Провадження № 2/333/1205/25
РІШЕННЯ

Іменем України

06 січня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючої судді Варнавської Л.О.,

за участю секретаря судового засідання Меркулової М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 відповідно до кого просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі частини з всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.03.2024 року і до повноліття дитини.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 09.11.2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалось. Відповідач інших утриманців немає, є працездатним, отримує дохід, має транспортні засоби, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому він має можливість сплачувати аліменти.

Ухвалою від 02.12.2024 року суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.

06.01.2025 року до суду надійшло клопотання від адвоката Логінової В.В., відповідно до якого, остання просить суд залучити ОСОБА_4 у якості третьої особи у справі, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача посилаючись на те, що 04 жовтня 2024 року суддею Комунарського районного суду Запорізької області Холод Р.С. відкрито провадження у справі № 333/8602/24 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 06.01.2025 року у задоволенні клопотання адвоката Логінової В.В., про залучення ОСОБА_4 у якості третьої особи у справі, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 надала суду клопотання про розгляд справи без її участі.

Відповідачем ОСОБА_2 надана заява про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.12.2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1019.

Від шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 22.01.2013 року, актовий запис № 90.

Позивач зазначає про те, що спільне життя із відповідачем не склалось, домовленості між ними щодо утримання дитини не досягнуто.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Пунктом 3 частини 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Суд враховує, що ні позивачем, ні відповідачем не надано доказів щодо розміру доходу відповідача.

Відповідно до положень ч.8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про державний бюджет на 2025 році установлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 3196 гривень.

Аліменти - це кошти для утримання, які закон зобов`язує платити одного з батьків неповнолітньої дитини. Аліменти на утримання дитини є гарантією виконання кожним з батьків свого обов`язку забезпечувати дитину, надавати їй можливість на користування всіма благами соціального забезпечення, належним харчуванням, житлом, розвагами, надати їй захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. При цьому, виходячи з положень чинного законодавства, доступ дитини до даних благ не залежить від перебування батьків у шлюбі. Аліменти є власністю самої дитини, а не батьків. Батьки лише отримують та використовують їх від імені дітей. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Тобто перебування батьків у шлюбі або його розірвання не впливає на обов`язок батьків утримувати дитину.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання

Оскільки, двоє батьків дійшли згоди щодо розміру аліментів на утримання дитини щомісячно у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позову і до досягнення дитини повноліття, то визначений сторонами розмір аліментів підлягає задоволенню.

Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України в діючій редакції, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України

Таким чином з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211 грн.20 коп.

Керуючись ст.ст. 7, 79,180-182 Сімейного кодексу України, ст.ст. 141, 142, 200, 206, 258, 263- 265, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ПозовОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.11.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному обов`язковому виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 , судовий збір на користь держави в сумі 1211 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська