Справа № 278/4419/24
30 жовтня 2025 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Кравчук Д. В., розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виділ в натурі частки із спільної часткової власності, -
Представник позивача ОСОБА_4 , який діє від імені ОСОБА_1 , звернувся до суду із вказаною позовною заявою, а також просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.
Вказані позовні вимоги аргументував тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за законом, позивачка вступила у спадщину за померлою ОСОБА_5 , яка складається з 2/3 ідеальної частки житлового будинку АДРЕСА_1 .
Із врахуванням наведеного, позивачка просить виділити їй в натурі 2/3 частки вказаного житлового будинку.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено судді ОСОБА_6 .
Ухвалою суду від 14.08.2024 року відкрито загальне позовне провадження.
08.10.2024 року рішенням ВРП суддю ОСОБА_6 було звільнено у відставку.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено судді Дубовік О. М.
Ухвалою суду від 08.01.2025 суддею Дубовік О.М. прийнято до свого провадження вказану цивільну справу та призначено підготовче судове засідання (а.с. 165).
18.04.2025 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача Вернидуба Д.В. та замінено відповідача у даній справі (а.с. 186).
Ухвалою суду від 16.09.2025 закрито провадження по справі та призначено до судового розгляду (а.с. 201).
Від представника позивача адвоката Вернидуба Д.В. надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 194).
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився; про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, рекомендовані повідомлення повернулись на адресу суду неврученими з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 192-193, 197-198, 204-205).
Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась; про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, рекомендоване повідомлення повернулось на адресу суду неврученим із відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 190-191, 199-200, 206-207).
У зв`язку з неявкою учасників справи або їхніх представників розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст. ст. 211, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача і ухвалити заочне рішення.
Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.
Свідоцтвом про право власності на спадщину за законом від 26.09.2019 підтверджено, що ОСОБА_7 видано дане свідоцтво на право власності на 2/3 ід. частини житлового будинку АДРЕСА_2 (а.с. 6).
Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі підтверджено, що за ОСОБА_7 рахується нерухоме майно, а саме: 2/3 ід. частини житлового будинку (а.с. 7-8).
Копією свідоцтва про шлюб підтверджено, що позивачкою прізвище « ОСОБА_8 » змінено на « ОСОБА_9 » у зв`язку із укладенням шлюбу (а.с. 194).
Рішенням виконавчого комітету Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області №20 від 16.02.2023 «Про присвоєння/зміну адреси земельній ділянці», змінено адресу земельної ділянки :02:001:0082 на фактичну, а саме: з АДРЕСА_3 на АДРЕСА_2 (а.с. 16).

18.01.2023 виготовлено технічний паспорт на ім`я ОСОБА_1 (а.с.23-27).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 30.01.2024, власниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_10 розмір частки 2/3, ОСОБА_11 1/3 (а.с. 20-21).

ОСОБА_11 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 62 на звороті).

Як слідує з копії спадкової справи, заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_11 , подано його сином ОСОБА_2 (а.с. 59).

Також із заявою про прийняття спадщини до Другої Житомирської державної нотаріальної контори звернулась ОСОБА_3 та спадщину прийняла (а.с. 66 на звороті).

За інформаційною довідкою від 30.01.2024 із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 є співвласником даного будинку (а.с. 20-22).

Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із положеннями ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до частин першої, другої, шостої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

У частині першій статті 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Статтею 355 ЦК України, встановлено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Частиною першою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09.09.2024 по справі № 671/1543/21 сформулював висновок, що за умови доведення наявності підстав, передбачених частинами першою та другою статті 365 ЦК України, для припинення права на частку у спільному майні, право відповідача на таку частку підлягає припиненню.

Положеннями ч. 2 ст. 358 ЦК України визначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відтак, дослідивши усі наявні матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про можливість здійснення виділу частки ОСОБА_1 із домоволодіння у житловому будинку АДРЕСА_2 в натурі.

Виділ із домоволодіння в натурі припинить для ОСОБА_1 право спільної часткової власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .

Керуючись ст. ст. 15, 16, 319, 356, 365 ЦК України, ст. ст. 2-5, 10-13, 76 81, 141, 142, 206, 264, 265, 352, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виділ в натурі частки із спільної часткової власності - задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 зі спільної часткової власності натурі 2/3 частки у житловому будинку АДРЕСА_2 , приміщення по фактичному користуванню, які ізольовані в окрему квартиру АДРЕСА_4 загальною площею 79,2 м2, що складається з приміщень: літера «1-1» коридор площею 10,4 м2, літера «1-2» санвузол площею 10,7 м2, літера «1-3» вітальня площею 29,2 м2, літера «1-4» гардеродна площею 5,5 м2, літера «1-5» житлова кімната площею 12,6 м2, літера «1-6» житлова кімната площею 10,8 м2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

ОСОБА_3 , АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне рішення складено та підписано 15.01.2026.

Суддя О. М. Дубовік