Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/451/25

Номер провадження: 2/511/404/25

24 грудня 2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Бобровська І. В.,

секретаря судового засідання Кіндракевич В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дачненської сільської ради Одеського району Одеської області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

До Роздільнянського Районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана її представником адвокатом Мирковіч В.Ю., до Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. У своїй позовній заяві, представник позивача просить суд встановити ОСОБА_1 додатковий строк достатній для прийняття нею спадщини, яка відкрилась після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на спадкове майно: садовий будинок АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці площею 0,0398 га, належній йому на праві приватної власності.

Стислий виклад позиції позивача.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді: садовий будинок АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці площею 0,0398 га, належній йому на праві приватної власності.

09.01.2025 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гордої І.В. з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась в наслідок смерті її батька ОСОБА_2 , але у відкритті спадкової справи їй було відмовлено з посиланням на те, що заява про прийняття спадщини нею була подана з перевищенням передбачених законодавством строків та рекомендовано звернутись до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивачка вважає, що вона пропустила встановлений строк для прийняття спадщини з поважної причини, а саме через погіршення стану свого здоров`я, викликаним в наслідок смерті її батька, що стало підставою звернутись до суду з позовом для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Стислий виклад позиції відповідача.

Представник Дачненської сільської ради Одеського району Одеської області подав клопотання, згідно якого не заперечував проти задоволення позовних вимог та просив розгляд справи здійснювати без його участі.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.03.2025 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання та витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гордої І.В. копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 16.04.2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 06.06.2025 року було задоволено клопотання представника позивача - адвоката Мирковіча В.Ю. про заміну неналежного відповідача, суд повернувся до стадії підготовчого провадження.

Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 08.10.2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №2650.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді: садовий будинок АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці площею 0,0398 га, належній йому на праві приватної власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ОД за № 22-320, зареєстрованого 10.07.1998 року за № 1808 в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, кадастровий номер :003:3901.

Садовий будинок зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 в Державної реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 39, про що 13.10.2015 року зроблений запис за №11739788, земельна ділянка зареєстрована на ім`я ОСОБА_2 . Державної реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 39, про що 25.01.2016 року зроблений запис за №13062536.

Відповідно до довідки КНП «Одеський обласний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради, ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні з 09.09.2024 року по 30.09.2024 року у зв`язку із погіршенням стану психологічного здоров`я викликаного смертю батька.

Відповідно до листа приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гордої І.В. за № 2/01-16 від 09.01.2025 року, ОСОБА_1 було відмовлено в у відкриття спадкової справи щодо майна ОСОБА_2 , оскільки нею пропущений строк для прийняття спадщини, рекомендовано звернутись до суду.

Відповідно до листа приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гордої І.В. за №45/01-16 від 09.04.2025 року вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась, у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини .

Водночас статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Стаття 89 ЦПК України регламентує, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно положень статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які б могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Подібні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18), від 15 січня 2020 року у справі № 200/9984/16-ц (провадження № 61-11977св19), від 20 грудня 2021 року у справі № 502/1603/18 (провадження № 61-10329св21), від 24 травня 2023 року у справі № 291/559/21 (провадження № 61-4425св23) та інших.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Суд вважає, що наведена позивачкою причина несвоєчасної подачі заяви про прийняття спадщини як хвороба, є такою, що перешкоджала своєчасному зверненню до нотаріуса, а відтак позивачка пропустила 6-ти місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини по поважним причинам.

На підставі викладеного, надавши оцінку аргументам сторін, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункту 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись статтями 81, 141, 178, 200, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дачненської сільської ради Одеського району Одеської області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити для ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , додатковий строк для прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , - 3 (три) місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І. В. Бобровська