Провадження №2/512/313/25
07 жовтня 2025 року Савранський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Бростовської Н.О.,
секретаря Пустовіт С.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Саврань, Подільського району, Одеської області, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,
16.06.2025р. ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною позовною заявою до ОСОБА_2 , обґрунтовуючи вимоги тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, за час якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_3 , але з 2023 року вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, дочка проживає біля неї та знаходиться на її утриманні. Рішенням Савранського районного суду Одеської області від 03.02.2025р. шлюб між ними було розірвано. Позивачка вказує, що після розірвання шлюбу відповідач не надає їй добровільної матеріальної допомоги на утримання дочки, хоча і має таку можливість, оскільки працює вантажником на сьомому кілометрі Одеського промтоварного ринку, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 5000грн., а також судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в сумі 5000грн..
В судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, а справу просила розглянути за її відсутності (а.с.20).
Відповідач в судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце засідання був повідомлений належним чином (а.с.19); про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав та не скористався своїм правом, передбаченим ст.178 ЦПК України, щодо подання відзиву на позовну заяву.
За таких обставин, враховуючи неявку відповідача, повідомленого належним чином, приймаючи до уваги згоду позивачки на ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, прийшов до наступного.
Встановлено, що позивачка і відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Савранського районного суду Одеської області від 03.02.2025р. було розірвано (а.с.9-11).
У шлюбі у позивачки і відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_1 від 06.10.2016р. (а.с.6).
Як вбачається з довідки, виданої старостою Осичківського старостинського округу Савранської селищної ради Одеської області 02.06.2025р. за №335, дитина ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 (а.с.14).
Судом встановлено, що відповідач у добровільному порядку не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дочки; між позивачкою і відповідачем відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Статтею 180 цього Кодексу встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст. 181 СК України).
Частиною 1 ст.184 СК України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Як встановлено ч.2 ст.182 цього Кодексу, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (абзац другий цієї чистини), а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (абзац третій цієї частини).
Оскільки дитині ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 виповнилося 9 років, та враховуючи, що згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років з розрахунку на місяць за період з 01.01.2025р. по 31.12.2025р. складає 3196грн., тобто мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину віком 9 років, встановлений абзацом 2 ч.2 ст.182 СК України, не може бути меншим ніж 3196грн. х 50% = 1598грн., а мінімальна рекомендована сума для виплати аліментів, яка встановлена абзацом 3 ч.2 цієї статті, становить 3196грн., та може бути присуджена судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
В силу ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Також, відповідно до ч.7 цієї статті суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
За змістом ч.1 ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази (п.4 ч.2 ст.43 ЦПК України).
У позовній заяві позивачка стверджує, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 5000грн., оскільки він працює вантажником на сьомому кілометрі Одеського промтоварного ринку, проте, всупереч вимог ч.3 ст.12, ч.ч.1, 5 ст.81 ЦПК України, жодних доказів на підтвердження зазначеного суду не надала та не скористалась своїм правом, передбаченим ч.1 ст.84 цього Кодексу, щодо подання клопотання про витребування доказів судом у разі неможливості самостійно їх надати.
З огляду на зазначене, оскільки позивачкою не доведено достатність заробітку (доходу) відповідача платника аліментів для стягнення з нього аліментів в розмірі 5000грн., що значно перевищує мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років, керуючись вимогами ч.1 ст.182 СК України, враховує те, що відповідач 1985 року народження є працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати дитину, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд вважає необхідним визначити розмір аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , якій ІНФОРМАЦІЯ_2 виповнилося 9 років, в сумі 3000грн. щомісячно, що значно більше, ніж мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину такого віку.
Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць (п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України).
Суд роз`яснює, що згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Суд також роз`яснює, що відповідно до ч.1 ст.196 цього Кодексу у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з урахуванням положень п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та відповідно до ч.ч.1, 2 ст.4 цього Закону суд стягує з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 1211,20грн..
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000грн. суд зазначає наступне.
Як встановлено ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, та 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Отже, при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану клієнта.
Оскільки дана справа є нескладною та обсяг виконаних адвокатом робіт є незначним, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу в розмірі 5000грн. не відповідають вимогам, встановленим ч.4 ст.137 ЦПК України, є неспівмірними з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг та непропорційними до предмета спору, а тому вважає за необхідне їх зменшити до 2000грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на підставі п.1) ч.2 ст.141 ЦПК України.
Таким чином, керуючись ч.ч.1, 2 ст.141, ст.180, ч.3 ст.181, ст.182, ч.ч.1, 2 ст.184, ч.1 ст.191 СК України, ст.137, ч.1, п.1) ч.2 ст.141, ч.3 ст.258, ст.ст.259, 263-265, ч.1 ст.280, ст.ст.281, 282, п.1) ч.1 ст.430 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягувати щомісячно, починаючи з 16.06.2025р., з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 ; проживає за адресою АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована і проживає за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00грн. (три тисячі грн.) на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , по день її повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 ..
Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст.184 СК України).
В частині стягнення аліментів рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 ; проживає за адресою АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована і проживає за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00грн. (дві тисячі грн.).
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Савранського районного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення (ч.ч.1, 2 ст.284 ЦПК України).
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи (ч.1 ст.289 ЦПК України).
СУДДЯ (підпис)
Суддя Савранського районного
суду Одеської області Бростовська Н.О.