провадження № 2-о/753/623/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коренюк А.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: військова частина НОМЕР_1 , Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Міністерство оборони України, про оголошення фізичної особи померлою, суддя -

ВСТАНОВИВ:

12.08.2025 року в електронній формі через особистий кабінет системи «Електронний суд» адвокат Молчанов О.В., діючий в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою, у якій просить суд оголосити померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , солдата гранатометника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 в населеному пункті місто Бахмут Бахмутського району Донецької області, під час виконання обов`язків військової служби, а саме виконання бойових завдань, щодо забезпечення національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримуванні збройної агресії з боку збройних сил Російської Федерації на території України, з метою спадкування заявницею, призначення їй та отримання одноразової грошової допомоги унаслідок загибелі сина.

Натомість матеріали заяви унаслідок витребуваних судом доказів містять відомості про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зроблено актовий запис про смерть № 44 від 16.05.2024 року Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце смерті - Україна, Донецька обл., м. населений пункт Бахмут (а.с.112), що підтверджується відомостями про зареєстровану смерть такої особи, тобто твердження про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийняте на підставі достовірного свідчення про смерть особи у певний час і за певних обставин, натоміть заявницею в особі її адвоката поданою заяву, у якій заявник просить підтвердити юридичне припущення смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вказує на зловживання процесуальними правами заявником.

Матеріали заяви містять твердження заявника про те, що відсутні відомості про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що слугувало підставою для звернення до суду із заявою окремого провадження.

Ст.43 ЦПК України визначені права та обов`язки учасників справи. Й ч.2 ст. 43 ЦПК України визначено, що учасники справи зобов`язані, зокрема, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні тощо.

За введення суду в оману, відповідно до ч.4 ст.43 ЦПК УКраїни, щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч.1 ст.44 ЦПК України).

Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Тобто, заявник, будучи обізнаним про реєстрацію смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис про смерть № 44 від 16.05.2024 року, проведений Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ), 12.08.2025 року звернувся до суду із заявою про оголошення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлим.

Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 22.08.2025 року відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про оголошенняОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 04.12.2025 року справу передано судді Коренюк А.М. у провадження 22.12.2025 року.

Вивчивши матеріали заяви, вважаю, що заява підлягає залишенню без руху для усунення недоліків відповідно до положення ч.11 ст.187 ЦПК України, оскільки після відкриття провадження встановлено, що таку заяву подано без додержання вимог до заяв окремого провадження, із наступних підстав.

Статтями 175, 177, п.2 ч.8 ст. 43, ст.306 ЦПК України встановлені вимоги до заяви при подачі її до суду, проте заявником вони не виконані у цілому, а саме: не зазначені всі й належні заінтересовані особи, на права та обов`язки впливають правовідносини, зважаючи на мету такої заяви (орган, який уповноважений вирішувати визначену у цій заяві мету заявниці в частині призначення та отримання одноразової грошової допомоги унаслідок загибелі сина, в частині спадкування (нотаріус); правоохоронний орган, який проводив досудове розслідвання факту зникнення особи, відповідно не виконані вимоги ст.177 ЦПК України - не надано копії заяви та всіх доданих до неї документів для вказаних осіб, з урахуванням визначеної мети заяви (призначення та отримання одноразової грошової допомоги унаслідок загибелі особи, спадкування), а саме рішення заінтересованих осіб про відмову у видачі документів згідно мети встановлення факту й предмету встановлення факту (спадкування/рішення нотаріуса, призначення та отримання грошової допомоги унаслідок загибелі військовослужбовця (Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постанова Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 163 «Питання деяких виплат військовослукжбовціям, особам рядового і начальницького скоаду, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (сім`ям загиблих як отримувачам: дружина, чоловік, повнолітні діти тощо (п.7 Порядку № 884), здійснюється на підставі наказів командирів військових частини), також, заява не містить відомостей про повне коло осіб, які претендують на таке отримання, та не зазначено з яких причин неможливо досягти мети поданої заяви в поза судовий порядок.

Окрім того у заяві не зазначено для якої дійсної мети необхідно заявникові фізичну особу оголосити померлою, оскільки матеріали заяви містять відмості про про те, що відомості про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внесено до актового запису про смерть № 44 від 16.05.2024 року Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце смерті - Україна, Донецька обл., м. населений пункт Бахмут (а.с.112), й наявність якої надає право на реалізацію заявником визначеної мети, що спростовує підставу необхідності звернення до суду із заявою, адже право на яке набувається заявником лише з підстави неможливості одержати документ, що посвідчує даний факт в позасудовому попрядку.

Не залучення вказаних осіб до участі у справі зумовлює порушення їх прав та обов`язків та позбавляє можливості брати участь у дослідженні обставин справи.

