Справа № 359/4447/24
Провадження № 2/359/333/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.

при секретарі - Шуст А.В.,

за участі представника позивача - Комової Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором

В С Т А Н О В И В :

01.05.2024 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованість заборгованості за кредитним договором №71 від 10 квітня 2021 року у розмірі 43191 гривня, а також понесених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 3028 гривень та витрат на правову допомогу в розмірі 13000 грн. (а.с.2-6).

Позовні вимоги обґрунтовано наступним. 10.04.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансових послуг №071 «Стандартний».

Згідно п. 1.1. Договору за цим договором товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 4300,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил.

Відповідно до п. 1.9. Договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 (один) рік.

01.12.2021 міт ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 071.

У подальшому 10.03.2023 було ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до відповідача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01.

Станом на дату подання позову загальний розмір заборгованості становить 74463,41 грн., з яких: заборгованість за кредитом 4299,04 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги 70164, 37 грн.. Позивач зазначає, що з урахуванням принципу розумності , співмірності і пропорційності просить стягнути частину боргу в сумі 43191,00 грн.,з яких: заборгованість за кредитом 4299,04 грн., заборгованість за відсотками 38891,96 грн.

23.09.2024 представником відповідача адвокатом Онишко В.М. подані письмові пояснення (а.с.67-72), за змістом яких відповідач не погоджується з позовними вимогами та просить відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем кредитних коштів, а розмір нарахованих процентів не відповідає умовам договору. Звертає увагу, що строк кредитування становив 16 днів, а тому розмір процентів за користування кредитом за 16 днів становить 1376 гривень. Вважають, що зазначені позивачем витрати на правничу допомогу є завищеними, а долучений доказ сплати витрат на правничу допомогу платіжне доручення на 52000 грн. не відповідає заявленому розміру витрат, а також за змістом договору про надання правової допомоги не конкретизовано предмет договору.

.

Ухвалою суду від 28.05.2024 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а. с. 53).

Ухвалою суду від 10.01.2025 було витребувано докази від АТ «КБ «Приватбанк» (а.с.98-99).

У судовому засіданні представник позивача Комова Т.П. позов підтримала.

Відповідач та його представник були повідомлені належними чином, у судове засідання не з`явилися.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.

Встановлено, що 10.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансових послуг № 071 «Стандартний».

Відповідно до умов п.1.1 Договору ТОВ «Служба миттєвого кредитування» зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 4300,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані відповідно до умов цього договору, його додатків та правил.

Відповідно до п.1.3. договору, орієнтовний строк повернення кредиту становить 16 днів з моменту отримання кредиту.

Згідно з п. 1.9. договору граничний строк кредитування (строк дії договору) становить 1 рік.

Пунктом 1.4 договору визначено, що проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтованого строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у 1.4. (а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процента ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.(б); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процента ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.(в); д) тип процентної ставки - фіксована.

Відповідно до пункту 1.10 договору позичальник сплачує товариству комісію, пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі за його юридичне оформлення, у розмірі - 672 грн. Комісія не нараховується та не підлягає стягненню з позичальника у разі, якщо позичальник повертає суму кредиту та сплачує нараховані проценти у термін (день, дату), зазначений у договорі. Крім того, товариство має право не нараховувати або зменшити розмір комісії на свій розсуд.

Згідно з п.4.3 договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис.

Згідно з пунктом 4.15 договору сторони дійшли згоди, що цей договір укладається в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг». Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором R8.

Аналогічна інформація зазначена в додатку №1 до кредитного договору - заявка-анкета, який підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором R8.

Відповідно до графіку платежів (додаток №2 до договору), дата видачі кредиту - 10.04.2021, дата платежу - 25.04.2021, сума кредиту зазначена 4300,00 грн., 1376,00 грн. проценти за користування кредитом. Загальна вартість кредиту зазначена 5676,00 грн.

Згідно із довідкою від 13.03.2024 ТОВ «Вей Фор Пей» підтвердило, що на підставі укладеного договору про організацію переказів грошових коштів було здійснено переказ грошових коштів на банківську картку НОМЕР_1 10.04.2021 о 10:25:12 в сумі 4300,00 грн. згідно з договором №071 (а.с.13).

Факт зарахування коштів 10.04.2021 в сумі 4300,00 грн. на картку № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 підтверджується інформацією АТ «КБ «Приватбанк» (а.с.157).

Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором №071 від 10.04.2021 ТОВ «Служба миттєвого кредитування» (а.с.13-15) за період з 10.04.2021 по 30.11.2025 (у межах граничного строку кредитування) відповідачу нараховувалися відсотки відповідно до умов укладеного договору: у розмірі 2% (16 днів) з 10.04.2021 по 25.04.2021 включно, а також на підставі п.1.4 Договору за збільшеними відсотковими ставками - у розмірі 3,64% у період з 26.04.2021 по 09.05.2021 включно, у розмірі 5,02% у період з 10.05.2021 по 24.05.2021 включно, та у розмірі 7,67% у період з 25.05.2021 по 30.11.2021 включно. Всього нараховано відсотків на суму 28987,69 грн..

За змістом розрахунку 27.04.2021 сплачено 1689,04 грн. відсотків та 0,96 грн. в рахунок погашення кредиту.

Внаслідок цього станом на 30.11.2021 розмір заборгованості за кредитом становив 4299,04 грн. (4300,00- 0,96грн. = 4299,04грн.). Загальна сума заборгованості за кредитом і процентами становила -31597,69 грн.

Також встановлено, що 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за договором №071 від 10.04.2021, укладеним з відповідачем.

Наведене підтверджується договором факторингу, платіжним дорученням про сплату коштів за договором факторингу, Актом приймання-передачі Реєстру боржників, Реєстром боржників (а.с.18-22).

Згідно із реєстром боржників до договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021, а також витягом з реєстру боржників (а.с.21-22,23) заборгованість відповідача за вказаним договором становила - 31597,69грн., з яких: 4299,04 грн. заборгованість за кредитом, 27298,65 грн. заборгованість за процентами

10.03.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги ТОВ «Коллект Центр» за Договором про надання фінансових послуг № 071 «Стандартний» від 10.04.2021 згідно договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023, що підтверджується договором, Актом приймання-передачі Реєстру боржників, Реєстром боржників (а.с.24-29).

Згідно реєстром боржників, а також витягом з реєстру боржників (а.с.27-29,30) заборгованість відповідача за Договором №071 станом на дату відступлення права вимоги становила 74463,41 грн., з яких: 4299,04 грн. заборгованість за кредитом, 70144,37 грн. заборгованість за процентами

Так, відповідно до розрахунку заборгованості по Договору про надання фінансових послуг №071 «Стандартний» від 10.04.2021, складеного ТОВ «Вердикт Капітал», станом на 10.03.2023 наявна заборгованість в 74463,41 грн., з яких: 4299,04 грн. заборгованість за кредитом, 70144,37 грн. заборгованість за процентами .

При цьому, за змістом вказаного розрахунку встановлено, що ТОВ «Вердикт Капітал» здійснило донарахування процентів за користування кредитом за період з 01.12.2021 по 09.04.2022 (в межах граничного строку кредитування) у визначеному договором розмірі -7,67% (п.1.4 Договору про надання фінансових послуг а.с.7).

За змістом позовної заяви позивач просить стягнути лише частину нарахованих відсотків в сумі 38891,96 грн.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася

Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Також суд враховує, що особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).

Згідно із частиною 6 статті 11 вищезазначеного Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до положень ст.12 Закону, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Так, згідно із ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною другою цієї статті встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Так, в силу вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Також суд враховує, що відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами

.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За змістом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З у рахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відповідач та первісний кредитор ТОВ «Служба миттєвого кредитування» у належній формі досягли усіх істотних умов Договору про споживчий кредит.

Первісний кредитор ТОВ «Служба миттєвого кредитування» повністю виконав взяті на себе зобов`язання перерахував відповідачу на рахунок суму кредиту.

Відповідач отримав кредит, проте взяті на себе зобов`язання не виконав: суму кредиту не повернув, визначені договором відсотки за користування кредитом не сплатив.

Правильність нарахування процентів, у тому числі донарахованих ТОВ «Вердикт Капітал», перевірена судом та не викликає сумнівів, та не порушує умов укладеного Договору про надання фінансових послуг № 071 «Стандартний» ВІД 10.04.2021.

Крім того, суд враховує, що матеріалами справи повністю підтверджуються обставини уступки права вимоги за вказаним договором на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР».

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.

Суд враховує, що звернення з позовом до суду також є вимогою фактора щодо виконання грошового зобов`язання, яка відповідачем у добровільному порядку на дату ухвалення судового рішення не виконана.

Таким чином суд дійшов висновку, щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення заборгованості за Договором про надання фінансових послуг №71 від 10 квітня 2021 року у розмірі 43191 гривня, з яких : 4299,04 грн. заборгованість за кредитом, 38891,96 грн. заборгованість за відсотками.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

При вирішенні питання щодо судових витрат суд виходить із наступного.

Відповідно до частин третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

На підтвердження понесених витрат суду надано:

- Договір про надання правової допомоги №02-01/2023 від 02.01.2023, укладений з Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» (а.с.41-42);

- Прайс-лист АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» (а.с.43);

- платіжна інструкція № від 15 березня 2024 року про перерахування коштів в сумі 52000 грн. за надання правової допомоги за Договором №02-01/2023 від 02.01.2023 (а.с.37);

- заявка на надання юридичної допомоги №592 від 01.03.2024 року на загальну суму 13000,00 грн. (надання усної консультації 4000грн., (2 години по 2000,00грн.), складання позовної заяви 9000 грн. (3 години по 3000,00грн.) (а.с.45),

- витяг з Акту №2 про надання юридичної допомоги від 08.03.2024 (а.с.46) з тим самим переліком послуг та на ту саму суму.

Разом із з цим такий розмір адвокатських послуг не відповідає критеріям розумності та не дійсності таких витрат.

Так, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Європейський суд з прав людини застосовує такі критерії - заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим та мати мають розумний розмір.

Верховний Суд неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування, суд також виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Суд враховує, що адвокат участі у розгляді справи не брав, справа не представляє великої складності, тому неминучість витрат на правничу допомогу в заявленому розмірі викликає сумнів.

Встановлено, що дана справа є типовою для позивача, тому слід визнати необґрунтованими та такими, що не були для позивача неминучими, витрати на отримання консультації та пропозицій від Адвокатського об`єднання.

Враховуючи ці обставини, невелику складність справи, а також співмірність понесених витрат ціні позову, суд дійшов висновку, щодо обґрунтованою і доведеною можна визначити частину витрат на правничу допомогу у сумі 3000,00 грн.

При зверненні з позовом до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028 гривень (а.с.1).

У зв`язку із задоволення позову, відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору підлягають стягненню на його користь з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 133,137,141, 223, 258, 259, 263-265, 266, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» суму заборгованості за Договором про надання фінансових послуг №71 від 10 квітня 2021 року у розмірі 43191 гривня (сорок три тисячі сто дев`яносто одна гривня), а також понесені судові витрати по сплаті судового збору та частину понесених витрат на правничу допомогу в сумі 6028 гривень (шість тисяч двадцять вісім гривень).

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», , зареєстроване місцезнаходження : 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3 офіс 306.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду, або через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 06.10.2025.

Суддя І. В. Муранова-Лесів