Справа № 201/8650/24
Провадження № 2/201/1671/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2025р. Соборний районний суд м. Дніпра в особі головуючого - судді Покопцевої Д.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мандриківська-134» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території,

ВСТАНОВИВ:

23.07.2024р. в системі «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСББ «Мандриківська-134» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території (а.с.№4-7 том № 1).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 24.07.2024р. позовна заява прийнята до розгляду і відкрито провадження по цивільній справі та розгляд призначений в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.№92 том № 1).

Ухвалою суду від 22.08.2024р. в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено, а клопотання про витребування доказів задоволено (а.с.№131-133 том № 1).

В обґрунтування позовних вимог представник позивача - адвокат Носова В.І. (діє на підставі ордеру від 26.02.2024р. - а.с.№85 том № 1) зазначила, що у відповідача, як власника квартири АДРЕСА_1 утворилась заборгованість за період з 01.05.2022р. по 31.12.2023р. у розмірі 28 498 грн. 98коп., яку адвокат просила стягнути разом із судовими витратами та витратами на професійну правничу допомогу.

16.08.2024р. в системі «Електронний суд» в порядку ст. 178 ЦПК України надійшов відзив, в якому представник відповідача - адвокат Луковенко А.А. (діє на підставі ордеру від 30.07.2024р. - а.с.№129 том № 1) просив відмовити в задоволенні позову, оскільки відповідач заперечує наявність у нього заборгованості перед позивачем та не погоджується з розрахунками заборгованості (а.с.№101-106 том № 1).

09.09.2024р. в системі «Електронний суд» від представника позивача - адвоката Носової В.І. надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, оскільки відповідачем підтверджено оплату у період з березня по травень 2024р. суми 22 000 грн., а тому представник просила стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 6 498грн. 98коп. (а.с.№146 том № 1).

10.09.2024р. в системі «Електронний суд» надійшла заява адвоката Носової В.І., в якій зазначено, що після подачі позовної заяви відповідачем було сплачено 6 000грн. та відповідно його заборгованість становить 498грн. 98коп., а тому просила залишити без розгляду позовну заяву відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України (а.с.№148 том № 1).

10.09.2024р. в системі «Електронний суд» представником позивача в порядку ст. 179 ЦПК України подана відповідь на відзив (а.с.№152-157 том № 1).

13.09.2024р. в системі «Електронний суд» надійшли письмові пояснення представника відповідача - адвоката Луковенка А.А., який зазначив, що кошти, які були сплачені ОСОБА_1 згідно платіжної інструкції №@2PL052924 від 31.07.2024р. є передплатою (попередньою оплатою) за комунальні послуги, що відображено в призначенні платежу і ці кошти не мають жодного відношення до періоду, який вказано позивачем у позові (а.с.№172 том № 1).

19.09.2024р. в системі «Електронний суд» в порядку ст. 179 ЦПК України надійшла відповідь на відзив від представника відповідача, який просив відмовити в задоволенні позову (а.с.№173-177 том № 1).

23.09.2024р. представником відповідача - адвокатом Луковенко А.А. була подана заява, в якій заявлено про попередній (орієнтовний) розмір витрат на професійну правничу допомогу (а.с.№205 том № 1).

30.09.2024р. в системі «Електронний суд» надійшло клопотання представника позивача - адвоката Носової В.І., яка зазначила, що позивач не підтримує своїх вимог, в частині стягнення 6 000грн., внаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову. Також просила залишити без розгляду позовну заяву про стягнення заборгованості у розмірі 498грн. 98коп., стягнувши судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 422грн. 40коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 6 500 грн., а в задоволенні позовних вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відповідача просила відмовити, оскільки представником відповідача пропущений строк на подачу такої заяви та не надано доказів на понесення витрат (а.с.№208 том № 1).

31.10.2024р. в системі «Електронний суд» надійшло клопотання представника позивача - адвоката Носової В.І., яка зазначила, що з метою усунення різного трактування позиції позивача, заяву позивача про залишення без розгляду позову від 09.09.2024р. слід не розглядати (а.с.№210-211 том № 1).

04.11.2024р. в системі «Електронний суд» надійшло клопотання представника відповідача про долучення доказів на підтвердження суми витрат у зв`язку з розглядом справи, а саме: акт приймання-передачу наданих послуг на загальну суму 25 000грн. та акт приймання-передачі грошових коштів (а.с.№ 214-218 том № 1).

05.11.2024р. в системі «Електронний суд» надійшли клопотання представника відповідача про повторне витребування доказів та застосування заходів процесуального примусу у зв`язку з невиконанням ухвали суду про витребування доказів (а.с.№221-229 том № 1).

Ухвалою суду від 06.11.2024 заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мандриківська-134» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території від 09.09.2024р. про зменшення позовних вимог - залишено без розгляду, провадження по цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мандриківська-134» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території у розмірі 28 000грн. закрито, а позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мандриківська-134» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території у розмірі 498грн. 98коп. - залишено без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_1 на корить Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мандриківська-134» судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 510грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн. та стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мандриківська-134» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000грн. (а.с. № 231-233 том №1).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22.01.2025 ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2024р. скасована та справа направлення для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.№33-35 том № 2).

Ухвалою судді Покопцевої Д.О. від 12.02.2025р. прийнято до розгляду позовну заяву та продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін).

05.03.2025р. представник позивача - Носова В.І. за допомогою засобів системи 2електронний суд» подала заяву, в якій зазначила, що підтримує свою заяву про зменшення розміру позовних вимог до 6 498,98грн. від 09.09.2024р. та у зв`язку зі сплатою відповідачем заборгованості в розмірі 6 498,98грн. позивач не підтримує свої позовні вимоги. Просила стягнути судові витрати з відповідача та відмовити у задоволенні вимог про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу, понесених відповідачем.

12.03.2025р. представник відповідача - адвокат Луковенко А.А. за допомогою засобів системи «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву, в якому посилався на те, що відповідач вважає, що нарахування позивачем заборгованості станом на 01.01.2022р. здійснено штучно, з метою формування та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, наявність якої відповідач заперечує як станом на 01.01.2022р., так і станом на 01.05.2022р. Відповідач заперечує, що кошти, які сплачувались ним з березня по травень 2024 року є оплатою заборгованості за період з 01.05.2022р. по 31.12.2023р. та не мають відношення до періоду з 01.05.2022р. по 31.12.2023р. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

12.03.2025р. представник відповідача також подав заяву про витребування доказів.

14.03.2025р. представник відповідача - Луковенко А.А. подав додаткові пояснення у справі, в яких з урахуванням змісту заяви представника позивача від 05.03.2025р. просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

21.03.2025р. представник позивача Носова В.І. подала відповідь на відзив, в якому вкотре зазначила, що з урахуванням зменшення позовних вимог від 09.09.2024р. позивач не підтримує їх, а тому у суду є обов`язок щодо закриття провадження в частині позовних вимог в розмірі 6 498,98грн. на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, з зв`язку з відмовою позивача від позову. Також просила просудити позивачу понесені витрати з відповідача.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає необхідним постановити наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1. ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 279 ЦПК України, якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача, повноваження якого як вбачається з ордеру від 26.02.2024р. не обмежені, 09.09.2024р. подала заяву про зменшення позовних вимог до 6 498,98грн.

30.09.2024р. в системі «Електронний суд» надійшло клопотання представника позивача - адвоката Носової В.І., яка зазначила, що позивач не підтримує своїх вимог, в частині стягнення 6 000грн., внаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову та просила залишити без розгляду позовну заяву про стягнення заборгованості у розмірі 498,98грн.

21.03.2025р. у відповіді на відзив представник позивача зазначає серед іншого, що у суду наявний обов`язок щодо закриття провадження в частині позовних вимог в сумі 6 498,98грн. у зв`язку з відмовою позивача від позову на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. А оскільки позивач не підтримує позовних вимог внаслідок задоволення їх відповідачем вже після пред`явлення позову, то наявні підстави для стягнення судових витрат.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України провадження у справі підлягає закриттю, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що повноваження представника позивача згідно відмітки у ордері не обмежені на подачу заяви про відмову від позову, суд вважає необхідним прийняти заяву представника позивача від 09.09.2024р. про зменшення позовних вимог до 6 498,98грн., а з урахуванням того, що позивач відмовився від позову (про що остаточно зазначено у відповіді на відзив від 21.03.2025р.) суд вважає необхідним провадження у справі щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 6 498,98грн. закрити.

Одночасно, у зв`язку із закриттям провадження, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам наслідки закриття провадження, встановлені для позивача та відповідача статтею 256 ЦПК України.

Оскільки представник позивача відмовилась від позову та така відмова прийнята, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача від 12.03.2025р. про витребування доказів.

Щодо вимог клопотання про застосування до позивача заходу процесуального примусу у вигляді штрафу, суд також вважає необхідним відмовити в задоволенні цього клопотання, оскільки представник позивача у заяві від 30.09.2024р. повідомив про причини ненадання доказів, а тому суд не вбачає підстав для накладення на позивача заходів процесуального примусу відповідно до положень ст. 148 ЦПК України.

Оговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 142 ЦПК України, суд вважає необхідним постановити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог внаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Враховуючи, що позивач відмовився від позову, підстав для стягнення з відповідача судових витрат не має, з огляду на положення першого речення ч. 3 ст. 142 ЦПК України.

Враховуючи, що відповідач заперечує факт задоволення позовних вимог позивача після пред`явлення позову, так само як і заперечує факт наявності у нього заборгованості, а також приймаючи до уваги, що разом із заявою від 09.09.2024р. про зменшення позивачем позовних вимог не надано доказів на підтвердження задоволення відповідачем вимог позивача після пред`явлення позову, відсутні підстави для компенсації позивачу судових витрат (судового збору та витрат на правничу допомогу).

Що стосується витрат на професійну правничу допомогу, які понесені відповідачем в межах розгляду даної справи (з урахуванням заперечень представника позивача), суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Верховний Суд у постановах від 22.03.2018р. у справі № 910/9111/17 та від 14 .01.2019 року у справі № 927/26/18 зазначив, що зважаючи на положення частини восьмої статті 141 ЦПК України, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача надані акт від 23.09.2024р. приймання-передачі наданих послуг за Договором про надання правової допомоги б/н від 19.08.2023р., з якого вбачається, що сторони погодилися, що погодинний розрахунок вартості послуг становить 3 000грн. (а.с.№217) та адвокатом загалом витрачено було 8год.20хв. для складання відзиву та письмових пояснень.

Також представником відповідача наданий акт від 23.09.2024р. про приймання-передачу грошових коштів у розмірі 25 000грн., які відповідач сплатив у готівковій формі (а.с.№218).

Інших доказів на підтвердження понесення та оплати відповідачем витрат на правничу допомогу суду не надано.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018р. у справі № 826/1216/16 зробила висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Приймаючи до уваги, що акт приймання-передачі грошових коштів від 23.09.2024р. в розмірі 25 000грн. не є первинним бухгалтерським документом, який підтверджує факт внесення коштів на рахунок адвоката, а квитанція або платіжне доручення банка про внесення цих коштів на рахунок адвоката не надані, суд вважає, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами понесення витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 255, ст. ст. 260, 353 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Провадження по цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мандриківська-134» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території - закрити.

В задоволенні клопотань адвоката Луковенка Антона Андрійовича про повторне витребування доказів та застосування до позивача заходів процесуального примусу та витребування доказів - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Д.О. Покопцева