Окреме провадження як вид цивільного судочинства характеризується певною специфікою процесуальної форми. До того ж в окремому провадженні специфічне коло суб`єктів цивільного процесу - заявник і заінтересована особа (ч.3 ст.42 ЦПК України). Заявник - це особа, яка порушує справу окремого провадження. Заінтересованими особами, за змістом ст.4 ЦПК України, є особи, які беруть участь у справі і які мають юридичну зацікавленість. Це коло осіб визначається взаємовідношеннями із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їхні права та обов`язки.

Ст.41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», якою передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно із ч. 1 ст. 16 згаданого Закону одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - це гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно із цим Законом мають право на її отримання.

За змістом ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 п. 2 ст. 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені в п.4 цієї статті. До членів сімей загиблих (померлих) осіб, указаних у підпунктах 1-3 п. 2 ст. 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їхні батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Відповідно до п.12 указаного Порядку одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 п. 4 Порядку, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників. У разі відмови однієї з осіб, зазначених у п.9 цього Порядку, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а також у разі, коли одна з таких осіб у строк, установлений п. 32 Порядку, не реалізувала своє право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання такої допомоги, у рівних частках.

Одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 п.4 Порядку, за наявності особистого розпорядження виплачується особі (особам), на користь якої (яких) складено особисте розпорядження, у розмірі частки, визначеної в особистому розпорядженні. У таких випадках розмір часток обраховується із суми, що залишилася після виплат особам, визначеним абз.2 п.8 цього Порядку. У разі відмови однієї з осіб, зазначених в особистому розпорядженні, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а також у разі, коли одна з таких осіб у строк, установлений п. 32 Порядку, не реалізувала своє право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, у рівних частках (п. 13 Порядку) (постанова Верховного Суду від 10 липня 2024 року у справі № 686/11198/22 (провадження № 61-4913св24).

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», якщо до заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, не приєднано довідки про неможливість одержання документів та не зазначено з яких причин неможливо одержати документ, що посвідчує даний факт, не зазначена мета встановлення юридичного факту, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для усунення недоліків.

У заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку (ст.306 ЦПК України ).

При цьому, як роз`яснено в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31 березня 1995 року, на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст.21 ЦК, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті.

Для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року в справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20).

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частини друга, третя статті 46 ЦК України).

Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Цивільним законодавством передбаченолося декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою: по-перше, тривала безвісна відсутність, тобто якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років; по-друге, особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом шести місяців; по-третє, за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру фізична особа може бути оголошена судом померлою протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; по-четверте, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2024 року у справі № 204/7924/23 (провадження № 61-16728св23)).

Таким чином, оголошення померлим, смерть "in absentia" - це судове визнання померлим фізичної особи, про яку за місцем постійного проживання відсутні будь-які відомості про місце її перебування протягом встановленого строку. Оголошення особи померлою юридично прирівнюється до фізичної смерті, є припущенням смерті "praesumptio mortis" і має своїм наслідком припинення правоздатності особи. Тому при оголошенні особи померлою суд виходить із презумпції смерті особи, тобто припущення, що на момент розгляду справи особи немає в живих, однак встановити це достеменно неможливо. Оголошення особи померлою здійснюється судом на підставі непрямих доказів або у зв`язку з тривалою безвісною відсутністю.

Натомість, відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2024 року у справі № 506/358/22 (провадження № 61-7094св23) зазначено, що: «заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. При цьому слід мати на увазі, що встановлення зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті та від оголошення особи померлою. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10 червня 2021 року у справі № 591/1461/19. Отже, встановлення факту смерті фізичної особи на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної факту смерті».

Тобто, за наявності незаперечних доказів про смерть особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, правильним буде звернення до суду із заявою про встановлення факта смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України).

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

Заявнику необхідно усунути вказані недоліки у строк, визначений судом, додавши письмові відпови заінтересованих осіб на звернення заявника, й заяву у новій редакції, з урахуванням вказаним норм й вимог до заяви окремого провадження.

Відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Так, відповідно до ч.11 ст.187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків (ч.12 ст.187 ЦПК України).

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду (ч.13 ст.187 ЦПК України).

На підставі вищенаведеного та, керуючись ч.11 ст.187 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: військова частина НОМЕР_1 , Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Міністерство оборони України, про оголошення фізичної особи померлою, - залишити без руху та надати строк для усунунення недоліків - п`ять днів з дня отримання позивачем ухвали.

Роз`яснити позивачу, якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк останній не виконає вимоги, зазначені у ній, заява залишається без розгляду (ч.13 ст.187 ЦПК України).

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: