Справа № 163/2426/25
Провадження № 2/163/592/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Павлуся О.С.

розглянувши в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ТОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві представник позивача ТОВ «Коллект Центр» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 кредитну заборгованість за договором позики № від 09.11.2019 в загальній сумі 53420,00 гривень.

Вимоги обґрунтовано тим, що 09.11.2019 між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 у відповідності до положень Закону Україну «Про електронну комерцію» був укладений договір позики № . За умовами договору кредит надається позичальнику у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20000,00 грн, у межах строку дії договору 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту, не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами. Перший фінансовий кредит (транш) надається позичальнику на підставі заповненої та особисто підписаної позичальником заявки-анкети, яка є невід`ємною частиною даного договору позики. Другий, третій, четвертий та наступний фінансовий кредит (транш) надаються в такому ж порядку і є невід`ємною частиною договору. Пропозиція (оферта) на отримання першого траншу згідно заявки-анкети № від 27.12.2019 підписана відповідачем 09.11.2019.

На підставі договору факторингу №14-07/21 від 14.07.2021 ТОВ «Інфінанс» відступило право вимоги за вказаним договором позики ТОВ «Вердикт Капітал», яке, у свою чергу, 10.01.2023 уклало із ТОВ «Коллект Центр» договір №10-01/2023, за яким право вимоги до відповідача відступило позивачу.

Заборгованості за договором відповідач не погашав, проценти за користування кредитними коштами не сплачував, у зв`язку із чим за ним обліковується прострочена заборгованість в загальній сумі 77430,00 грн, з яких: 4000,00 грн тіло кредиту, 73430,00 грн нараховані на дату відступлення прав вимоги відсотки. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 53420,00 грн, яка складається з 4000,00 грн заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) та 49420,00 грн заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.

Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 05.11.2025, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

В межах визначеного судом строку представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Кравинська Ю.В. подала відзив на позовну заяву. У ньому, не заперечуючи укладення відповідачем договору позики № від 09.11.2019 та отримання за ним кредитних коштів, вказала на невідповідність заявленої суми заборгованості по відсотках умовам договору в частині строку кредитування, внаслідок чого позивачем неправомірно заявлено до стягнення суму заборгованості на 45220.00 грн. Зазначила, що у відповідача наявна заборгованість за третім траншем кредиту в сумі 4000,00 грн. Відповідно до підписаної відповідачем анкети-заяви від 27.12.2019 на отримання третього траншу кредиту розмір кредиту становить 4000,00 грн, строк користування кредитом (траншем) 30 днів. Строк користування кредитом сплив 26.01.2020 і одночасно припинилося право кредитора нараховувати проценти за користування кредитними коштами. Виходячи із встановленої сторонами договору позики відсоткової ставки 1,75% на день, загальний розмір відсотків за користування кредитними коштами упродовж 30 днів становить 2100,00 грн. Нарахування кредитодавцем відсотків поза межами строку кредитування суперечить нормам цивільного законодавства і є неправомірним, оскільки за прострочення зобов`язання настає відповідальність згідно із ст.625 ЦК України. За викладених обставин вважає правомірною сумою стягнення з відповідача 6100,00 грн, з яких: 4000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 2100,00 грн - заборгованість за процентами в межах строку кредитування.

Представник позивача подала відповідь на відзив на позовну заяву, зміст якої зводиться до того, що розрахунок заборгованості та заявлена до стягнення сума боргу відповідає умовам договору позики, які передбачають автопролонгацію договору у разі наявності заборгованості, та з цими умовами відповідач ознайомився і погодився.

Клопотання про розгляд справи з викликом учасників справи сторони не заявили.

Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини.

09.11.2019 ТОВ «Інфінанс» (товариство) та ОСОБА_1 (позичальник) уклали в електронній формі договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № (далі Договір), згідно з яким товариство зобов`язалося надати позичальнику фінансовий кредит для власних потреб на умовах цього Договору, а також згідно Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «Pozichka» (далі Правила), які є невід`ємною частиною Договору, а позичальник зобов`язався отримати та належним чином використати і повернути в передбачені цим Договором строки кредит та сплатити відсотки й інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором і Правилами (пункт 1.1 Договору).

Сторони підписали Договір шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором (ТОВ «Інфінанс» - 2L3Z8W, ОСОБА_1 1u8w2w).

Пунктом 1.2 Договору визначено, що кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії Договору - 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами у додатку №1 та додатку №2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу, та додатку №3 та додатку №4 до Договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Строк користування кожним траншем є окремим та визначається відповідно до умов Договору: додатку №1 та додатку №2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та додатку №3 та додатку №4 до Договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту.

Загальний (максимальний) розмір кредитної лінії 20000 гривень (п.1.5. Договору).

Відповідно до пункту 1.6 Договору сторони погодили наступні загальні умови:

- максимальний строк (кількість календарних днів користування кредитом (траншем) - 30 календарних днів;

- діючий ліміт (сума) кредиту (в національній валюті) 20000 грн;

- максимальна відсоткова ставка, нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості - 1,75%.

Розмір відсотків за один день користування кредитом (траншем) та річна відсоткова ставка визначаються сторонами у додатку №1 та додатку №2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу, та додатку №3 та додатку №4 до Договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту.

Відсотки за користування поточним кредитом (траншем) нараховуються за один календарний день від фактичної суми грошових коштів, які позичальник зобов`язаний повернути товариству в рамках наданого кредиту (траншу) в день такого нарахування.

У пропозиції надання 3 траншу кредиту згідно Заявки-анкети № від 27.12.2019 в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 19.02.2019 (оферта), сторони Договору погодили надання відповідачу кредиту (траншу) на наступних умовах: розмір кредиту (траншу) - 4000,00 грн, строк користування кредитом (траншем) 30 днів, відсоткова ставка - 1,75% за один день користування кредитом, загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 2100 грн. Усі інші умови викладені у Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «Pozichka», затверджених наказом №11/2 від 11.05.2019, та Договорі.

Отримання у кредит 4000,00 грн відповідач не оспорює і це підтверджується довідкою директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 08.09.2025 №4679_8 про перерахування коштів відповідачу через платіжну систему IPay.

Відповідно до зробленого ТОВ «Інфінанс» розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за 3 траншем кредиту станом на 14.07.2021 становить 43620,00 грн, яка складається із тіла кредиту в сумі 4000,00 грн та нарахованих на указану дату відсотків в сумі 39620,00 грн.

14.07.2021 між ТОВ «Інфінанс» і ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 14-07/21, відповідно до умов якого та реєстру боржників до договору, ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі до боржника ОСОБА_1 за договором № від 19.02.2019 на суму заборгованості 43620,00 грн (4000,00 грн тіла кредиту, 39620,00 грн відсотків).

Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованість відповідача станом на 10.01.2023 становить 77430,00 грн, з яких: 4000,00 грн тіло кредиту, 73430,00 грн нараховані на цю дату відсотки.

10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Коллект Центр» укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого та реєстру боржників до цього договору, до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі до боржника ОСОБА_1 за договором № від 19.02.2019 на суму заборгованості 77430,00 грн (4000,00 грн тіла кредиту, 73430,00 грн відсотків).

Аналогічна сума заборгованості зазначена у складеному ТОВ «Коллект Центр» розрахунку заборгованості станом на 17.10.2025.

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У частині 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).

Статтю 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно із ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» ( тут і надалі в редакції на дату укладення договору позики 19.11.2019) електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом ст.11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в поряд-ку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Положеннями ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені до-говором або законом.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується поверну-ти кредит та сплатити проценти.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризи-ку, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині 1 статті 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст.1077 ЦК України).

Досліджені в справі докази свідчать, що укладений між первісним кредитором ТОВ «Інфінанс» та відповідачем ОСОБА_1 договір позики № від 09.11.2019 відповідає приписам Закону України «Про електронну комерцію», відповідачем підписаний одноразовим ідентифікатором, а тому договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, у ньому визначені усі істотні умови для даного виду договорів.

Після підписання договору у його сторін виникли взаємні права та обов`язки щодо надання у кредит коштів і їх повернення зі сплатою відповідних відсотків за користування.

Первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу у користування кредитні кошти в сумі 4000,00 грн.

Позивач ТОВ «Коллект Центр» приєднаними до позову договором факторингу № 14-07/21 від 14.07.2021 та договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 довів набуття ним права вимоги до відповідача за вищевказаним договором позики, а відтак є належним позивачем у спірних правовідносинах.

Встановлено і це не заперечується представником відповідача у поданому відзиві на позовну заяву, що відповідач не здійснював погашення кредитної заборгованості у складі тіла кредиту та відсотків ні первісному кредитору ТОВ «Інфінанс», ні подальшим новим кредиторам ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр».

Заявлена позивачем до стягнення сума заборгованості по тілу кредиту в сумі 4000,00 грн є належним чином підтверджена, визнається самим відповідачем, тому підлягає стягненню у повному обсязі.

Стосовно заявленої суми заборгованості по відсотках, то суд дійшов наступного висновку.

Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

При укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 в справі №444/9519/12 та від 31.10.2018 в справі №202/4494/16-ц.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

У постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року за № 910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення з боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Дослідженими доказами встановлено, що 09.11.2019 ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 уклали договір кредитної лінії, на виконання якого 27.12.2019 ТОВ «Інфінанс» надало відповідачу третій транш у розмірі 4000 грн строком на 30 днів під 1,75% за один день користування кредитом, а відповідач зобов`язався через 30 днів (до 25.01.2020) повернути дану суму кредиту і сплатити проценти у розмірі 2100 грн (4000 х 1,75% : 100 х 30).

