Справа №2-2144/2011
УХВАЛА

04.12.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючої судді Біднини О.В.

за участі секретаря судового засідання Мотінової А.П,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ ««Він Фінанс» звернулося до суду з вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначає, що 15.06.2011 Богунський районний суд м. Житомираухвалив рішення у справі № 2- 2144/2011 про стягнення боргу з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» за кредитним договором №0 від 29.11.2005 року. Зі змісту заяви вбачається, що 18.09.2019 року було укладено договір купівлі-продажу права вимоги № 1930/К між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», згідно з яким відбулося відступлення прав вимоги за рядом кредитних договорів, у зв`язку із чим ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло статусу нового кредитора, в тому числі за кредитним договором №0 від 29.11.2005 року. 25 липня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» згідно з протоколом № 1706 Загальних зборів учасників змінило найменування на ТОВ «Він Фінанс».З огляду на викладене у заяві, представник просить замінити сторону виконавчого провадження, а саме стягувача на правонаступника ТОВ «Він Фінанс» у виконавчих листах № 2- 2144/2011.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд заяви без його участі.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили.

Неявка сторін та інших осіб, відповідно до ст. 442 ЦПК України, не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши заяву, матеріали цивільної справи, суд дійшов до наступного висновку.

Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира у справі №2-2144/2011 від 15.06.2011 зобов`язано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повернути в солідарному порядку Публічному акціонерному товариству «УкрСиббанк» заборгованість по кредитним договорам в сумі 7999,86 доларів США, а в разі відсутності зазначеного майна, стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 63669,28 грн.; стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір в сумі 212,33 грн. з кожного та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 40 грн. з кожного (а.с. 49).

Рішення суду набрало законної сили 22.09.2011 та на його виконання 02.11.2011 видано виконавчі листи.

З метою примусового виконання виконавчих листів, виданих 02.11.2011 у справі №2-2144, 11.11.2011 головним державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції Луцюк А.В. відкрито виконавчі провадження №29794641, №29794435 (а.с. 82-83, 105-106).

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 28.01.2013 замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» у виконавчому провадженні за № 29794641 по виконанню заочного рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15.06.2011 року у цивільній справі № 2-2144/2011 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на правонаступника Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (а.с. 111-112).

Згідно ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 09.08.2013 замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» у виконавчому провадженні за № 29794435 по виконанню заочного рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15.06.2011 року у цивільній справі № 2-2144/2011 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на правонаступника Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (а.с. 125).

18.09.2019 року було укладено Договір купівлі-продажу права вимоги №1930/К між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 0, боржником є ОСОБА_1 (а.с. 194-196).

Відповідно до протоколу №1706 загальних зборів учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» від 25 липня 2024 року, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» перейменовано на ТОВ «Він Фінанс» (а.с. 204).

Відповідно до наказу № 55-к від 25 липня 2024 року на виконання протоколу №1706 загальних зборів учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» від 25 липня 2024 року, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» перейменовано на ТОВ «Він Фінанс» та внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів товариства (а.с. 203).

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 25 липня 2024 ТОВ «Він Фінанс» зареєстровано як фінансова установа, (а.с. 192).

З відомостей отриманих судом з автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП), які розміщені на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України, доступ до якої є вільним та безоплатним (https://asvpweb.minjust.gov.ua), виконавчі провадження №29794641, №29794435 завершені, відповідно державним виконавцем винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно із ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту ст.512,514 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи-правонаступника.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або із спливом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки, якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини четвертої статті 4 Закону про виконавче провадження, пункт 1 частини першої статті 26 Закону № 606-XIV). Тобто за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження як завершальної стадії судового процесу спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Верховним Судом у постанові від 08.02.2022 у цивільній справі № 2-7763/10 зроблено наступні висновки. Як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства. Однак заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу. Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження,якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства, позбавлене процесуальної мети. Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 15 березня 2023 року по справі № 761/19851/17 послався на постанову від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20). Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, зробила висновок, що на стадії виконавчого провадження, як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. За відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01 лютого 2023 року по справі № 2-3266/11 дійшов висновку, що у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав внаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

У постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20) Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, зробила висновок, що на стадії виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого провадження. За відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. За відсутності підстав для поновлення строків для виконання виконавчого листа, правонаступник не може бути замінений у виконавчому провадженні, яке не здійснюється або у виконавчому документі строк пред`явлення до виконання якого закінчився.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року, справа № 2-7763/10 вирішила, що у випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або із спливом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки, якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини четвертої статті 4 Закону про виконавче провадження, пункт 1 частини першої статті 26 Закону № 606-ХІУ). Тобто за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження як завершальної стадії судового процесу спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того, чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, який не був поновлений судом,матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути в невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства прав.

Велика Палата Верховного Суду постанова від 08 лютого 2022 року, справа № 2-7763/10 вирішила, що у випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Враховуючи, що виконавчі листи від 02.11.2011 року, на підставі яких відкрито виконавчі провадження №29794641, №29794435 про стягнення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості, 03.10.2016 року було повернуто стягувачу, то повторно пред`явити їх до виконання стягувач міг у строк зазначений у постанові, тобто до 03.10.2017.

Натомість суду не надано відомостей про звернення стягувача до суду у справі № 2-2144/2011 із заявами про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, видачу дубліката виконавчого документа.

Відомості про оскарження стягувачем постанов державного виконавця від 03.10.2016 року про повернення виконавчого документу з підстав, передбачених пунктом 10 частини першої статті 49 Закону №606-XIV, також відсутні.

Отже, беручи до уваги те, що заявником не порушується питання щодо відновлення закритого виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження), без позитивного вирішення якого відсутня процесуальна мета правонаступництва сторони у виконавчому листі, відтак відсутні підстави для задоволення заяви ТОВ «Він Фінанс».

Керуючись ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст.ст. 55, 258-260, 442 ЦПК України суд, -

постановив:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 261 ЦПК України.

Суддя: О.В. Біднина