Справа № 954/1295/24
Номер провадження 2/954/266/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2025 рокус-ще Нововоронцовка

Нововоронцовський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Каневського В. О.,

за участю секретаря судового засідання Ферко Г. М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі судових засідань Нововоронцовського районного суду Херсонської області цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

Позов обгрунтований тим, що ОСОБА_2 , який є батьком позивача ОСОБА_2 , на праві власності належав житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та на випадок своєї смерті склав заповіт, яким позивачу заповідав житловий будинок та інше майно. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Окрім позивача осіб, які б мали право на спадкування цього житлового будинку за заповітом після смерті батька, немає. Право на спадкування за законом має його мати ОСОБА_3 , дружина померлого ОСОБА_2 , але вона відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача. Під час звернення до нотаріальної контори з проханням видати необхідні документи для оформлення спадкових прав після смерті батька позивача на вказаний будинок позивачу було відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючих документів щодо належності вищевказаного житлового будинку спадкодавцеві ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя ОСОБА_2 не встиг оформити в бюро технічної інвентаризації первісну реєстрацію права власності на будинок, так як раніше в сільській місцевості таких документів не було, право власності підтверджувалось записом в погосподарській книзі сільської ради.

Здійснити таку реєстрацію в позасудовому порядку неможливо, так як власник будинку помер, тому й успадкувати будинок без належних правовстановлюючих документів позивач не може. У зв`язку з цим, представник позивача просив визнати за позивачем право власності на житловий будинок, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

У підготовче засідання позивач, його представник не з`явилися, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без їхньої участі.

Відповідач у підготовче засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, бажає щоб за позивачем було визнано право власності на житловий будинок.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Так, суд встановив та підтверджується наявними в справі доказами, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 30.11.2023, виданого Нововоронцовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №320.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_2 (батько), ОСОБА_3 (мати).

Згідно з копії заповіту, посвідченого 11.06.2004 секретарем Михайлівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, зареєстрованого у реєстрі за №101, спадкоємцем майна ОСОБА_2 є позивач ОСОБА_2 .

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, у тому числі за заповітом, відповідно до ст.1217 ЦК України.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

З повідомлення від 02.07.2024 №02-14/757 приватного нотаріуса Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області Виноградової Н. М., у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок позивачу відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу щодо належності житлового будинку спадкодавцю.

Вирішуючи питання про належність на праві власності спадкодавцю житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , суд керувався наступним.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Разом з тим, вказана Інструкція не передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь, розташованих у сільській місцевості.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

За довідками, виданими Новоолександрівською сільською радою Бериславського району Херсонської області №02-30/671, №02-30/692, №02-30/693 від 05.07.2024, ОСОБА_2 на праві власності належав житловий будинок, розташований за адресою по АДРЕСА_1 , що підтверджується: записами у погосподарський книгах: №3 за 1991-1995 роки (особовий рахунок № НОМЕР_3 ), №5 за 2021-2025 роки (особовий рахунок № НОМЕР_4 ) та ОСОБА_2 , 1935 року народження, проживав за зазначеною адресою до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із дружиною ОСОБА_3 , 1935 року народження, сином ОСОБА_2 , 1967 року народження та невісткою ОСОБА_4 , 1972 року народження.

Як вбачається з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_1 зазначено під літерами: А-житловий будинок, загальною площею 87,9 кв.м, в тому числі житловою 50,3 кв.м; а-прибудова; підА-погріб; Б-літня кухня; б-прибудова; В-гараж; Г-сарай; Д-сарай; Е-сарай; Ж-вбиральня; З-навіс; К-душ; Л-топочна; М-вхід до погребу; №1- хвіртка; №2-ворота; №3-огорожа; №4-водопровід.

З огляду на викладене, спадкодавцю на праві власності належав житловий будинок, однак останній не здійснив державну реєстрацію свого права власності, оскільки на час введення житлового будинку в експлуатацію, чинне законодавство не зобов`язувало вчиняти такі дії.

Таким чином, суд встановив, що спадкодавцю на праві власності належав житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 , даний будинок входить в спадкову масу, та, оскільки, встановити право власності у позасудовому порядкупозивачу, як спадкоємцю, неможливо, що позбавляє його права успадкувати будинок, тому, зібрані в справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

На підставі ст.ст.376, 1217, 1261, 1268, 1297 Цивільного Кодексу України, керуючись ст.ст.12, 13, 89, 200, 206, 259, 263-265 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 (адреса листування: АДРЕСА_2 ) в інтересах ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) до ОСОБА_3 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_6 ) про визнання права власності на спадкове майно -задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Нововоронцовський районний суд Херсонської області.

СуддяВ.О. Каневський