Справа № 691/1150/24
Провадження № 2/691/145/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 вересня 2025 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області під головуванням судді Синиці Л. П., за участю секретаря судового засідання Харук Л. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

В жовтні 2024 року позивач ТОВ "Споживчий центр" звернулося до Городищенського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (оферти) № 09.02.2022 - 100001082 від 09.02.2022 року, що утворилася станом на дату подачі позову, у розмірі 12 600,00 грн, що складається з заборгованості: по тілу кредиту в розмірі 9000,00 грн; по процентам в розмірі 3600,00 грн, та стягнення судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн, з тих підстав, що відповідно до умов даного договору та квитанції про перерахунок коштів кредитодавцем надано позичальнику кредит у розмірі 9000,00 грн, строком на 42 дні, під проценти. Позичальник ОСОБА_1 електронним цифровим підписом підписано пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, чим підтверджено укладення кредитного договору та отримано на власний рахунок кошти у розмірі 9000,00 грн, а отже акцептовано умови Договору. Позичальником під час укладення кредитного договору № 09.02.2022 - 100001082 пройдено ідентифікацію шляхом одноразового ідентифікатора. Відповідно до договору та квитанції про перерахунок коштів кредитодавцем надано позичальнику кредит у розмірі 9000,00 грн. ТОВ "Споживчий центр", надавши відповідачу кредитні кошти, свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим, у неї утворилась заборгованість в розмірі 12 600,00 грн, яку позивач ТОВ "Споживчий центр" просив суд стягнути, оскільки порушуються його права та інтереси.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу, вищевказані матеріали позовної заяви передані для розгляду судді Черненку В. О.

08.10.2024 в справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

12.03.2025 по вказаній справі закрито підготовче провадження. Справу призначено до розгляду по суті.

Відповідно до розпорядження керівника апарату суду № 155 від 04.07.2025, у звязку з відставкою судді Черненка В. О., здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи.

Ухвалою від 05 липня 2025 року справу прийнято до провадження, призначено судовий розгляд.

В судове засідання учасники справи (сторони) не з`явилися, повідомлені належно, що підтверджується матеріалами справи.

Представник позивача ТОВ "Споживчий центр" Суржик Ю. В. клопотав, в прохальній частині позову, про проведення розгляду справи за відсутності представника ТОВ "Споживчий центр". Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України позивач ТОВ "Споживчий центр" не заперечує проти заочного розгляду справи. Інших за змістом заяв на адресу суду від позивача чи його представника не надходило.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Рекомендований лист 490, повернувся без вручення, за даними АТ "Укрпошта" - адресат відсутній за вказаною адресою ( АДРЕСА_1 ). Та, оголошення про виклик до суду відповідача ОСОБА_1 розміщено на сайті Судової влади України. Відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Від відповідача до суду заяв (клопотань) не надходило. Відзиву на позовну заяву не подала.

Згідно статей 233, 280 ЦПК України, суд ухвалив розгляд справи провести за відсутності учасників справи в судовому засіданні на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи, при заочному розгляді справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частини 1 - 4 статті 12 ЦПК України передбачають, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно частини 1 статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини 1 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно частини 3 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Частиною 12 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 12 Закону України "Про електронну комерцію", за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Згідно норм статтей 11, 525, 629 ЦК України, підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до пункту 1.1 частини 1 статті 2 Закону України "Про споживче кредитування", договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Із матеріалів справи встановлено, що 09.02.2022 між ТОВ "Споживчий центр" (кредитодавець, позивач по справі) та ОСОБА_1 (споживач, відповідач по справі) у відповідності до Закону України "Про електронну комерцію" укладено кредитний договір № 09.02.2022 - 100001082, який складається із пропозиції про укладення кредитного договору ТОВ "Споживчий центр" (оферти), анкети та заявки ОСОБА_1 від 09.02.2022 року, підтвердження кредитного договору, додатку до анкети позичальника, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, паспорту споживчого кредиту.

Спосіб ідентифікації та верифікації споживача: підписано в тому числі одноразовим ідентифікатором L515. Із зазначенням в договорі реквізитів належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів за даним договором: 5363-54хх-хххх-6676.