Тлумачення умов Договору, зокрема його пунктів 1.2 та 1.6, вказує на те, що сторони встановили строк кредитування не за Договором у цілому, а за окремим кредитом (траншем) - 30 днів.

Посилання представника позивача на автопролонгацію договору у разі наявності заборгованості є безпідставними і не підтверджені матеріалами справи.

У пункті 8.2 Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «Pozichka», передбачено, що строк користування другим та наступними кредитами (траншами) може бути змінений/продовжений на строк, що відповідає кількості днів діючого кредиту (траншу).

Відповідно до пункту 8.3 цих Правил продовження строку дії кожного з кредитів (траншів) здійснюється в разі дотримання наступних передумов: на момент продовження строку поточного кредиту (траншу) строк дії договору не закінчився (підпункт 8.3.1.); повністю сплачено нараховані відсотки (у разі відповідної вимоги товариства штрафні санкції) за основним боргом до дня здійснення продовження строку дії поточного кредиту (підпункт 8.3.2).

Відтак, Правилами передбачено можливість продовження строку дії кредиту (траншу) на строк, що відповідає кількості днів діючого кредиту (траншу), але за умови фактичного незакінчення загального строку дії Договору та повного внесення позичальником нарахованих процентів (а можливо і штрафних санкцій).

Автоматичної пролонгації кредиту умовами Договору і Правилами не передбачено.

Станом на 25.01.2020 дату закінчення узгодженого сторонами строку користування кредитом, відповідач не повернув ні тіла кредиту, ні відсотків.

Отже, відповідач зобов`язаний сплатити відсотки лише в межах визначеного умовами договору 30-денного строку кредитування в сумі 2100,00 грн, а нарахування відсотків за користування кредитом поза визначеним кредитним договором строком суперечить вимогам ЦК України та правовим висновкам Верховного Суду.

Згідно ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, дослідженими у справі доказами повно та об`єктивно доведено, що відповідач взятого на себе зобов`язання щодо погашення кредиту та сплати відсотків за його користування належним чином не виконав, тим самим порушив умови договору, у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість в загальній сумі 6100,00 грн, з яких тіло кредиту в розмірі 4000,00 грн та нараховані в межах строку кредитування відсотки в сумі 2100,00 грн, які підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку.

З наведених підстав і мотивів позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог із розрахунку задоволення 11,41 % таких вимог.

У позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 16000,00 грн.

На підтвердження цих витрат до позову додано: договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024, укладений між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; заявку на надання юридичної допомоги №2309 від 01.09.2025; витягом з Акту №14 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025, який підписаний обома сторонами договору № 01-07/2024 від 01.07.2024.

В акті про надання юридичної допомоги зазначено такі види наданих правових послуг:

Надання усної консультації 2 год 4000 грн;

складання позовної заяви 4 год - 12000,00 грн;

Загальна вартість послуг 16000 грн.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву вказав на необґрунтованість такої суми витрат на правничу допомогу та з вважала справедливою сумою для оцінки таких послуг на рівні 1000,00 грн.

Згідно із п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу суд у кожному конкретному випадку виходить із фактичних обставин окремо взятої справи, її доказової бази, ураховує складність справи, обсяг і складність виконаної адвокатом роботи, значимість таких дій у справі із дотриманням принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру. Без дотримання зазначених вимог рішення суду не може вважатися законним і справедливим.

Саме про такий підхід у питання витрат на професійну правничу допомогу висловив Верховний Суд у додатковій постанові від 07 серпня 2024 року в справі № 686/18768/22.

Враховуючи часткове задоволення позову на 11,41 %, розмір правничої допомоги від заявленої суми буде становити 1825,60 грн.

З огляду на характер спірних правовідносин, незначну складність справи, яка розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, незначний обсяг доказової бази, обсяг та характер наданих адвокатським об`єднанням правничих послуг, суд вважає, що зазначена в акті виконаний робіт вартість цих послуг є вочевидь завищеною.

Проте з огляду на визначений у ст.141 ЦПК України критерій пропорційності судових витрат, а також враховуючи належне документальне підтвердження позивачем витрат на професійну правничу допомогу, обґрунтованим і справедливим буде стягнення з відповідача зазначених витрат в сумі 1825,60 грн.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за договором позики № від 09.11.2019 в загальній сумі 6100 (шість тисяч сто) гривень, яку становлять:

- 4000 (чотири тисячі) гривні основної суми боргу;

- 2100 (дві тисячі сто) гривень відсотків.

У задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» 276 (двісті сімдесят шість) гривень 40 копійок судового збору та 1825 (одна тисяча вісімсот двадцять п`ять) гривень 60 копійок витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня його складання може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду.

Інформація про сторін:

позивач - ТОВ «Коллект Центр»; місце знаходження - вулиця Мечнікова, буд.3, офіс 306, місто Київ; ;

відповідач - ОСОБА_1 ; місце проживання АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Головуючий : суддя О.С.Павлусь