Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2025 Справа №607/14477/25 Провадження №2-о/607/419/2025

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді - Якімця Т.І.,

за участю секретаря судового засідання - Трембач С.О.,

без участі сторін,

розглянув у окремому провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Іщук Костянтин Валентинович, заінтересована особа: Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту неправильності актового запису про смерть та внесення змін та

У С Т А Н О В И В :

І. Описова частина

1. Стислий зміст заяви

Представник ОСОБА_1 - адвокат Іщук К.В. - звернувся до суду, заінтересована особа: Тернопільський відділ ДРАЦС у Тернопільському районі Тернопільської області ЗМУ МЮ, із заявою про: 1) встановлення факту неправильності в актовому записі цивільного стану про смерть ОСОБА_2 № 1800 від 30 вересня 2024 року, складеного Тернопільським відділом ДРАЦС у Тернопільському районі Тернопільської області ЗМУ МЮ, який помер у селі Івано-Дар`ївка Бахмутського району Донецької області, а саме, що в графі «дата смерті» неправильно вказано дату « ІНФОРМАЦІЯ_1 » замість правильної дати « ІНФОРМАЦІЯ_1 »; 2) зобов`язання Тернопільського відділу ДРАЦС у Тернопільському районі Тернопільської області ЗМУ МЮ внести зміни до актового запису № 1800 від 30 вересня 2024 року про смерть ОСОБА_2 , який помер у селі Івано-Дар`ївка Бахмутського району Донецької області, виправивши дату смерті покійного в графі «дата смерті» з неправильної « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на правильну дату « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

На обґрунтування вказаної заяви представник заявниці зазначив, що заявниця є внутрішньо переміщеною особою. Між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 16 травня 2018 року Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зареєстровано шлюб. З початком повномасштабного вторгнення ОСОБА_2 поступив на військову службу в Збройні Сили України. Як вбачається із рапорту т.в.о. командира мотопіхотного батальйону від 19 вересня 2024 року, що був адресований командиру військової частини НОМЕР_1 , 17 вересня 2024 року о 18:40 годині противник здійснив скид ВОГ-17 та гранати по позиції відділення ротного опорного пункту з напрямку населеного пункту Берестове. Внаслідок обстрілу військовослужбовці, в складі яких знаходився молодший сержант ОСОБА_2 - командир 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону, отримали поранення. В рапорті зазначено, що о 02:00 годині 19 вересня 2024 року евакуаційна група висунулась в район позиції відділення для евакуації поранених та потрапила під обстріл. Після завершення обстрілу, зв`язок із молодшим сержантом ОСОБА_2 було втрачено. Адвокат зазначає, що у вказаному рапорті т.в.о. командира мотопіхотного батальйону від 19 вересня 2024 року просить призначити за вказаним фактом службове розслідування. Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 20 вересня 2024 року № 3662 призначено службове розслідування стосовно зникнення безвісти молодшого сержанта ОСОБА_4 . Згідно з рапортом т.в.о. командира мотопіхотного батальйону від 22 вересня 2024 року, що був адресований командиру Військової частини НОМЕР_1 , заявлено прохання змінити статус з безвісти зниклого на загиблого молодшого сержанта ОСОБА_2 . Актом службового розслідування від 13 жовтня 2024 року підтверджено інформацію, що вказувалась у рапорті від 19 вересня 2024 року та підтверджено, що ОСОБА_2 знаходився на позиції відділення ротного опорного пункту мотопіхотного батальйону в районі населеного пункту Івано-Дар?ївка Званівської сільської громади Бахмутського району Донецької області. Підтверджено факт обстрілу позицій 17 вересня 2024 року та факт того, що о 02:00 годині 19 вересня 2024 року евакуаційна група висунулась в район позиції відділення для евакуації поранених та потрапила під обстріл, після чого зв`язок із ОСОБА_2 було втрачено. Лікарським свідоцтвом про смерть № 558 від 24 вересня 2024 року констатовано смерть ОСОБА_2 в зоні проведення бойових дій та зазначено дату смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Адвокат вказує, що за наслідком вказаного Лікарського свідоцтва про смерть видано Свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , актовий запис № 1800 від 30 вересня 2024 року із датою смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є помилковою

Крім того, у заяві зазначено, що метою встановлення факту неправильності в свідоцтві про смерть дати про смерть ОСОБА_2 є необхідність подальшої реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із його смертю. Іншого порядку встановлення даного факту законодавством не передбачено.

2. Стислий зміст заперечень на заяву

Заінтересована особа: Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції своїм правом на заперечення/пояснення, що передбачене Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України), не скористалася.

3. Процесуальні дії та хронологія руху справи в суді

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 липня 2025 року відкрито провадження у цій цивільній справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами окремого провадження.

У судове засідання представник заявниці ОСОБА_1 - адвокат Іщук К.В. - не з`явився, утім надав клопотання про розгляд справи без участі заявниці та її представника, а також просив заяву задовольнити.

Заінтересована особа: Тернопільський відділ ДРАЦС у Тернопільському районі Тернопільської області ЗМУ МЮ в судове засідання не з`явилася, хоча про місце, день та час судового засідання повідомлялися належним чином, проте подала заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд встановив наступні обставини справи.