Вказаний договір укладений на умовах: дата надання кредиту - 09.02.2022; сума кредиту 9000,00 грн.; строк, на який надається кредит - 42 дні з дня його надання; дата повернення (виплати) кредиту - 22.03.2022. Первинний період користування кредитом 14 днів з дня його надання. Черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду. Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду "Економ". Ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду "Економ".

За даними квитанції від 09.02.2022 10:05, ID платіж , підтверджено перерахування на карту/рахунок НОМЕР_1 коштів в сумі 9000,00 грн, призначення: видача за договором № 09.02.2022 - 100001082.

Довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором, позичальник ОСОБА_1 , заборгованість останньої за договором № 09.02.2022 - 100001082 від 09.02.2022 року складає: 9000,00 грн основний борг; 3600,00 грн проценти по кредиту, що нараховані за період з 09.02.2022 року по 22.03.2022 року. Загальна сума заборгованості за кредитом 12 600,00 грн.

Будь-яких спростувань встановлених обставин судом не здобуто.

Відповідач доказів щодо сплати коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, до суду не надала. Відзив на позов не подала.

Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі та речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно статті 1054 ЦК України, визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Стороною позивача ТОВ "Споживчий центр" до позовної заяви на підтвердження пред`явленої вимоги додано копії документів, які складають укладений з відповідачем ОСОБА_1 , що пройшла ідентифікацію шляхом використання одноразового ідентифікатору, кредитний договір № 09.02.2022 - 100001082 від 09.02.2022 року, який підписаний електронним підписом. Факт укладення цього договору належним чином підтверджений та відповідає вимогам Закону України "Про електронну комерцію". Договір містить усі істотні умови, необхідні для даного виду правочинів, а відтак враховуючи його особисте підписання відповідачем ОСОБА_1 , були достеменно відомі останній.

Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки щодо надання кредитних коштів і їх повернення зі сплатою відповідних відсотків за користування.

Досліджені у справі докази дають достатні підстави для висновку, що свої договірні зобов`язання кредитодавець ТОВ "Споживчий центр" виконав в повному обсязі та надав відповідачу ОСОБА_1 кредит в обумовленій договором сумі, з огляду на квитанцію від 09.02.2022 № , якою підтверджено перерахування на наданий відповідачем у її заявці картковий рахунок НОМЕР_1 кредитних коштів в сумі 9000,00 грн, призначення: видача за договором № 09.02.2022 - 100002211.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 статті 530 ЦК України, передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статтей 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частина 1 статті 15, частина 1 статті 16 ЦК України передбачають, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 09.02.211 від 09.02.2022 року, загальна сума кредиту 12600,00 грн, з яких: 9000,00 грн основний борг, 3600,00 грн. проценти по кредиту, що нараховані за період з 09.02.2022 року по 22.03.2022 року.

Розмір заборгованості відповідачем не спростований, вона не скористалася правом та не подала до суду власного розрахунку, а тому наданий представником позивача розрахунок судом приймається як достовірний, що відповідає стандарту доказування "більшої вірогідності". До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові по справі № 209/3103/21 від 25.01.2023.

На день подання позову та на час розгляду справи, зобов`язання щодо погашення відповідачем ОСОБА_1 заборгованості за договором № 09.02.211 від 09.02.2022 року в розмірі 12600,00 грн не виконуються.

У зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_1 не виконує умови кредитного договору і не повернула борг, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню, а зазначена в позові сума за вказаним договором підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Позивачем сплачено, згідно Платіжної інструкції № Ц000003314 від 01.03.2024 року, судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

На підставі Закону України "Про електронну комерцію", ст. ст. 11, 15, 16, 205, 207, 525, 526, 530, 610, 626, 628, 629, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 81, 89, 141, 233, 247, 259, 263-265, 279, 280, 352, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" (, адреса: вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ) заборгованість за кредитним договором (оферти) № 09.02.2022 - 100002211 від 09.02.2022 року в розмірі 12 600,00 грн (дванадцять тисяч шістсот гривень 00 копійок), з яких: 9000,00 грн основний борг, 3600,00 грн проценти по кредиту, що нараховані за період з 09.02.2022 року по 22.03.2022 року, та суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржено безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Л. П. Синиця