Справа №:755/108/25
Провадження №: 2/755/406/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2025 р. місто Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі: головуючого - судді Савлук Т.В., за участі секретаря Лазоренко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, позовну заяву ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Русанівська затока» про усунення перешкод у здійснення права власності нежитловим приміщенням шляхом вселення,

в с т а н о в и в:

В січні 2025 року позивач звернувся до Дніпровського районного суду із позовом до відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Русанівська затока» про усунення перешкод у здійснення права власності нежитловим приміщенням шляхом вселення, зазначивши, що він є власником нежитлового вбудованого приміщення АДРЕСА_1 площею 88 м кв на підставі договору дарування від 21 березня 2024 року зареєстрованого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сімоновою В.В. Зазначив, що дане приміщення має окремий вхід з вулиці, перебуває в належному стані, є повністю відремонтованим та готовим до експлуатації. Відповідачі самовільно без правовстановлюючих документів зайняли належне йому приміщення та перешкоджають йому здійснювати права власника. Відповідачі навісили на вхід у приміщення металічний ланцюг та окремий замок та не надають ключі позивачу. Крім того, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Русанівська затока» перешкоджає укладанню окремих договорів постачальниками води та електроенергії. Позивач зазначив, що він неодноразово через своїх уповноважених представників намагався потрапити до свого приміщення, проте, представники відповідача чинять йому перешкоди. На думку позивача, він, як власник, має право користуватися вбудованим нежитловим приміщенням АДРЕСА_1 . З урахуванням наведеного, просив суд зобов`язати відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Русанівська затока» АДРЕСА_1, м. Київ, 02002 не чинити перешкод у користуванні вбудованим нежитловим приміщенням та вселити його у нежитлове вбудоване приміщення АДРЕСА_1 . Стягнути з відповідача всі судові витрати.

17 лютого 2025 року Дніпровським районним судом міста Києва (головуючий суддя Савлук Т.В.) постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Русанівська затока» про усунення перешкод у здійсненні права власності на нежитлове приміщення шляхом виселення, та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання

17 березня 2025 року (вх. № 14799) представник відповідача, голова правління ОСББ «Русаніваська затока» Тетяна Демченко звернулася до суду із заявою про залишення позову без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України.

19 березня 2025 року до суду надійшов відзив на позов, поданий представником відповідача, з викладення своєї позиції щодо підстав для відмови у задоволенні позову, пославшись на те, що у будинку 52-в взагалі не проєктувалось, не будувалось та не приймалось в експлуатацію нежитлове вбудоване приміщення № 12. Наявність запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є незаконним та оспорюється в Дніпровському районному суді у справі № 755/40/24 за позовом співвласників будинку ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи - ОСОБА_4 та ОСББ «Русаніваська затока» про витребування майна та скасування запису про реєстрацію права власності на нежитлове вбудоване приміщення. Оскільки ОСОБА_4 умови інвестиційного контракту не виконав, не запроєктував та не прийняв в експлуатацію заплановане будівництво, тому право власності у нього і не виникло, та, відповідно, не могло перейти до ОСОБА_5 , а від неї - до позивача ОСОБА_1

03 квітня 2025 року Дніпровським районним судом м. Києва (головуючий суддя Савлук Т.В.) постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті, дата проведення судового засідання - 23 квітня 2025 року на 11.00 годин

22 квітня 2025 року (вх.№ 22679) та 23 квітня 2025 року (вх.№22904) представник відповідача ОСОБА_6 подала до суду заяви про зупинення провадження у цивільній справі до набрання законної сили судовим рішення ухваленим в межах розгляду цивільної справи №755/460/24 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи - ОСОБА_4 . Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « Русанівська затока», про витребування майна та скасування запису про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, що перебуває в проваджені Дніпровського районного суду міста Києва, від якої залежить вирішення даного спору.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 квітня 2025 року клопотання представника відповідача ОСОБА_6 про зупинення провадження у цивільній справі, зареєстровані в канцелярії суду 22 квітня 2025 року (вх.№ 22679) та 23 квітня 2025 року (вх.№22904), - залишено без задоволення.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 31 липня 2025 року у задоволенні клопотання представника відповідача - Демченко Т.В. про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Русанівська затока» про усунення перешкод у здійснення права власності нежитловим приміщенням шляхом вселення відмовлено.

Представник позивача ОСОБА_7 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, та на підставі наявних у справі доказів, також просила суд врахувати, що 02 липня 2025 року Дніпровським районним судом міста Києва в межах розгляду цивільної справи №755/460/24 ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи - ОСОБА_4 , Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Русанівська затока», про витребування майна та скасування запису про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення.

Представник відповідача ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, про дату та час слухання справи повідомлена належним чином.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд доходить наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником нежитлового вбудованого приміщення АДРЕСА_1 площею 88 м кв, що підтверджується копією договору дарування від 21 березня 2024 року зареєстрованого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сімоновою В.В.

