КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Желепи О.В., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 червня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Романишеної І.П., повне судове рішення складено 27 червня 2025 року,

у справі за заявою ОСОБА_1 як законного представника ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Міністерство оборони України, Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Київський державний нотаріальний архів, Орган опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, про оголошення фізичної особи померлим, -

встановив:

1. Короткий виклад доводів поданої заяви.

У березні 2025 року ОСОБА_1 , як законний представник ОСОБА_2 , звернулась до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлим.

В обґрунтування поданої заяви вказує, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Приморське Скадовського району Херсонської області, є громадянином України.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 протягом тривалого часу проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька ОСОБА_5 . У свідоцтві про народження дитини батьком зазначено ОСОБА_6 , що зумовило необхідність у подальшому судовому встановленні факту родинних відносин у зв`язку із різним написанням прізвища.

19 березня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб, який рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 листопада 2021 року розірвано. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 червня 2024 року встановлено факт того, що ОСОБА_5 є дочкою ОСОБА_4 , який зник безвісти ІНФОРМАЦІЯ_3 в районі населеного пункту Кліщіївка Донецької області.

Зазначає, що починаючи з червня 2022 року ОСОБА_4 проходив військову службу за мобілізацією у складі Збройних Сил України у військовій частині НОМЕР_1 у званні солдата. ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Кліщіївка Донецької області він зник безвісти, про що сім`ю було повідомлено відповідним сповіщенням територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Наказами командира військової частини НОМЕР_1 було призначено та проведено службове розслідування, за результатами якого ОСОБА_4 визнаний зниклим безвісти за особливих обставин саме з ІНФОРМАЦІЯ_3. Із матеріалів службового розслідування убачається, що зникнення відбулося під час інтенсивного бойового зіткнення з противником, у ході якого ОСОБА_4 отримав поранення в шию та впав, після чого зв`язок і візуальний контакт із ним було втрачено, подальші пошукові заходи результатів не дали. У документах також зазначено, що на той час територія перебувала в зоні активних бойових дій, а згодом у так званій «сірій зоні», що унеможливлювало негайний пошук і евакуацію тіл загиблих.

Надалі ОСОБА_4 набув статусу учасника бойових дій. Компетентними органами України розпочато та здійснюється досудове розслідування у кількох кримінальних провадженнях за фактом його зникнення безвісти, яке триває до цього часу. Відомості про ОСОБА_4 внесені до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. Разом із тим, за відповідями Національного інформаційного бюро, Об`єднаного центру при Службі безпеки України та Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими, відсутні будь-які дані про перебування ОСОБА_4 у полоні держави-агресора або про його місцеперебування загалом. Таким чином, попри завершення активних бойових дій та деокупацію території, де він зник, з моменту зникнення минуло понад два роки, а жодної інформації про його долю або факт перебування серед живих не отримано.

З огляду на встановлені обставини зникнення під час бойових дій, отримання поранення, тривалу відсутність будь-яких відомостей про місцеперебування, а також офіційне підтвердження відсутності перебування у полоні, наявні обґрунтовані підстави припускати загибель ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зазначає, що метою оголошення ОСОБА_4 померлим є настання правових наслідків, тотожних смерті фізичної особи, зокрема відкриття спадщини та реалізація спадкових прав його доньки як спадкоємця першої черги, а також можливість отримання свідоцтва про смерть для подальшого звернення за призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги, передбаченої законодавством для членів сімей загиблих військовослужбовців під час дії воєнного стану.

Мотивуючи наведеним, просить оголосити померлим ОСОБА_4 .

2. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 18 червня 2025 року заяву задоволено.

Оголошено померлим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце народження: с. Приморське, Скадовського району, Херсонської області, військовослужбовця. Датою смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уважати ІНФОРМАЦІЯ_3.

Задовольнивши заяву, суд першої інстанції вказав, що наявними у матеріалах справи доказами достовірно підтверджено факт відсутності ОСОБА_4 в місці його постійного проживання, відсутності відомостей про місце його перебування, неможливості одержання відомостей про місце його перебування незважаючи на вжиті заходи, сплив більше двох років з моменту від дня закінчення активних бойових дій на місцевості ймовірної загибелі ОСОБА_4 , що в достатній мірі надає суду правові підстави для задоволення заяви та оголошення особи померлим.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з ухваленим рішенням, Міністерством оборони України подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на передчасність висновків суду першої інстанції, недостатність доказів для оголошення померлим ОСОБА_4 .

Зазначає, що матеріалами справи підтверджується лише факт зникнення безвісти військовослужбовця під час виконання бойового завдання, тоді як жодних належних і допустимих доказів, які б достовірно підтверджували факт його смерті у певний час та за конкретних обставин, суду не надано. Акти службового розслідування містять виключно відомості про зникнення безвісти та відсутність інформації щодо загибелі чи перебування в полоні.

Частина 2 статті 46 ЦК України прямо пов`язує можливість оголошення особи померлою у зв`язку із воєнними діями зі спливом строку, який обчислюється від дня закінчення воєнних дій. Оскільки воєнний стан в Україні триває, перебіг установленого законом строку ще не розпочався, що робить звернення із заявою про оголошення особи померлою передчасним. Суд першої інстанції не врахував правову природу цього строку та неправильно застосував норми матеріального права.

Крім того, суд першої інстанції не врахував, що оголошення військовослужбовця померлим має істотні правові наслідки, зокрема щодо виключення його зі списків особового складу військової частини та виникнення обов`язків із виплати грошового забезпечення і компенсацій. Попри це, до участі у справі не була залучена військова частина, у списках якої перебуває зниклий безвісти військовослужбовець, а також не з`ясовано питання про можливу наявність інших заінтересованих осіб, права та обов`язки яких можуть бути порушені ухваленим рішенням.

Звертає увагу, що судом першої інстанції не враховано правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові №755/11021/22 від 11 грудня 2024 року, відповідно до яких що шість місяців мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча й є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних бойових дій. Судом першої інстанції не враховано що с. Кліщіївка Бахмутської міської територіальної громади Донецької області відноситься до територій, на якій ведуться бойові дії та чи являється дана територія окупованою на теперішній час.

Мотивуючи наведеним, просить рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 червня 2025 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.

4. Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу.

15 вересня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив адвоката Мельниченка А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , як законного представника ОСОБА_2 , на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 вересня 2025 року поданий відзив повернуто особі, яка його подала без розгляду на підставі частини 4 статті 183 ЦПК України.

5. Позиція учасників справи.

22 вересня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшли письмові пояснення адвоката Мельниченка А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , як законного представника ОСОБА_2 .

Посилається на необґрунтованість поданої апеляційної скарги.

Звертає увагу, що апеляційна скарга дублює позицію скаржника, викладену у суді першої інстанції, якій надана належна оцінка.

Щодо відсутності в матеріалах справи доказів, які б підтверджували факт смерті ОСОБА_4 , у зв`язку з чим, на думку скаржника, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, вказує, що ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про оголошення ОСОБА_4 померлим, а не із заявою про встановлення факту смерті. Процедура та умови розгляду таких заяв є різними, що прямо передбачено нормами ЦПК України.

Під час розгляду справи про оголошення особи померлою закон не вимагає подання прямих доказів факту смерті (довідки про загибель, акта про смерть тощо). Достатніми є докази, які дають підстави припускати смерть особи за обставин, що загрожували її життю.

У даній справі такі докази були подані та досліджені судом першої інстанції, зокрема:

матеріали службового розслідування, з яких убачається, що ОСОБА_4 отримав поранення в ділянку шиї та впав на полі бою;

відомості уповноважених державних органів про відсутність даних щодо перебування ОСОБА_4 у полоні рф;

показання свідків щодо відсутності ОСОБА_4 за місцем проживання та будь-яких відомостей про нього протягом понад двох років.

Щодо можливості оголошення особи померлою до закінчення воєнного стану зазначає, що активні бойові дії на території с. Кліщіївка Донецької області закінчилися 23 січня 2023 року, ОСОБА_4 зник безвісти ІНФОРМАЦІЯ_3. Отже, на момент розгляду справи минуло понад два роки з дня закінчення активних бойових дій на зазначеній території.

Щодо незалучення військової частини до участі у справі вказує, що такі доводи є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 , подаючи заяву, керувалася правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 10 липня 2024 року у справі №686/11198/22, відповідно до яких, залежно від обставин справи, до участі може бути залучено Міністерство оборони України як орган, що представляє інтереси держави.

Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади та органом військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України. Військова частина не позбавлена можливості виконати рішення суду про оголошення військовослужбовця померлим після набрання ним законної сили.

Отже, незалучення військової частини не призвело та не могло призвести до неправильного вирішення справи по суті та не є істотним порушенням норм процесуального права.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення залишити без змін.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник - адвокат Мельниченко А.В. проти апеляційної скарги заперечували, просили відмовити у її задоволенні.

Представниця Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві у судове засідання не з`явився. 27 жовтня 2025 року подала заяву про розгляд справи за її відсутності. При вирішенні питання за заявою поклалась на розсуд суду.

Представник скаржника у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки не повідомляв.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

6. Позиція суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представника - адвоката Мельниченка А.В., розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

7. Фактичні обставини справи, установлені судом.

