Справа № 372/4097/25
Провадження 2-2010/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 листопада 2025 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Сташків Т.Г.,

за участю секретаря судового засідання Таценка Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 року Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі - позивач, АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до Обухівського районного суду Київської області із позовною заявою до ОСОБА_1 , у якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором б/н від 13.03.2014 року у розмірі 42 997,78 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 33 868,62 грн та заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 9 1239,16 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку б/н від 13.03.2014 року та приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг саме у тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms.

На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку з встановленим початковим кредитним лімітом, який у подальшому збільшився до 40 000,00 грн. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримала кредитну картку «Універсальна» зі строком дії до 07/17.

Відповідач зобов`язався повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором, але у процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 32 725 грн. 09 коп., яку просить стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 09.09.2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 10 год. 00 хв. 09.10.2025 року.

09.10.2025 року справу знято з розгляду у зв`язку з відрядженням головуючого судді. Справу призначено до розгляду на 09 год. 20 хв. 12.11.2025 року.

Представник позивача 12.11.2025 року у судове засідання не з`явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, у поданому до суду клопотанні просив слухати справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоч про час і місце слухання справи належним чином повідомлений, заяв, клопотань чи заперечень суду не надав.

Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України , у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку б/н від 13.03.2014 року та приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг саме у тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms.

На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, з встановленим початковий кредитним лімітом, який у подальшому збільшився до 40 000,00 грн.

Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримала кредитну картку «Універсальна» зі строком дії 07/17.

Після отримання картки відповідач активувала її, користувалася карткою, отримувала кредитні кошти з власної ініціативи, що свідчить про укладення між сторонами кредитного договору.

Після спливу строку дії першої картки для можливості користування рахунком відповідач додатково отримала картки «Універсальна» зі строками дії до 04/21, 09/21, 10/21, 11/21, 10/22, а також картку «Універсальна GOLD» зі строком дії до 08/28.

У зв`язку зі змінами у законодавстві - впровадження норм Закону України «Про споживче кредитування» щодо паспорту споживчого кредиту - відповідач підписала паспорт споживчого кредиту від 17.02.2023 рроку, у якому є інформація про відсоткові ставки по кредитування по картковим рахункам.

У процесі користування рахунком 17.02.2023 року відповідач підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої погоджені суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля, про що зазначено у полі підпис Клієнта із позначкою дати та часу.

Відповідач була повідомлена про умови кредитування, зокрема, щодо сплати відсотків.

Починаючи з 17.02.2023 року відсотки нараховувалися відповідно до підписаної відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно п. 1.3. у розмірі 42,0%, а згодом 40,8%. При цьому за погодженою ставкою Банком нараховано відсотки у розмірі 9 129,16 грн.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором б/н від 13.03.2014 року, станом на 22.06.2025 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість у розмірі 42 997,78 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 33 868,62 грн та заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 9 1239,16 грн.

Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: заборгованості за кредитом, заборгованості за простроченими відсотками.

Отримання та користування карткою підтверджується розрахунком заборгованості за договором, випискою по рахунку, у якій відображено рух коштів, зокрема, як зняття кредитних коштів, так і погашення кредиту.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно зі статтею 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статі 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, факт укладення кредитного договору між сторонами та отримання відповідачем коштів є доведеним.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними у судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо стягнення судових витрат суд дійшов до такого.

Судові витрати у справі, а саме судовий збір, сплачений при подання позову в розмірі 2 422,40 грн відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладена керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 6, 81, 141, 263-265, 280-282, 352, 354 ЦПК України, ст. 509, 525, 526, 530, 536, 599, 1048, 1049, 1050, 1054, 1077 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.03.2014 року у розмірі 42 997 грн.78 коп. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т.Г. Сташків