З відповіді ПрАТ ДТЕК «Київські електромережі» від 13 .05.2021 року на № S 120521883 від 12.05.2021 вбачається, що у випадку обрання приєднання жильців приміщень у багатоквартирному будинку, які не належать до житлового фонду і є самостійними об`єктами нерухомого майна, мають окремий вхід ззовні та відокремлені від іншого об`єкта ( будівлі) стінами та перекриттями, що підтверджується технічним паспортом, відповідно до третього абзацу п. 14.1.40, необхідно надати погодження від власника (управителя) багатоквартирного будинку для можливості на дання послуги з приєднання.

Також до матеріалів справи долучено копію Технічного паспорту на нежитлове приміщення АДРЕСА_2 ., виготовлений ДП «Державний інститут комплексних техніко-економічних досліджень» станом на 15 травня 2015 року.

З доданої позивачем до матеріалів справи копії договору від 01 червня 2021 року № 15601/5-04СА на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, укладеного між ПрАТ «АК «Київводоканал» та ОСОБА_5 , копію Додатку № 1 до договору з відомостями про об`єкт - нежитлове приміщення загальною площею 88,55 кв. м за адресою: АДРЕСА_3 та копії додаткової угоди від 21 січня 2021 року № 1 до договору вбачається встановлення позивачем індивідуального приладу обліку спожитої води

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11 квітня 2024 року № 373910240 встановлено, що 21 березня 2024 року право приватної власності на нежитлове вбудоване приміщення № 12, загальною площею 88,55 кв. м за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 21 березня 2024 року, посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сімоновою В.В., зареєстровано в реєстрі за № 524. Також міститься запис про обтяження № 54251757 на підставі іпотечного договору від 22 березня 2024 року, посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сімоновою В.В., зареєстровано в реєстрі за № 530. Обтяжувач - ОСОБА_8 .

21 березня 2024 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сімоновою В.В. посвідчено договір дарування нежитлового приміщення, предметом якого є нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею приміщення - 88,55 кв. м. Відповідно до умов договору ОСОБА_9 безоплатно та безумовно передала предмет договору у власність ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 прийняв його у власність.

До матеріалів справи позивачем також долучено фотознімки спірного приміщення, з яких вбачається наявність в ньому ремонту для використання під офісне приміщення. Відповідач не спростовував, що на фотознімках спірне зображено саме спірне приміщення.

З копій заяв представника ОСОБА_1 - адвоката Падалко О.Ю. до Дніпровського УП ГУНП в місті Києві вбачається, що представник 18 грудня 2024 року звернулася до правоохоронного органу із повідомленням про наявність перешкод у користуванні належним ОСОБА_1 нежитловим приміщенням АДРЕСА_1 .

З наданої позивачем в матеріали справи відповіді. Інформаційного порталу Національної поліції України від 19.12.2024, вбачається, що на спецлінію «102» Головного управління надійшло повідомлення про перешкоджання працівниками ОСББ «Русанівська затока» за адресою: АДРЕСА_1 доступу до приміщення представнику власника та адвокату.

Суд бере до уваги, що з відзиву відповідача ОСББ «Русанівська Затока» на позовні вимоги ОСОБА_1 вбачається, що він, заперечуючи правомірність набуття позивачем права власності на спірне вбудоване нежитлове приміщення, не спростовує факту перешкоджання позивачу користуванню нежитловим вбудованим приміщенням АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло.

Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною першою статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (частина перша статті 5 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За правилами частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 321 ЦК України установлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Отже, власник, у тому числі житлового приміщення або будинку, має право вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яких шляхом, який власник вважає прийнятним.

Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Власник має права вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом усунення перешкод у користуванні власністю.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 447/455/17 (провадження № 14-64цс20).

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Встановивши, що спірне приміщення належить позивачу на праві власності, однак Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Русанівська затока» чинить позивачут перешкоди у користуванні цим майном, що порушує його право на користування своєю власністю, суд, дійшов висновку про наявність правових підстав для усунення перешкод ОСОБА_1 у користуванні вбудованим нежитловим приміщенням шляхом його вселення до зазначеного нежитлового приміщення.

У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, суд здійснює розподіл судових витрат позивача понесених у зв`язку зі сплатою судового збору за подання позовної заяви пропорційно до частини задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням вимог статті 141 ЦПК України, суд присуджує стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Русанівська затока» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211 гривень 20 копійок.

Керуючись статтями 319, 321, 391,392, 396 Цивільного кодексу України, статтями 2, 10, 13, 48, 49, 51, 76, 77-81, 89, 133, 141, 209, 210, 247, 263, 265, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Русанівська затока» про усунення перешкод у здійснення права власності нежитловим приміщенням шляхом вселення, - задовольнити.

Зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Русанівська затока» усунути перешкоди у користуванні нежитловим вбудованим приміщенням АДРЕСА_1 шляхом вселення ОСОБА_1 до вказаного вбудованого нежитлового приміщення.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Русанівська затока» на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Сторони цивільного процесу:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Відповідач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Русанівська затока», ідентифікаційний код юридичної особи в , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1, м. Київ, 02002.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя