ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/4274/25
провадження № 2/753/5500/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року Дарницький районний суд міста Києва в складі головуючого судді Каліушка Ф. А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі по тексту - ПрАТ «СК «АРКС», позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , відповідач 1) та Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі по тексту - ПАТ «НАСК «Оранта», відповідач 2) про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16 грудня 2021 року у місті Києві на перехресті Брест Літовського шосе та вул. Зв?язківців сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «КІА», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «VOLKSWAGEN», державний номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 07 лютого 2022 року у справі № 759/895/22 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

На момент дорожньо-транспортної пригоди, майнові інтереси власника автомобіля «VOLKSWAGEN», державний номерний знак НОМЕР_3 , були застраховані в ПрАТ «СК «АРКС» договором добровільного страхування транспортних засобів № 76314alкоа від 09 грудня 2021 року.

Власник пошкодженого автомобіля «VOLKSWAGEN», державний номерний знак НОМЕР_2 , звернувся до ПрАТ «СК «АРКС» із заявою про настання страхової події та виплати страхового відшкодування. Ця заява була розглянута, пошкодження застрахованого автомобіля визнано страховим випадком, у зв`язку з чим на підставі: акту огляду транспортного засобу від 17 грудня 2021 року; рахунку від 23 грудня 2021 року № 2129276; ремонтної калькуляції від 23 грудня 2021 року № 1.003.21.0; страхового акту від 14 січня 2022 року № ARX3156117 ПрАТ «СК «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок СТО ФОП ОСОБА_2 у розмірі 39 165,55 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 17 січня 2022 року № 861183.

На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «КІА», державний номерний знак НОМЕР_4 , була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ000919340, з лімітом відповідальності за шкоду завдану майну потерпілого 130 000,00 грн, безумовна франшиза 1 500,00 грн.

ПрАТ «СК «АРКС» звернулось до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про виплату страхового відшкодування за полісом № АТ000919340, проте станом на день подання позовної заяви будь-якої вмотивованої відповіді не надано, страхове відшкодування не сплачено.

Посилаючись на вказані обставини, ПрАТ «СК «АРКС» просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 1 500,00 грн та суму сплаченого судового збору; з ПАТ «НАСК «Оранта» на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 37 665,55 грн та суму сплаченого судового збору.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 13 березня 2025 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Учасникам справи повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, яким одночасно сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки.

У квітні 2025 року представник ПАТ «НАСК «Оранта» подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав у повному обсязі та просив суд у задоволенні позову в частині вимог до ПАТ «НАСК «Оранта» відмовити. Зазначив, що 14 квітня 2023 року через електронну пошту ПАТ «НАСК «Оранта» було отримано заяву про регресні вимоги № 5137 АРКС від 30 червня 2022 року разом з додатками від позивача.

Листом від 11 травня 2023 року №09-02-22/3450 ПАТ «НАСК «Оранта» надало відповідь на вищезазначену заяву, яку направило до юридичної компанії «АСА» (від якої надійшла вищезазначена заява), у якій повідомила про відмову у здійсненні виплати страхового відшкодування, посилаючись на пункт 37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Також представник ПАТ «НАСК «Оранта» вказав, що позивачем не надано належних та допустимих доказів відправки ані через офіційну електронну адресу, ані рекомендованим листом зазначеної позивачем заяви про регресні вимоги №5137 АРКС від 30 червня 2022 року у річний строк.

У травні 2025 року представником ПрАТ «СК «АРКС» подано до суду відповідь на відзив, у якому зазначив, що оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта», тому позивач діяв добросовісно, зокрема, відразу після дорожньо-транспортної пригоди відшкодував потерпілому завдану ОСОБА_1 майнову шкоду на підставі договору добровільного страхування, та звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта» з претензією про сплату йому страхового відшкодування, проте до цього часу ПАТ «НАСК «Оранта» не сплачено страхове відшкодування.

У травні 2025 року ПАТ «НАСК «Оранта» подано до суду заперечення (на відповідь на відзив) у яких представник зазначив, що відсутні підстави для стягнення заявлених сум з ПАТ «НАСК «Оранта», оскільки ані потерпілим, ані позивачем у справі не подано заяву про страхове відшкодування у річний строк (як це передбачено законом), тож ПАТ «НАСК «Оранта» не може бути прийнято рішення про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до частини восьмої статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та встановивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 16 грудня 2021 року о 08 год 30 хв на перехресті доріг Брест Литовського шосе та вул. Зв`язківців, водій транспортного засобу «KIA», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не дотримався безпечної швидкості руху, щоб мати змогу контролювати транспортний засіб, та безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «VOLKSWAGEN», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався попереду. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пп. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва у справі №759/895/22 від 07 лютого 2022 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

На дату дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «VOLKSWAGEN» був застрахований у ПрАТ «СК «АРКС», що підтверджується договором добровільного страхування транспортних засобів від 09 грудня 2021 року №76314alкоа.

16 грудня 2021 року ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «СК «АРКС» із заявою про подію та виплатою страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу.

Представником ПрАТ «СК «АРКС» в присутності власника пошкодженого транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN», державний номерний знак НОМЕР_3 , 17 грудня 2021 року проведено огляд вказаного пошкодженого транспортного засобу, про що складений акт огляду транспортного засобу.

23 грудня 2021 року ФОП ОСОБА_2 склав ремонтну калькуляцію та виставив рахунок №2129276 за ремонт пошкодженого автомобіля «VOLKSWAGEN» на суму 39 165,55 грн.

На підставі заяви власника автомобіля «VOLKSWAGEN» ОСОБА_3 , акту огляду транспортного засобу від 17 грудня 2021 року, рахунку від 23 грудня 2021 року № 2129276, ремонтної калькуляції від 23 грудня 2021 року № 1.003.21.0, страхового акту від 14 січня 2022 року № ARX3156117, ПрАТ «СК «АРКС» 17 січня 2022 року було здійснено страхове відшкодування на рахунок СТО ФОП ОСОБА_2 у розмірі 39 165,55 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 17 січня 2022 року № 861183.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «КІА» ОСОБА_1 на дату дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ000919340, з лімітом відповідальності за шкоду завдану майну потерпілого 130 000,00 грн, безумовна франшиза 1 500,00 грн.

ПрАТ «СК «АРКС» 30 червня 2022 року звернулось до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про виплату страхового відшкодування за полісом №АТ000919340, проте станом на день подання позовної заяви будь-якої вмотивованої відповіді не надано, страхове відшкодування не сплачено.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України).

За змістом частини третьої статті 988 ЦК України (у редакції, чинній на момент ДТП) страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно із частиною першою статті 990 ЦК України (у редакції, чинній на момент ДТП) страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту (аварійного сертифіката).

Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно із статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних-транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

У статті 9 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (стаття 29 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту (пункт 12.1. статті 12 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування (пункт 36.6 статті 36 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15 (провадження № 14-176цс18) сформувала висновок про те, що:

«68. Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

69. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

70. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

72. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

73. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

74. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність».

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюються безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому, доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Отже, дії страхової компанії відповідали вимогам законодавства, оскільки після звернення потерпілого із заявою про виплату страхового відшкодування, страховик належним чином виконав свої зобов`язання перед потерпілим у межах ліміту відповідальності за полісом, виплатив йому суму страхового відшкодування у порядку та в спосіб, передбачений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Таким чином, за аналізом наведених правових норм, позивач після виплати страхового відшкодування отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду та його страховика.

З огляду на викладене, оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта», а відповідно до наведених вище правових норм, саме страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, суд дійшов висновку, що з ПАТ «НАСК «Оранта» підлягає стягненню сума виплаченого страхового відшкодування у розмірі 37 665,55 грн (39 165,55 -1 500,00 (франшиза)).

Що стосується посилання представника ПАТ «НАСК «Оранта» у відзиві на пункт 37.1.4. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів», як на підставу для відмови у задоволені позовних вимог, суд не бере до уваги, оскільки ця стаття встановлює строки на подання потерпілим чи особою, що має право на отримання відшкодування, заяви про страхове відшкодування. Проте строки звернення до суду для захисту порушеного права визначаються ЦК України, у межах фактичних затрат та у межах строку позовної давності, перебіг якого починається від дня настання страхового випадку чи від дня виплати страхового відшкодування. Тобто, в цьому випадку, дія статті 37 Закону щодо річного звернення із заявою про відшкодування шкоди стосується потерпілої особи і не розповсюджується на вимоги страховика щодо відшкодування шкоди в порядку регресу чи суброгації відносно яких діє загальна давність встановлена ЦК України строком у три роки.

З огляду на зазначене відсутні підстави вважати, що позивач пропустив строк, звернувшись до суду з вимогами про відшкодування шкоди.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

А відповідно до частини п`ятої статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особою, відповідальність якої застрахована, потерпілому має бути компенсована сума франшизи у повному обсязі.

Отже, з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню сума виплаченого страхового відшкодування у розмірі 1 500,00 грн.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування - задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (; адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Здолбунівська, 7д) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (; адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Іллінська, 8) витрати зі сплати страхового відшкодування у розмірі 37 665,55 грн, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 912,93 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (; адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Іллінська, 8) витрати зі сплати страхового відшкодування у розмірі 1 500,00 грн, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 115,97 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.

Дата складення та підписання повного тексту рішення 01 грудня 2025 року.