Справа №359/5609/25
Провадження №2-с/359/67/2025
УХВАЛА

10 листопада 2025 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Борець Є.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу судді Бориспільського міськрайонного суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей,

встановив:

В листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною заявою та обґрунтовує її тим, що судовим наказом судді Бориспільського міськрайонного суду від 30 червня 2025 року з неї на користь ОСОБА_3 були стягнуті аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку щомісячно, починаючи з 14 травня 2025 року до дня досягнення старшою дитиною повноліття. Однак ОСОБА_1 категорично заперечує проти виникнення у ОСОБА_3 права на стягнення з неї аліментів на утримання дітей, оскільки вони проживають разом з нею. Тому ОСОБА_1 просить суд скасувати судовий наказ судді Бориспільського міськрайонного суду від 30 червня 2025 року.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу (тобто, крім випадків видачі судового наказу за вимогами про стягнення аліментів).

Згідно з ч.7 ст.170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу (стягнення аліментів на утримання дитини), боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч.8 ст.170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Дослідивши подану заяву про скасування судового наказу за вимогою про стягнення аліментів та перевіривши матеріали цивільної справи, вважаю, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Встановлено, що судовий наказ про стягнення аліментів скасуванню не підлягає і набирає законної сили з моменту його винесення.

Враховуючи, що у боржника за судовим наказом про стягнення аліментів відсутнє право на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу про стягнення аліментів, то у задоволенні заяви про скасування судового наказу щодо стягнення аліментів належить відмовити.

Крім того, якщо підстави для стягнення аліментів змінились, стягувачем подано недостовірні документи щодо місця проживання дітей, наявність утриманців, інших обставин, суд роз`яснює, що такий судовий наказ може бути переглянути за нововиявленими обставинами.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, ст.260 ЦПК України, суддя

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що вона має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами.

Ухвала судді може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня постановлення судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець