БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/363/25
Провадження № 2/497/513/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

23.12.2025 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання Георгієва А.В.,

розглянувши без участі сторін заочно в залі суду в м.Болград цивільну справу за позовом адвоката Тараненка Артема Ігоровича - представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

25.01.2025р. представник позивача через систему «Електронний суд» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, яким просить про стягнення з гр. ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №383011906 від 05.02.2022р. в розмірі 22942,80грн. та судові витрати в розмірі сплаченого судового збору-2422,40грн. і 7000грн. витрат на правову допомогу, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що відповідач добровільно не виконує зобов`язань за вказаним кредитним договором, надавши відповідні докази, а також докази оплачених судових витрат.

Відповідач, що був повідомлений судом належним чином про час та місце судового засідання, - до суду не прибув, не надав суду заперечень або пояснень щодо предмету та підстав позову. Крім того, суд повідомляв відповідача про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України. Представник позивача надав суду заяву, якою підтримав позовні вимоги, просив суд розглянути справу за його відсутністю, задовольнивши позов в повному обсязі, погоджуючись на ухвалення судом рішення заочно, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом обґрунтовано ухвалено, що справа підлягає розгляду у заочного порядку.

Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що справа підлягає заочному розгляду, а позовні вимоги - підлягають задоволенню, за наступних підстав.

З вимог позовної заяви вбачається, що 05.02.2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», як кредитодавцем, та відповідачем ОСОБА_2 і., як позичальником, було укладено Договір кредитної лінії №383011906 у формі електронного документу з використанням електронного підпису.

З боку позичальника договір підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV5N6D4.

Пунктами 2.1 вказаного кредитного договору передбачено, що кредитодавець надає кредит у національній валюті на умовах передбачених Договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту складає 18000грн. Строк дії Договору 30 днів,процентна ставка: 0,62 % в день

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Зокрема, ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 даного Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч.1 цієї статті, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до ст.ст. 627, 629 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк (фінансова установа) має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

05.02.2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ініціювало переказ коштів, згідно вищевказаного договору, безготівковим зарахуванням на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , що в свою чергу свідчить про те, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Отже, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало умови кредитного договору.

Сторонами було дотримано усіх вимог законодавства, кредитор перерахував обумовлену сторонами суму кредиту, позичальник отримав суму на картковий рахунок, відкритий на його ім`я, доказів протилежного суду не надано, тому договір вважається укладеним та підлягає виконанню обома сторонами.

Так, 28.11.2018року між ТОВ «"Манівео швидка фінансова допомога" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» в укладено Договір факторингу №28/1118-01, строк дій якої було неодноразове продовжено, остання 31.12.2023р. додаткова угода за №32 у відповідності до умов яких, ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" передає (відступає) ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні ТОВ " "Манівео швидка фінансова допомога" права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.З урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угоди до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №175 від 05.05.2022р. до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року( з урахуванням додаткових угоди до нього ) до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 20386,80грн.за кредитним договором №383011906 від 05.02.2022р.

30.10.2023року між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК"Онлайн Фінанс» в укладено Договір факторингу №30/1023-01, у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ "ФК"Онлайн Фінанс" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" приймає належні ТТОВ «Таліон Плюс" права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників .

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №1 від 30.10.2023р. до Договору факторингу №30/1023-01 від 30.10.2023 року до ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 22942,80грн.

Дале, 26.12.2024року між позивачем ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс в укладено Договір факторингу №26/12/Е у відповідності до умов якого, ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" передає (відступає) ТОВ «ФК «Ейс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Ейс» приймає належні ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників .

Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу №26/12/Е від 26.12.2024р. та акта прийому-передачі реєстру боржників до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 22942,80грн.

Згідно з ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Вимогами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, до ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором про споживчий кредит за №383011906 від 05.02.2022 у розмірі 22942,80грн., тому суд вважає, що заявлена вимога підлягає задоволенню в повному обсязі.

Що стосується стягнення витрат на користь позивача за професійну правничу допомогу, то суд враховує висновки Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014р. у Постанові «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», п.47,48 - право на правову допомогу гарантовано ст.ст.8,59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (рішення від 16.11.2000р. №13-рп/2000; від 30.09.2009р. №23-рп/2009; від 11.07.2013р. №6-рп/2013). Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано ст.ст.133,137,141 ЦПК України. Витрати на правничу допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й в разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних з наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

На підтвердження витрат на правничу допомогу суду надано договір №227/12/24-01 від 27.12.2024р. про надання правової допомоги,додаткова угода №3 до договору про надання правничої допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю , довіреність від 05.12.2022р., акт прийму-передачі послуг за договором №№227/12/24-01 від 27.12.2024р про надання юридичної допомоги.У зв`язку з чим, вимоги позову про стягнення судових витрат в частині витрат на правничу допомогу в розмірі 7000грн. - підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі сплаченого судового збору - 2422,40грн.

Керуючись ст.ст.3,11,15,207,526,549,551,626,628,633-634,638,1048-1050,1054-1055,1056-1 ЦК України, ст.ст.2,4,12,76-81,89,133,141,206,223,247,259,263-265,273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити позов адвоката Тараненка Артема Ігоровича - представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ), - на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" (02090, м.Київ, Харківське шосе,19, оф.2005, ), - заборгованість за кредитним договором №383011906 від 05.02.2022р. - в розмірі 22942 (двадцять дві тисячі дев`ятсот сорок дві) гривні 80 копійок та судові витрати в розмірі сплаченого судового збору - 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та 7000 (сім тисяч) гривень витрат на правову допомогу, а всього, разом - 32365 (тридцять дві тисячі триста шістдесят п`ять) гривень 20 копійок.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за заявою відповідача.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення його повного тексту, а відповідачем - в той же строк після отримання ухвали за результатами розгляду його заяви про перегляд заочного рішення, після чого рішення набирає законної сили. Строк на оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: bg.od.court.gov.ua. Повний текст судового рішення виготовлено 02.01.2026 року.

Суддя А.В. Кравцова