Справа № 314/1034/21
Провадження № 2/314/9/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2025 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі судді Мануйлової Н.Ю., секретар судового засідання Рясна А. В., розглянувши заяву представника позивача Селянського (фермерського) господарства «Шитіково» - адвоката Першина Ігоря Миколайовича про зміну предмету позову у справі № 314/1034/21 за позовом Селянського (фермерського) господарства "Шитіково" до ОСОБА_1 , третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, про визнання недійсними наказів та скасування державної реєстрації земельних ділянок,

за участю представника позивача Першина І. М.,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Вільнянського районного суду Запорізької області перебуває цивільна справа № 314/1034/21 за позовом Селянського (фермерського) господарства "Шитіково" до ОСОБА_1 , третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, про визнання недійсними наказів та скасування державної реєстрації земельних ділянок.

25.08.2025 представник позивача подав до суду заяву про зміну предмету позову, яка обґрунтована тим, що за час зупинення провадження у даній цивільній справі судова практика щодо розгляду подібних справ змінилася.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 та інших зазначається, що власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.

Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2024 року у справі № 363/3873/17 виклав висновок, що «позивач у межах розгляду справи у спорі за віндикаційним позовом може посилатися, зокрема, на незаконність зазначених наказів ГУ Держгеокадастру у Київській області без заявлення вимоги про визнання їх недійсними та/або скасування, оскільки такі рішення за умови їх невідповідності закону не зумовлюють правових наслідків, на які вони спрямовані. Суд має самостійно дати правову оцінку рішенню органу державної влади чи місцевого самоврядування та викласти її у мотивувальній частині судового рішення».

Одночасно з цим, Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 18.12.2024 при прийнятті справи № 911/906/23 до розгляду, зазначила, що проаналізувавши положення статті 387 ЦК України, якими передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, колегія суддів виснувала, що зазначений спосіб захисту права власності застосовується у тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти і користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває із його володіння.

З матеріалів, долучених до додаткового пояснення ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області від 20.06.2025 вбачається, що станом на 20.06.2025 власником земельних ділянок №№ :01:002:0026; :01:002:0027; :01:002:0028; :01:002:0029; :01:002:0030; :01:002:0034; :01:002:0035; :01:002:0036; :01:002:0037; :01:002:0038 є ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що підтверджується довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 20.06.2025 року.

У зв`язку із наведеним, 25.06.2025 представником позивача до суду подано клопотання про заміну неналежного відповідача.

Враховуючи викладені обставини щодо практики Верховного Суду з розгляду подібних правовідносин, приймаючи до уваги, що СФГ «Шитіково» як власник спірного нерухомого майна (земельних ділянок) фактично позбавлене можливості володіти і користуватися належною йому земельною ділянкою, єдиним ефективним способом захисту порушеного права буде саме витребування спірного майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. У відповідності до наведених вище обставин, такою особою, яка незаконно на теперішній час володіє земельною ділянкою СФГ «Шитіково», є ОСОБА_1 .

З огляду на зазначене, представник просить суд витребувати на користь Селянського (фермерського) господарства «ШИТІКОВО» з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 земельні ділянки площею 2000 м2 кожна, що розташовані за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, Московська сільська рада, та мають кадастрові номери: :01:002:0026; :01:002:0027; :01:002:0028; :01:002:0029; :01:002:0030; :01:002:0034; :01:002:0035; :01:002:0036; :01:002:0037; :01:002:0038 в координатах, межах та конфігурації, що була передана у відповідності до Державного акту на право постійного користування землею від 07.09.1993 року серії ЗП 04-200113, зареєстрованого за № 472.

19.11.2025 представник відповідачки адвокат Мухіна Л. С. надала до суду заперечення на заяву про зміну предмету позову, у якій зазначила, що зазначена заява не може бути прийнята судом до розгляду в межах справи № 314/1034/21, оскільки зі змісту заяви вбачається одночасна зміна і предмету, і підстав позову.

Предметом первісного позову є визнання незаконними наказів ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання нечинним Державного акту про постійне користування земельної ділянкою ОСОБА_2 та про надання земельних ділянок у власність особам, які були первісно зазначені відповідачами у справі, та скасування державної реєстрації зазначених земельних ділянок. Будь-які майнові вимоги до відповідачів у справі були відсутні, про припинення права власності відповідачів на надані їм вищезазначеними наказами земельні ділянки або про витребування від них зазначених земельних ділянок не йшлося. Крім того, кадастрові номери земельних ділянок зазначено з помилкою. У позовній заяві Селянського (фермерського) господарства «Шитіково» в якості спірних земельних ділянок зазначено земельні ділянки з кадастровими номерами: «232158500:01:002:0036», «232158500:01:002:0030», «232158500:01:002:0029», «232158500:01:002:0027», «232158500:01:002:0028», «232158500:01:002:0038», «232158500:01:002:0037», «232158500:01:002:0034», «232158500:01:002:0026», «232158500:01:002:0035», що не відповідає кадастровим номерам ділянок, які зазначені в заяві про зміну предмету позову.

Підставами первісного позову було заявлено невідповідність дій ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області законодавству про фермерське господарство та відсутність підстав для припинення права постійного користування ОСОБА_2 земельною ділянкою, яку було надано йому в постійне користування на підставі Державного акту про постійне користування земельної ділянкою. В заяві про зміну предмету позовних вимог предметом позову є витребування з незаконного володіння відповідача ОСОБА_1 на користь Селянського (фермерського) господарства «Шитіково» земельних ділянок з іншими кадастровими номерами , а підставою незаконне, на думку позивача , вибуття земельної ділянки , що знаходилась в постійному користуванні ОСОБА_2 , з володіння Селянського (фермерського) господарства «Шитіково».

Таким чином, змінено не тільки предмет, а і підстави позову, що суперечить вимогам ст.49 ЦПК України і є недопустимим.

У судовому засіданні представник позивача підтримав клопотання про зміну предмету позову, просив прийняти її до розгляду.

Представник відповідача надіслала до суду заяву про проведення судового засідання 16.12.2025 без її участі з урахуванням письмових заперечень проти заяви про зміну предмету позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши заяву про зміну предмету позову, суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

У постанові Верховного Суду по справі № 922/404/19 від 09.07.2020 зроблено правовий висновок, відповідно до якого позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Отже, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

При цьому, зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема уст. 16 ЦК України, а тому зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

З огляду на те, що представник позивача у клопотанні про зміну предмету позову просить змінити одні позовних вимог іншими, тобто обрав інший спосіб порушеного права, та не змінює при цьому підстав позову, клопотання про зміну предмету позову підлягає прийняттю до провадження.

Керуючись ст. 49, 260, 279 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти до провадження заяву представника позивача Селянського (фермерського) господарства «Шитіково» - адвоката Першина Ігоря Миколайовича про зміну предмету позову.

Підготовче судове засідання відкласти на 10-00 год 24 лютого 2026 року.

У подальшому розглядати справу з урахуванням заяви про зміну предмета позову від. 25.08.2025, у якій представник позивача просить: витребувати на користь Селянського (фермерського) господарства «ШИТІКОВО» з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 земельні ділянки площею 2000 м2 кожна, що розташовані за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, Московська сільська рада, та мають кадастрові номери: :01:002:0026; :01:002:0027; :01:002:0028; :01:002:0029; :01:002:0030; :01:002:0034; :01:002:0035; :01:002:0036; :01:002:0037; :01:002:0038 в координатах, межах та конфігурації, що була передана у відповідності до Державного акту на право постійного користування землею від 07.09.1993 серії ЗП 04-200113, зареєстрованого за № 472.

Встановити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з урахуванням зміни предмета позову, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Мануйлова

16.12.2025