Ухвала

02 січня 2025 року

м. Київ

справа № 396/223/24

провадження № 61-17410ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крат В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощоков Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка підписана адвокатом Борушем Андрієм Олександровичем, на додаткову постанову Кропивницького апеляційного суду від 25 листопада 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися з позовом до ОСОБА_3 про стягнення кожному з позивачів грошових коштів в сумі по 290 200 грн та судових витрат.

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 03 липня 2024 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів відмовлено.

Додатковим рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 18 липня 2024 року стягнуто із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені витрати на правничу допомогу в сумі 12 000,00 грн, з кожного по 6 000 грн.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 12 листопада 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 й ОСОБА_1 задоволено, рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 03 липня 2024 року та додаткове рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 18 липня 2024 року скасовано й ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 290 200,00 грн безпідставно набутих грошових коштів. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 290 200,00 грн безпідставно набутих грошових коштів. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковою постановою Кропивницького апеляційного суду від 25 листопада 2024 року заяву представника ОСОБА_2 й ОСОБА_1 - адвоката Боруша А. О. про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 16 000,00 грн компенсації витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 16 000,00 грн компенсації витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

25 грудня 2024 року ОСОБА_2 й ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подали підписану адвокатом Борушем А. О. касаційну скаргу на додаткову постанову Кропивницького апеляційного суду від 25 листопада 2024 року.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності (пункт 7.9. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Ціна позову у цій справі становить 580 000 грн і не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У касаційній скарзі вказується, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки апеляційний суд скасовуючи рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову припустився помилки відмовляючи у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді першої інстанції, через те, що дане питання мав би вирішити місцевий суд, водночас апеляційний суд стягнув з відповідача витрати по сплаті судового збору, як при подачі позову в суд першої інстанції, так і за подання апеляційної скарги; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасників справи, які подають касаційну скаргу, оскільки позивачі вимушені вживати додаткових заходів щодо захисту порушених прав, які хоча і було захищено апеляційним судом, однак залишилось не вирішеним питання щодо відшкодування витрат, понесених позивачами на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції. Проте особа, яка подала касаційну скаргу, не обґрунтовує, чому саме касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, в чому проявляється значний суспільний інтерес та виняткове значення для позивачів у цій справі. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженим судовим рішенням. І, відповідно, не свідчить, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа має значний суспільний інтерес та виняткове значення для позивачів.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягають касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Вказівка в резолютивній частині додаткової постанови Кропивницького апеляційного суду від 25 листопада 2024 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржене рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржене судове рішення ухвалене у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою, яка підписана адвокатом Борушем Андрієм Олександровичем, на додаткову постанову Кропивницького апеляційного суду від 25 листопада 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков