Справа № 159/5168/24
Провадження № 2/159/119/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (м. Київ, бул. Лесі Українки, 26/411) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі по тексту - ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА») звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтовано тим, що 09.11.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено договір № 155278-КС-017 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 09.11.2023 року направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 155278-КС-017.

09.11.2023 року ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладання договору № 155278-КС-017 на умовах, визначених офертою.

Таким чином, 09.11.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено договір № 155278-КС-017 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 50000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 .

Крім цього, 18.01.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 155278-КС-017 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до умов Додаткової угоди, сторони домовились внести зміни в п. 2.7 Договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 20.06.2024 року». Крім цього, сторони домовились внести зміни в п. 2.3 Договору та викласти «Строк Кредиту» в новій редакції, а саме: «Строк Кредиту: 33 тижнів».

На даний час відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 155278-КС-017 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише часткового сплатила кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості за договором № 155278-КС-017, чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 155278-КС-017, ОСОБА_1 на виконання умов договору здійснила часткову оплату за договором на загальну суму 70044,13 грн.

Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, а тому, станом на 25.07.2024 року, утворилась заборгованість за договором № 155278-КС-017 про надання кредиту в розмірі 96880,07 грн., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 43109,71 грн., суми прострочених платежів по процентах в розмірі 53770,36 грн.

Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 в користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за кредитним договором № 155278-КС-017 від 09.11.2023 року в розмірі 96880,07 грн. та судові витрати по справі в сумі 2422,40 грн.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13.08.2024 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

27.08.2024 року представником відповідача - адвокатом Кузьміним А.Р. подано відзив на пред`явлений позов, з якого вбачається, що відповідач не заперечує факт отримання кредиту.

Разом з тим, представник відповідача, посилаючись на вимоги Закону України «Про споживче кредитування», просить суд застосувати наслідки нікчемності до п. 2.5. Кредитного договору, яким визначено розмір комісії за надання кредиту та вважає, що суми, зараховані позивачем у рахунок погашення незаконно нарахованої комісії, підлягають до зарахування погашення суми кредиту за договором.

Крім цього, вказує, що, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом, позивачем внесено в період з 23.11.2023 року по 01.03.2024 року в якості погашення кредитних зобов`язань суму у розмірі 70044,13 грн. При цьому, згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача складає 96880,07 грн., з яких 43109,71 грн. основного боргу за кредитом, та у сумі 53770,36 грн. процентів за користування кредитом з денною процентною ставкою у розмірі 1,14957034%.

Крім цього, у рахунок сплати коштів позичальником в першу чергу повинна погашатися сума кредиту та прострочена до повернення сума кредиту, а лише у подальшому - прострочені проценти за користування кредитом. Натомість, дії позивача щодо зарахування внесених відповідачем платежів у загальному розмірі 70044,13 грн. фактично лише на погашення процентів за договором, обмежують права споживача і прямо суперечать вимогам ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування» щодо порядку та черговості погашення вимог за договором про споживчий кредит. Відповідачем здійснено розрахунок заборгованості, згідно якого загальна сума заборгованості по зобов`язанням за договором складає: 47985,19 грн. з них: сума «тіло» кредиту - 15901,70 грн., заборгованість за відсотками - 32 083,49 грн.

На підставі викладеного, представник відповідача просив застосувати наслідки нікчемності до п. 2.5. Договору № 155278-КС-017 про надання кредиту від 09.11.2023 року, щодо встановлення комісії за надання кредиту в сумі 7500 грн., а кошти, сплачені відповідачем та зараховані позивачем у рахунок погашення незаконно нарахованої комісії, зарахувати у рахунок погашення суми кредиту за договором.

Крім цього, просив відмовити в частині задоволення позовних вимог ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором №155278-КС-017 про надання кредиту від 09.11.2023 року у сумі 48894,88 грн., з урахуванням розрахунку заборгованості відповідача.

23.08.2024 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив відповідача, згідно якої представник позивача вказує, що відповідач не заперечує факту укладення кредитного договору та додаткової угоди, отримання кредитних коштів за кредитним договором, здійснення платежів за кредитним договором та наявність заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до Розрахунку заборгованості за договором № 155278-КС-017, відповідач, на виконання умов договору, здійснила часткову оплату на загальну суму 70044,13 грн. Крім цього, представник позивача вказує, що у кредитних договорах ТзОВ «Бізнес Позика» встановлюється комісія за надання кредиту, а не за його обслуговування. Відповідач у відзиві на позовну заяву не поясняє чому розрахунок, який до позовної заяви був доданий позивачем, є необґрунтованим, та таким, що начебто не узгоджується з матеріалами справи.

Відповідач не був позбавлений можливості надати свій розрахунок заборгованості за кредитним договором, який би відповідав умовам Кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем.

На підставі вищевикладеного, представник позивача просив врахувати викладену у відповіді на відзив та додатках до неї інформацію при вирішенні судової справи.

В подальшому, 28.08.2024 року представником відповідача подано до суду письмові заперечення, згідно яких останній вказує, що стороною позивача на підтвердження позовних вимог не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують надання відповідачу кредитних коштів у розмірі, які були передбачені кредитним договором.

На підставі викладеного, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

28.08.2024 року представником позивача подано до суду додаткові пояснення з приводу позову та заявлено клопотання про витребування доказів, яке мотивоване тим, що для підтвердження факту перерахування позивачем коштів позичальнику, слід витребувати у АТ КБ «Приватбанк» письмові докази, які становлять банківську таємницю, зокрема: письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який підтверджував би, або спростовував факт випуску банківської картки № НОМЕР_1 (та відкриття під нею відповідного банківського рахунку) на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ); письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_1 за 09.11.2023 року.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28.08.2024 року витребувано у Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» зазначені в клопотанні представника позивача докази.

В подальших письмових поясненнях по суті позову, сторони підтримали свої правові позиції.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, прийшов до висновку про те, що позов підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач подав докази, які підтверджують існування між сторонами договірних відносин, докази невиконання умов кредитних договорів відповідачем.

Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається, що, відповідно до договору № 155278-КС-017 про надання кредиту від 09.11.2023 року, ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 50000,00 грн., строком на 24 тижні, який мав бути повернутий до 25.04.2024 року, зі сплатою кредиту, процентів за користування кредитом та комісії за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених договором та правилами надання споживчих кредитів.

Факт укладення такого договору відповідачем не заперечується.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 155278-КС-017 про надання кредиту від 09.11.2023 року, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором, станом на 25.07.2024 року, становить 96880,07 грн., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 43109,71 грн. та суми прострочених платежів по процентах в розмірі 53770,36 грн.

Згідно договору № 155278-КС-017 про надання кредиту від 09.11.2023 року за користування кредитом встановлена стандартна ставка - 2 % в день (фіксована) і знижена - 1, 14957034% в день (фіксована ставка). Сторони домовилися, що у разі, якщо повернення кредиту не здійснюється згідно з погодженим графіком, внаслідок чого виникає прострочення більш ніж на 7 днів, то умови про застосування зниженої ставки втрачають чинність і до відносин сторін застосовується стандартна процентна ставка.

Кредитний договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора UA-7846, який надіслано на номер мобільного телефону відповідача.

ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» виконало зобов`язання за договором, перерахувавши 09.11.2023 року на вказаний ОСОБА_1 у анкеті клієнта банківський рахунок № НОМЕР_1 кошти у розмірі 50000,00 грн., що не заперечується відповідачем та підтверджено випискою за договором № б/н за період 09.11.2023-09.11.2023 з банківської картки ОСОБА_1 .

18.01.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 також в електронній формі укладена Додаткова угода №1 до договору №155278-КС-017. Підписанням додаткової угоди позичальник підтвердив наявність у нього заборгованості перед кредитором, станом на 18.01.2024 року, в розмірі 43616,89 грн., що включає суму кредиту 43616,89 грн.

Сторони домовилися внести зміни до кредитного договору від 09.11.2023 року:

- викласти п.2.3 Договору в новій редакції, а саме «2.3.Строк, на який надається кредит: 33 тижні»;

- викласти п.2.4 Договору в новій редакції, а саме: «2.4 Процентна ставка за кредитом: з 18.01.2024 року до 14.03.2024 року діє пільгова ставка 0,8621778%, якщо позичальник протягом встановленого періоду здійснює платежі по графіку вчасно або максимально із затримкою до трьох днів. У разі якщо строк прострочення чергового платежу становить більше трьох днів, то з четвертного дня і до 14.03.2024 року процентна ставка становитиме 1,14957034% в день. З 15.03.2024 року ставка 1,14957034% в день, фіксована»;

- викласти п.2.7 Договору в новій редакції, а саме «2.7 Термін дії договору до 20.06.2024 року»;

- викласти п.2.11 Договору в новій редакції «2.11 Дата повернення кредиту 20.06.2024 року».

Додаткова угода №1 до договору №155278-КС-017 підписана відповідачем 18.01.2024 року одноразовим ідентифікатором UА-3740, направленим на мобільний телефон відповідача, текст угоди розміщений в Особистому кабінеті відповідача.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ст. 641 ЦК України).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (ст. 642 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.

В силу ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК).

У постанові Верховного Суду від 07.04.2021 у справі № 623/2936/19 висловлено правову позицію про те, що, відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Тому укладення договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Матеріалами справи підтверджується укладення між сторонами не лише кредитного договору №155278-КС-017 від 09.11.2024 року, але й Додаткової угоди №1 від 18.01.2024 року.

Суд відхиляє доводи відповідача та її представника про нікчемність умов договору за їх безпідставністю.

Так, Правила надання споживчих кредитів в ТзОВ «Бізнес Позика» (далі - Правила), передбачають отримання споживчого кредиту в електронній формі на сайті кредитодавця шляхом створення для взаємодії Особистого кабінету позичальника.

Доступ до особистого кабінету здійснюється після авторизації, логіном входження є номер мобільного телефону заявника та одноразовий ідентифікатор, направлений заявнику на його номер телефону.

Згідно з даними з Особистого кабінету відповідача ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 через веб-сайт Кредитодавця https://bizpozyka.com/ шляхом введення Логіну (номер мобільного телефону) і паролю ввійшла до особистого кабінету через Інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) подала Заявку на отримання кредиту, де відповідно вказала номер свого поточного (карткового) рахунку, номер мобільного телефону і електронну адресу

Доказів протилежного відповідач суду не надав.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, ТзОВ «Бізнес Позика» правомірно нараховувало відповідачу проценти за користування кредитом в межах строків, визначених Додатковою угодою від 18.01.2024 року, тобто до 20.06.2024 року.

Відповідачем розмір кредитної заборгованості не спростований.

Суд не вбачає підстав для зменшення відсоткової ставки процентів до 1% в день, як це передбачено ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ, та відповідно для перерахунку заборгованості, оскільки відповідні зміни набрали чинності 24.12.2023 і, згідно з пунктом 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону №3498-ІХ, перерахунок кредитної заборгованості за такою ставкою можливий лише якщо строк дії договору продовжено після набрання чинності цим Законом.

Таким чином суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 96880,07 грн.

Крім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені і документально підтверджені останнім судові витрати в сумі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, на підставі ст.ст. 525, 526, 527, 530, 610, 611, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (м. Київ, бул. Лесі Українки, 26/411) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_2 ) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (м. Київ, бул. Лесі Українки, 26/411, ) заборгованість за кредитним договором № 155278-КС-017 від 09.11.2023 року в розмірі 96880 (дев`яносто шість тисяч вісімсот вісімдесят) грн. 07 коп. та судові витрати по справі в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:П. Ю. БОЙЧУК