Провадження № 4-с/204/35/25
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

(повний текст)

19 грудня 2025 року Чечелівський районний суд міста Дніпра в складі:

головуючої судді Чудопалової С.В.

за участю секретаря ЯнчукП.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпрі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на дії старшого державного виконавця Романюка Романа Олександровича Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) (адреса місцязнаходження: м.Дніпро, Старокозацька.56), боржник: Управління Соціального захисту населення Чечелівської районної у місті Дніпрі ради (адреса місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Національної Гвардії 5) про визнання неправомірним рішення щодо повернення виконавчого документу,-

ВСТАНОВИВ:

06.11.2025 до суду надійшла скарга ОСОБА_1 , на дії старшого державного виконавця Романюка Р.О. Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), боржник: Управління Соціального захисту населення Чечелівської районної у місті Дніпрі ради, в якій він просив суд визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса)Романюка Р.О. та скасувати постанову про повернення виконавчого документа № 204/6927/14-а стягувачу без виконання. Крім того, просив зобов`язати Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) прийняти до виконання виконавчий лист № 204/6927/14-а.

27.11.2025 начальником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) подано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що за результатами розгляду поданих документів державним виконавцем встановлено, що боржник - Управління праці та соціального захисту населення Красногвардійського району в м. Дніпропетровську припинений як юридична особа. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичну особу Управління праці та соціального захисту населення Красногвардійського району в м. Дніпропетровську, , припинено шляхом реорганізації. На підставі зазначеного державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. На підставі чого, просили суд відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 в повному обсязі.

В судове засідання сторони не з`явилися, про день та час розгляду скарги повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали справи, ознайомившись з відзивом зацікавленої особи, суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 06.10.2025 надійшло дві заяви про відкриття виконавчого провадження від ОСОБА_1 , вхідний №9645 та №9646, разом із виконавчими документами, а саме: виконавчий лист №204/6927/14а від 07.04.2025, виданий Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Красногвардійського району в м. Дніпропетровськ призначити та виплачувати ОСОБА_1 , як особі, що стала інвалідом ІІ групи внаслідок Чорнобильської катастрофи щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних заробітних плат, згідно вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХII за 2014.

Як вбачається зі змісту виконавчих листів №1 та №2, рішення суду набрало законної сили 09.12.2014, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 09.12.2015. Із наданих документів вбачається, що 07.10.2025 старшим державним виконавцем Романюком Р.О. було прийнято рішення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, на підставі п .5 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження».

За результатами розгляду поданих документів державним виконавцем встановлено, що боржник - Управління праці та соціального захисту населення Красногвардійського району в м. Дніпропетровську припинений як юридична особа.

Згідно листа В.о голови адміністрації Дніпровської міської ради від 26.08.2025 вбачається, що виконання рішення Дніпровської міської ради від 23.01.2019 №40/40«Про внесення змін до рішень міської ради стосовно структури міської ради та її виконавчих органів, граничної чисельності працівників міської ради та її виконавчої органів» Чечелівською районною у місті Дніпрі радою прийнято рішення від 06.02.2019 № 215/19 «Про реорганізацію з припиненням як юридичної особи управління соціального захисту населення Чечелівської районної у міст Дніпрі ради» (додається), відповідно до якого з 24.04.2019реорганізовано з припиненням як юридичної особи управління соціального захисту населення Чечелівської районної у місті Дніпрі ради, що знаходилося за адресою: 49008, м. Дніпро, вул. Уральська, 5, , шляхом приєднання до Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (м. Дніпро, 49068, вул. Трудова, 1 А, код).

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичну особу Управління праці та соціального захисту населення Красногвардійського району в м. Дніпропетровську, , припинено шляхом реорганізації.

У зв`язку з цим виконання судового рішення в примусовому порядку неможливе, оскільки відсутній суб`єкт, до якого можуть бути застосовані заходи примусового виконання.

Відповідно до пункту 5 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається без прийняття до виконання, якщо божника юридичну особу припинено. Згідно із частинами першою та другою статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (аналогічні положення закріплені у статті 334 ГПК України).

Статтею 446 ЦПК України передбачено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом (аналогічні положення закріплені у статті 338 ГПК України).

Таким чином, якщо боржник УПСЗН припинив існування як юрособа, виконавець повертає виконавчий документ стягувачу, стягувач має звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником (органом, що ліквідував УПСЗН або правонаступником) або подати новий виконавчий документ на виконання вже правонаступнику, щоб продовжити стягнення, оскільки припинення юрособи не завжди означає припинення зобов`язань, якщо їх можна перевести на іншу особу чи орган. Доказів того, що ОСОБА_1 звертався до суду із заявами про заміну сторони її правонаступником, матеріали скарги не містять .

Частиною першою ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) державними виконавцями органів державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3).

Отже, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, у виконавчому провадженні відповідним виконавцем, дії або бездіяльність якого можуть бути оскаржені до суду.

При цьому, протиправною бездіяльністю державного виконавця як суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків.

Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

У пунктах 68, 70-72 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17(провадження № 12-197гс18) вказано, що право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Варто зазначити, що скаржник не порушував у судовому порядку питання поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, а також щодо заміни сторін виконавчого провадження її правонаступником.

таким чином, підсумовуючи викладене, суд вважає скаргу ОСОБА_1 необґрунтованою, а оскаржувані рішення були прийняті відповідно до вимог закону та в межах повноважень державного виконавця на підставі п.5 ч.4 ст4 ЗУ «Про виконавче провадження», а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 1-23, 76-82, 89, 95, 258-259, 263-265, 267, 274-279, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірним рішення щодо повернення виконавчого документу залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: С.В.Чудопалова