщення приватного виконавця, що підтверджується листом приватного виконавця Крегула І.І. від 16.02.2024 р. №196.

Отже, на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегул І.І. перебуває виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 735/504/15-ц від 24.07.2015, що видав Дарницький районний суд м. Києва.

ОСОБА_1 вважає, що строк пред`явлення виконавчого листа №753/504/15-ц від 24.07.2015 року закінчився 07.07.2016 року, як про це і зазначено у даному виконавчому листі. Тому Баштанський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повинен був відмовити у відкритті виконавчого провадження, а не відкривати виконавче провадження НОМЕР_4 від 04.10.2016 року.

А отже, зважаючи на те, що виконавчий лист №753/504/15-ц від 24.07.2015 року пред`явлено вперше до виконання у жовтні 2016 року (про що свідчить дата відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_4, тобто вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання (07.07.2016 року), наявні підстави для визнання даного виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю.

У листопаді 2024 року від представника заінтересованої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» надійшов відзив на дану заяву, який обґрунтовані наступним.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06.04.2015 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» суму заборгованості за кредитним договором №77.1/АА-00350.07.2.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 07.07.2015 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06.04.2015 року змінено в частині солідарного стягнення пені з боржників, а саме зменшено її розмір з 1 088 420,51 грн. на 904 324,79 грн. В іншій частині рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06.04.2015 року залишено без змін.

22.05.2019 року між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір № 14 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Родовід Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 77.1/АА-00350.07.2.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07.11.2019 року замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Після цього, ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича із заявою про відкриття виконавчого провадження до якої було долучено оригінал виконавчого листа №753/504/15-ц від 24.07.2015 року.

З вищенаведеного випливає, що виконавчий лист №753/504/15-ц виданий 24.07.2015 року Дарницьким районним судом м. Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» (правонаступник стягувача ТОВ «Вердикт Капітал») суми заборгованості за кредитним договором, яка складається з заборгованості по тілу кредиту та відсоткам за користування ним у розмірі 38 808,36 Доларів США, пені у розмірі 904 324,76 грн., 3% річних у сумі 70 646,50 грн., а також судового збору у розмірі 3 654 грн. було пред`явлено на примусове виконання 04.10.2016 року, в межах визначених Законом строків для пред`явлення виконавчого документу на виконання.

Окремо представник звертає увагу суду на той факт, що постанова про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_4 від 04.10.2016 року, станом на теперішній час, не оскаржувалась та в судовому порядку скасована не була, отже є чинною, при цьому пропуск строку пред`явлення виконавчого документу на виконання не є безумовною підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню, проте є обов`язковою підставою для його повернення без прийняття до виконання (відмова у відкритті виконавчого провадження), отже обов`язковою передумовою визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, з причин пропуску строку пред`явлення, має передувати скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

На підставі вищевикладеного представник заінтересованої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» просив відмовити в задоволенні даної заяви.

Також у листопаді 2024 року від Першого Баштанського відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області надійшли належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження НОМЕР_4, які долучені до матеріалів справи.

В судове засідання сторони не з`явились, однак до початку розгляду справи заявник та представник заінтересованої особи ТОВ «Вердикт Капітал» подали заяви про розгляд справи за їх відсутністю.

Зважаючи на те, що згідно з нормою ч. 3 ст. 432 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) неявка вказаних осіб не є перешкодою для розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд ухвалив провести судове засідання за їхньої відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення (пункт 9 частини другої статті 129 Конституції України). Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.

За положеннями Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06.04.2015 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» суму заборгованості за кредитним договором, яка складається з заборгованості по тілу кредиту та відсотками за користування ним у розмірі 38 808,36 Доларів США, пені у розмірі 1 088 420,51 грн., 3% річних у сумі 70 646,50 грн., а також судовий збір у розмірі 3 654 грн.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 07.07.2015 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06.04.2015 року змінено в частині солідарного стягнення пені з боржників, а саме зменшено її розмір з 1 088 420,51 грн. на 904 324,79 грн. В іншій частині рішення залишено без змін.

На виконання вищевказаного рішення Дарницьким районним судом м. Києва 24.07.2015 року видано виконавчі листи №753/504/15-ц, у яких строк пред`явлення їх до виконання зазначено до 07.07.2016 року.

Постановою Баштанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 04.10.2016 за заявою стягувача, яка подана 03.10.2016 року, відкрито виконавче провадження № НОМЕР_4 з примусового виконання виконавчого листа №753/5041/15-ц від 24.07.2015 року.

У подальшому, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07.11.2019 року замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у справі №753/504/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №77.1/АА-00350.07.2 від 15.01.2008 року.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24.09.2024 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 19.12.2024 року, замінено стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» у виконавчому провадженні за виконанням рішення суду у справі №753/504/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №77.1/АА-00350.07.2.

Тобто, матеріалами справи та матеріалами виконавчого провадження підтверджено, що виконавчий лист № 753/504/15-ц від 24.07.2015 вже пред`являвся стягувачем ПАТ «Родовід Банк» для примусового виконання, однак постановою державного виконавця Баштанського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 12.01.2021 був повернутий останньому на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Повторно виконавчий лист № 753/504/15-ц від 24.07.2015 пред`явлений новим стягувачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до виконання 18.05.2021, а виконавче провадження відкрито 16.06.2021.

З викладеного вбачається, що виконавче провадження № НОМЕР_4 було розпочато 04.10.2016 на підставі виконавчого листа у справі №753/5041/15-ц від 24.07.2015 року, тобто з порушенням строку на його пред`явлення до виконання.

Частиною 1 ст. 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Виконавчий документ може бути визнано таким, що не підлягаю виконанню повністю або частково (ч. 2 ст. 432 ЦПК України).

На суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання).

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, зазначені у ч. 2 ст. 432 ЦПК України. Так, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо: а) його було видано помилково; б) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою; в) з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання (такий висновок сформульований Верховним Судом у постанові від 16 січня 2018 року у справі №755/15479/14-ц).

З поданої заяви вбачається, що боржник як на підставу визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, вказує порушення строків пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Водночас, строки пред`явлення виконавчих документів до виконання на момент видачі вказаного виконавчого листа встановлювались статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV).

Так, відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, у вказаній редакції, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Закон України «Про виконавче провадження» № 606-XIV втратив чинність з 05 жовтня 2016 року згідно із Законом № 1404-VIII, крім статті 4, яка втрачає чинність через три місяці з дня набрання чинності цим Законом (абзац 2 пункту 2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404- VIII).

Слід зауважити, що законодавець визначив порядок переходу від однієї форми регулювання правовідносин до іншої, навівши відповідні правила у розділі ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ, згідно з пунктом 5 якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Таким чином, враховуючи приписи частин першої - другої статті 12 Закону № 1404-VІІІ, на момент звернення ПАТ «Родовід Банк» 03 жовтня 2016 року строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого 24 липня 2015 року у справі, становив один рік, перебіг якого мав би починатися з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Судом встановлено, що рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06.04.2015 року, змінене рішенням Апеляційного суду м. Києва від 07.07.2015 року в частині солідарного стягнення пені з боржників, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» суми заборгованості за кредитним договором, яка складається з заборгованості по тілу кредиту та відсотками за користування ним у розмірі 38 808,36 Доларів США, пені у розмірі 904 324,79 грн., 3% річних у сумі 70 646,50 грн., а також судового збору у розмірі 3 654 грн., набрало законної сили 07.07.2015 та було звернуто стягувачем до виконання тільки в жовтні 2016 року, питання про поновлення пропущеного строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем не ініціювалось, судові рішення з даного питання відсутні, отож суд дійшов висновку, що виконавчий лист було пред`явлено до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання, що є правовою підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню та як наслідок підставою для закінчення виконавчого провадження.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Верховний Суд у своїй постанові від 10.04.2019 у справі №390/34/17 зазначив, що добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venirecontrafactumproprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі- «nonconceditvenirecontrafactumproprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venirecontrafactumproprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника.

Проте, стягувач у виконавчому провадженні № НОМЕР_4 з примусового виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва у справі №753/504/15 від 06.04.2015 року, яке змінене рішенням Апеляційного суду м. Києва від 07.07.2015 року, та яке було розпочато 04.10.2016, вищезазначених критеріїв не дотримався, питання про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа №753/504/15 від 24.07.2015 року перед судом не порушував, відтак не проявив належної добросовісної та законної поведінки учасника судового процесу на стадії виконання судового рішення.

До того ж строк пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа по справі №753/504/15 від 24.07.2015, у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» в редакції на час видачі виконавчого листа, закінчився ще у липні 2016 року.

Враховуючи викладене, суд вважає заяву про визнання виконавчого листа №753/504/15-ц, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 24.07.2015 року, таким, що не підлягає виконанню необхідно задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись стст. 354, 432 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №753/504/15 від 24 липня 2015 року, виданий Дарницьким районним судом м. Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» суми заборгованості за кредитним договором, яка складається з заборгованості по тілу кредиту та відсоткам за користування ним у розмірі 38 808,36 Доларів США, пені у розмірі 904 324,76 грн., 3% річних у сумі 70 646,50 грн., а також судовий збір у розмірі 3 654 грн., в частині боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.

Дата складення та підписання повного тексту ухвали 01 грудня 2025 року.