Справа №333/5725/25
Провадження №2/333/3762/25
У Х В А Л А

27 листопада 2025 року Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої - судді Варнавської Л.О..,

за участю секретаря судового засідання Бабак З.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Черненко Т.Ю.,

представника відповідача Пінаєва В.В.,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжя цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Запорізької районної державної лікарні ветеринарної медицини, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Головне управління держпродспоживслужби в Запорізькій області про стягнення середнього заробітку та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

26 листопада 2025 року від представника відповідача Запорізької районної державної лікарні ветеринарної медицини - адвоката Пінаєва В.В. надійшло до суду клопотання про зупинення вказаної цивільної справи. Вимоги клопотання обґрунтовані наступним. У провадженні Комунарського районного суду перебуває справа № 333/5725/25 за позовом ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі за період з 21.09.2024 по 28.10.2025. Відповідач (Запорізька районна державна лікарня ветеринарної медицини) оскаржує дії державного виконавця щодо незакриття виконавчого провадження № 75521888. Лікарня стверджує, що фактично виконала рішення суду ще 02.08.2024 року, видавши наказ № 155-к про поновлення позивача на роботі. У справі № 333/2536/22 наразі розглядається касаційна скарга лікарні у Верховному Суді. Результат розгляду цієї скарги має встановити факт - чи було рішення суду про поновлення на роботі виконано належним чином саме 02.08.2024 року. Відповідач зазначає, що вирішення поточної справи (про стягнення коштів) прямо залежить від встановлення термінів затримки виконання рішення у справі про оскарження дій виконавця. Якщо суд у справі № 333/2536/22 підтвердить виконання рішення 02.08.2024, то підстави для стягнення виплат за подальший період зникнуть. Розгляд справи до остаточного рішення Верховного Суду може призвести до безпідставного стягнення коштів з лікарні та необхідності подальшого перегляду справи за нововиявленими обставинами.

Представник відповідача у судовому засіданні своє клопотання підтримав із підстав, зазначених у ньому, просив його задовольнити.

Позивач та його представник в судовому засіданні заперечували щодо клопотання про зупинення провадження у справі.

Заслухавши пояснення представника відповідача, заперечення позивача та його представника, вивчивши клопотання та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом, у провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа № 333/5725/25 за позовом ОСОБА_1 до Запорізької районної державної лікарні ветеринарної медицини про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі. Разом з тим, предметом розгляду у даній справі є вимоги про стягнення грошових коштів за період затримки виконання рішення суду, тоді як у справі № 333/2536/22, яка перебуває на стадії касаційного перегляду у Верховному Суді, вирішується питання законності судових рішень у спорі про поновлення на роботі та пов`язаних із цим вимог.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості її розгляду до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі. Водночас суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані у справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з частинами першою та другою статті 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що підставою для зупинення провадження у справі не може бути касаційне оскарження судових рішень в іншій справі, оскільки такі рішення вже набрали законної сили. Сам по собі факт перегляду судового рішення у касаційному порядку не свідчить про наявність об`єктивної неможливості розгляду даної справи.

Крім того, відповідно до статті 82 ЦПК України преюдиційне значення для суду мають лише обставини, встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили. Станом на час розгляду клопотання остаточне рішення Верховного Суду у справі, на яку посилається відповідач, відсутнє, а тому посилання на можливі майбутні висновки суду касаційної інстанції є припущенням і не може бути підставою для зупинення провадження.

Визначаючи наявність підстав, передбачених пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України, суд також враховує, що зупинення провадження допускається лише у тому випадку, коли в іншій справі вирішуються питання, що стосуються підстав заявлених у даній справі вимог або умов, від яких безпосередньо залежить можливість її розгляду. Отже, підставою для зупинення провадження є не лише існування іншої справи на розгляді суду та припущення про можливий вплив її результату, а саме об`єктивна неможливість розгляду справи до ухвалення рішення в іншій справі.

При цьому межі застосування інституту зупинення провадження не повинні призводити до порушення принципу розумного строку розгляду справи. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції», розумність тривалості судового розгляду оцінюється з урахуванням складності справи, поведінки сторін та органів державної влади, а також важливості предмета спору для заявника.

Оцінивши доводи, викладені у клопотанні про зупинення провадження у справі, суд дійшов висновку, що вони не свідчать про наявність об`єктивної неможливості розгляду даної справи. Доводи відповідача щодо можливості безпідставного стягнення коштів та подальшого перегляду справи за нововиявленими обставинами мають припущений характер і не підтверджують наявності передбачених законом підстав для зупинення провадження.

Суд також враховує, що зупинення провадження у справі без належного обґрунтування може призвести до порушення законних прав та інтересів позивача.

За таких обставин суд доходить висновку, що підстави, передбачені частиною першою статті 251 ЦПК України, для зупинення провадження у даній цивільній справі відсутні, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання представника відповідача слід відмовити.

Керуючись п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача Пінаєва Віталія Валентиновича про зупинення провадження по справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.О. Варнавська