Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/106/25
Єдиний унікальний №733/2470/24
Рішення

Іменем України

(заочне)

07 січня 2025 року м.Ічня Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого судді - Вовченка А.В.,

при секретарі - Мошенець Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ічня за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2023 року о 12-10 год. в м.Ічня по вул. Гоголя сталася ДТП з вини водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 та транспортним засобом марки «Audi», номерний знак НОМЕР_2 , який належав потерпілому ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали пошкодження.

Постановою Ічнянського районного суду від 02 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні вказаної ДТП, однак справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП провадженням закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Потерпілий звернувся до ПАТ «Страхова група «ТАС» з заявою про настання події від 13.01.2023 року та заявою на виплату страхового відшкодування від 23.01.2023 року. Заяву було розглянуто , а пошкодження автомобіля марки « Audi», номерний знак НОМЕР_2 визнано страховим випадком.

На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

ПАТ «Страхова група «ТАС» сплатило на користь власника автомобіля марки «Audi», номерний знак НОМЕР_2 34008,00 грн. суму страхового відшкодування. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з указаним позовом за захистом прав та законних інтересів та просив стягнути з ОСОБА_1 суму сплаченого страхового відшкодування та сплачений судовий збір.

Ухвалою Ічнянського районного суду від 18 листопада 2024 року вказану справу прийнято до провадження головуючим суддею Вовченком А.В. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак матеріали справи містять заяву представника позивача про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, на підставі пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України, що підтверджується конвертами, які повернулися на адресу суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням строку зберігання», а також шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, про поважність причин неявки суду не повідомив.

Таким чином, судом були вжиті всі визначені законом заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи.

Крім того, у встановлений судом строк, відповідач не скористалася своїм правом на подання відзиву, тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність сторін.

Частиною першою статті 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, враховуючи, що сторона позивача не заперечує проти ухвалення суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом,

що встановлений договором або законом.

12 січня 2023 року о 12-10 год. в м.Ічня по вул. Гоголя сталася ДТП з вини водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки « Audi», номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали пошкодження.

На момент ДТП діяв Договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків «Повний автозахист» № AZEP-2121795 від 18/11/2022 року.

За вказаним договором позивач застрахував майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням , користуванням та розпорядженням потерпілого.

Потерпілий звернувся до ПАТ «Страхова група «ТАС» з заявою про настання події від 13.01.2023 року та заявою на виплату страхового відшкодування від 23.01.2023 року. Заяву було розглянуто , а пошкодження автомобіля марки « Audi», номерний знак НОМЕР_2 визнано страховим випадком. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводилося на основі:

-Акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість);

-Ремонтної калькуляції №00683_40 від 16.01.2023 року;

-Страхового акту № 01772/40/923 від 27.01.2023 року та розрахунку суми страхового відшкодування.

ПАТ «Страхова група «ТАС» сплатило на користь власника автомобіля марки « Audi», номерний знак НОМЕР_2 суму страхового відшкодування в розмірі 34 008 грн., що підтверджується платіжною інструкцією 3379707 від 06.12.2023 року.

На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому позивач має право на стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 34 008,00 грн.

Постановою Ічнянського районного суду від 02 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні вказаної ДТП, однак справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП провадженням закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_1 встановлена постановою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 02 травня 2023 року та доказуванню не підлягає.

Згідно зі статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц зроблено висновок про те, що за вимогами статті 993 ЦК України до

страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому в деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування.

Відповідно до положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 цього закону визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи страхове відшкодування було здійснено страховиком потерпілої особи, тобто позивачем, до якого згідно з викладеними вище нормами перейшло право вимоги до відповідача

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач не надавши до суду відзив, наведені позивачем обставини не спростував, доказів повернення коштів позивачу чи виплати їх потерпілій особі не надав.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, враховуючи виплату позивачем страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП за умовами укладеного з ним договору добровільного страхування, яка мала місце з вини відповідача, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Крім того, частиною п`ятою статті 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат.

Згідно з частиною першою статті133 та частиною першою статті 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем, що включають судовий збір у розмірі 3028,00 грн., підлягають стягненню з відповідача.

З огляду на викладене та керуючись статтями 27, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтями 993, 1166, 1187, 1188 ЦК України, статтями 1-23,76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259,

263-265, 280-284, 289, 352, 354, 355 ЦПК, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ПАТ «Страхової групи «ТАС» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» кошти в сумі 34 008,00 грн та 3 028 грн. повернення сплаченого судового збору, а всього 37 036 (тридцять сім тисяч тридцять шість) грн.00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», , місцезнаходження: 03062, м. Київ, просп. Берестейський, 65.

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено та підписано 07 січня 2025 року.

Суддя А. В. Вовченко