З даних свідоцтва про народження ОСОБА_2 убачається, що остання народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьком дитини є ОСОБА_7 , матір`ю - ОСОБА_1 (том 1 а.с.28).

19 березня 2020 року ОСОБА_7 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 (том 1 а.с. 29).

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 08 листопада 2021 року у справі №404/5728/21 розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , зареєстрований 19 березня 2020 року (том 1 а.с. 30).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 червня 2024 року у справі № 404/8752/23 встановлено факт родинних відносин, а саме, що громадянка України ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) є дочкою громадянина України ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), який зник безвісти ІНФОРМАЦІЯ_3 в районі населеного пункту Кліщіївка Донецької області (том 1 а.с. 31-33).

Згідно даних Наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 444-ОД від 29 січня 2023 року про результати службового розслідування для з`ясування причин та умов зникнення безвісти за особливих обставин солдата ОСОБА_4 службове розслідування для з`ясування причин і умов зникнення безвісти за особливих обставин солдата ОСОБА_4 вважати завершеним; стрільця-помічника гранатометника 1 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 вважати зниклим безвісті за особливих обставин з ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно даних Наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 444-ОД від 29 січня 2023 року про результати службового розслідування для з`ясування причин та умов зникнення безвісти за особливих обставин солдата ОСОБА_4 убачається, що під час проведення службового розслідування встановлені такі обставини: з доповіді командира мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_4 майора ОСОБА_9 вхідний № 1136кп від ІНФОРМАЦІЯ_3 стало відомо, що в період з 22 години 00 хвилин по 03 години 00 хвилин ІНФОРМАЦІЯ_3 під час бойового зіткнення та наступальних дій противника на позиції мотопіхотного батальйону в районі населеного пункту Кліщіївка Донецької області, відбувся стрілецький бій із переважаючими силами противника. Внаслідок цього бою військовослужбовцям мотопіхотного НОМЕР_1 довелось відійти та закріпитись на іншому рубежі оборони. Під час цього стрілецького бою та подальшого вимушеного відходу наших сил на запасні позиції було втрачено зв`язок та візуальний контакт (зник безвісти) стрілець-помічник гранатометника 1 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 . Зв`язок із вказаним військовослужбовцем відсутній. Пошукові заходи результатів не дали. Подальша доля військовослужбовця невідома. Військовослужбовець виконував бойове завдання згідно бойового розпорядження військової частини НОМЕР_5 № 67 від 16 січня 2023 року.

З пояснення номера обслуги 1 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_4 солдата ОСОБА_10 стало відомо, що 16 січня 2023 року вночі він перебував на взводному опорному пункті « ІНФОРМАЦІЯ_6 » поблизу населеного пункту Кліщіївка Донецької області. На вогневій позиції він ніс службу разом із солдатом ОСОБА_4 . Близько 21 години 30 хвилин 16 січня 2023 диверсійні групи противника розпочали наступ на наші позиції. Під час бою солдат ОСОБА_4 крикнув, що він поранений у шию і впав. Він підбіг до пораненого і хотів відтягнути на себе, але не зміг.

З пояснення стрільця-санітара 2 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 головного солдата ОСОБА_11 стало відомо, що 16 січня 2023 року вночі він перебував на взводному опорному пункті « ІНФОРМАЦІЯ_6 » поблизу населеного пункту Кліщіївка Донецької області. Близько 21 години 30 хвилин 16 січня 2023 диверсійні групи противника розпочали наступ на наші позиції. Через деякий час до нього підбіг солдат ОСОБА_10 , який повідомив, що солдат ОСОБА_4 отримав поранення, але він сам його евакуювати не зможе (том 1 а.с. 19 зворот - 22).

Згідно даних витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №15 від 18 січня 2023 року ОСОБА_4 уважається таким, що ІНФОРМАЦІЯ_3 припинив здійснювати заходи із забезпечення національної безпеки і оборони, відсіч і стримування збройної агресії РФ у Донецькій та Луганській областях у зв`язку із зникненням безвісти (том 1 а.с. 18 зворот).

Згідно даних витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31 січня 2023 року №28 убачається, що солдата ОСОБА_4 , призваного по мобілізації, стрільця-помічника гранатометника 1 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону, з ІНФОРМАЦІЯ_3 уважати таким, що зник безвісти (том 1 а.с. 18).

Згідно даних змісту сповіщення сім`ї №198 від 20 січня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_7 , яке адресовано ОСОБА_3 , повідомлено, що солдат ОСОБА_4 при захисті Батьківщини, виявивши стійкість та мужність, зник безвісті ІНФОРМАЦІЯ_3 в районі населеного пункту Кліщіївка Донецької області (том 1 а.с. 39).

З даних відповіді Бахмутського районного відділу поліції ГУ НП в Донецькій області Національної поліції України від 24 лютого 2025 року № 5103401/022-2025 убачається, що у провадженні СВ Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження № 0000264, розпочате 13 лютого 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України (з додатковою відміткою «Зникнення безвісти»). Першочерговими слідчими діями встановлено, що 13 лютого 2023 року надійшло повідомлення про те, що під час бойового зіткнення біля м. Соледар зникли безвісти військовослужбовці ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_12 , 1971 р.н., ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється групою слідчих, старшим якої є слідчий ОСОБА_14 . Матеріали кримінального провадження за №0000264 від 14 лютого 2023 року внесено згідно заяви військової частини НОМЕР_1 (том 1 а.с. 41).

З даних виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора №08-11/6047 від 28 лютого 2025 року, виданої ДП «Український національний центр розбудови миру» Міністерства розвитку громад та територій України убачається, що інформація щодо перебування у полоні ОСОБА_4 , відсутня (том 1 а.с. 46).

З даних виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора №06-04/9160 від 25 березня 2025 року, виданої ДП «Український національний центр розбудови миру» Міністерства розвитку громад та територій України убачається, що інформація щодо перебування у полоні ОСОБА_4 , відсутня (том 1 а.с. 44).

8. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження (частина 2 статті 19 ЦПК України).

Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (частина 3 статті 294 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Окреме провадження ? це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина 1 статті 293 ЦПК України).

Порядок розгляду судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою визначено главою 4 розділу IV ЦПК України.

Статтею 306 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Відповідно до 2 статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Оголошення фізичної особи померлою (смерть inabsentia) ? це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.

У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptiomortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.

У постанові від 11 грудня 2024 року у справі 755/11021/22 (провадження № 14-94цс24) Велика Палата Верховного Суду виснувала, що шість місяців, які визначені в реченні 2 частини 2 статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.

Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною 2 статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.

Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій.

У такому випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності.

У Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженому Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786 міститься інформація щодо населеного пункту с. Кліщіївка Бахмутської міської територіальної громади Донецької області, а саме, з 24 лютого 2022 року та 18 вересня 2023 року по 23 січня 2023 року територія активних бойових дій; з 24 січня 2023 року по 17 вересня 2023 року - тимчасово окупована Російською Федерацією територія України.

Отже, відлік визначеного частиною 2 статті 46 ЦК України строку для оголошення ОСОБА_4 померлим слід здійснювати саме з 23 січня 2023 року, як з дати закінчення активних бойових дій на території вказаного населеного пункту. Водночас, на дату звернення заявниці до суду з цією заявою (26 березня 2025 року) шестимісячний строк, зазначений у реченні 2 частини 2 статті 46 ЦК України, вже сплинув.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо того, що перебіг строку, встановленого частиною 2 статті 46 ЦК України є безпідставні.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність доказів, що б достовірно свідчили про смерть ОСОБА_4 , колегія суддів вказує про таке.

У справі, що переглядається установлено, що ОСОБА_4 зник безвісти під час бойового зіткнення із переважаючими силами противника в районі населеного пункту Кліщіївка Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_3; службове розслідування військової частини НОМЕР_1 встановило, що ОСОБА_4 отримав поранення та зник безвісти, а пошукові заходи результатів не дали; показання безпосередніх учасників бойового зіткнення солдати ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтвердили факт поранення та втрату контакту із ОСОБА_4 , що створює обґрунтоване припущення його смерті.

Крім цього, витяги із наказів командира військової частини та сповіщення сім`ї підтверджують тривалу відсутність ОСОБА_4 та обставини, що загрожували його життю.

Крім цього, виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора свідчать про відсутність відомостей про ОСОБА_4 як захисника, що перебуває в полоні.

Отже, суд першої інстанції правильно виходив із того, що наведені докази створюють правові підстави для обґрунтованого припущення смерті ОСОБА_4 , оскільки його зникнення відбулося за обставин, що загрожували життю, пошукові заходи не дали результату, та на дату звернення заявниці минув встановлений законом строк.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів смерті ОСОБА_4 є безпідставними, оскільки під час розгляду справи про оголошення особи померлою закон не вимагає подання прямих доказів факту смерті (довідки про загибель, акта про смерть тощо). Достатніми є докази, які дають підстави припускати смерть особи за обставин, що загрожували її життю.

Доводи апеляційної скарги в частині незалучення військової частини до участі у справі апеляційний суд відхиляє, оскільки у справі заінтересованою особою залучено Міністерство оборони України як орган, що представляє інтереси держави.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування рішення суду, колегією суддів не установлено.

Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 10 лютого 2026 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді О.В. Желепа

В.В. Соколова