ІІ. Мотивувальна частина

1. Фактичні обставини встановлені судом.

16 травня 2018 року був укладений шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про шлюб, серія НОМЕР_2 , актовий запис № 307, видане Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с. 7).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видано паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , дата видачі 20 березня 2024 року, орган, що видав 6132, РНОКПП: НОМЕР_4 (а.с. 8).

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи

№ 6117- від 07 вересня 2022 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 (а.с. 6).

19 квітня 2022 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було призвано на військову службу за мобілізацією, про що свідчить копія військового квитка серія НОМЕР_5 , виданий ІНФОРМАЦІЯ_4 від 28 квітня 2022 року (а.с. 9).

Рапортом т.в.о. командира мотопіхотного батальйону майора ОСОБА_5 від 19 вересня 2024 року встановлено, що 17 вересня 2024 року о 18:40 противник здійснив скид ВОГ-17 та гранати із запалювальною сумішшю по позиції відділення ротного опорного пункту з напрямку населеного пункту Берестове. Внаслідок скиду відбулась пожежа місця укриття особового складу. Після пожежі - противник здійснив обстріл району позиції відділення із 120 мм міномету з напрямку населеного пункту Берестове. В результаті обстрілу військовослужбовці в складі яких знаходився молодший сержант ОСОБА_2 командир 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону отримали поранення. У зв`язку із інтенсивним вогневим впливом противника по району позиції відділення - станом на 18 вересня 2024 року провести евакуацію поранених було неможливо. О 02:00 19 вересня 2024 року евакуаційна група мотопіхотного батальйону висунулась в район позиції відділення для евакуації поранених та потрапила під обстріл на етапі евакуації. Після завершення обстрілу зв`язок із молодшим сержантом ОСОБА_2 було втрачено. Пошукові дії в районі обстрілу результатів не дали. Станом на 18:00 19 вересня 2024 року вживалися заходи щодо пошуку та евакуації молодшого сержанта ОСОБА_2 . У рапорті висловлено прохання розпочати службове розслідування (а.с. 10).

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 3662 від 20 вересня 2024 року «Про призначення службового розслідування стосовно зникнення безвісти молодшого сержанта ОСОБА_2 » створено комісію для проведення службового розслідування (а.с. 11).

У рапорті т.в.о. командира мотопіхотного батальйону майора ОСОБА_5 від 22 вересня 2024 року висловлено прохання змінити статус ОСОБА_2 з безвісти зниклого на загиблого у зв`язку з евакуацією тіла загиблого (а.с. 12).

Актом службового розслідування стосовно загибелі молодшого сержанта ОСОБА_2 , затвердженого 13 жовтня 2024 року командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_6 , встановлено, що ОСОБА_2 знаходився на позиції відділення ротного опорного пункту мотопіхотного батальйону в районі населеного пункту Івано-Дар?ївка Званівської сільської громади Бахмутського району Донецької області. Підтверджено факт обстрілу позицій 17 вересня 2024 року та факт того, що о 02:00 годині 19 вересня 2024 року евакуаційна група висунулась в район позиції відділення для евакуації поранених та потрапила під обстріл, після чого зв`язок із ОСОБА_2 було втрачено. 20 вересня 2024 року під час пошукових дій було виявлено тіло загиблого молодшого сержанта ОСОБА_2 командира 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону. Під час ведення бойових дій молодший сержант ОСОБА_2 отримав поранення несумісні із життям. Молодший сержант ОСОБА_2 знаходився в засобах індивідуального захисту, не знаходився в стані алкогольного чи токсичного сп`яніння. (а.с. 13 - 16).

У лікарському свідоцтві про смерть № 558 від 24 вересня 2024 року дату смерті ОСОБА_2 зазначено ІНФОРМАЦІЯ_1 , а місце смерті: населений пункт Івано-Дар?ївка Бахмутський район Донецької області (а.с. 17).

Відповідно до свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_6 , актовий запис № 1800, виданого 30 вересня 2024 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце смерті: село Івано-Дар?ївка Бахмутський район Донецької області (а.с. 18).

Відповідно до витягу з наказу (з внесеними змінами на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22 квітня 2025 року № 1501) командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 1501 від 22 квітня 2025 року у службового розслідування стосовно загибелі молодшого сержанта ОСОБА_2 , затвердженого 13 жовтня 2024 року командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_6 , внесено зміни, зокрема щодо пояснень майора ОСОБА_7 , капітана ОСОБА_8 , старшого лейтенанта ОСОБА_9

(а.с. 19 - 22).

Актом службового розслідування стосовно загибелі молодшого сержанта ОСОБА_2 (з внесеними змінами на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22 квітня 2025 року № 1501), затвердженого 22 квітня 2025 року командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_6 , встановлено, що ОСОБА_2 знаходився на позиції відділення ротного опорного пункту мотопіхотного батальйону в районі населеного пункту Івано-Дар?ївка Званівської сільської громади Бахмутського району Донецької області. Підтверджено факт обстрілу позицій 17 вересня 2024 року та факт того, що о 02:00 годині 19 вересня 2024 року евакуаційна група висунулась в район позиції відділення для евакуації поранених та потрапила під обстріл, після чого зв`язок із ОСОБА_2 було втрачено. 20 вересня 2024 року під час пошукових дій було виявлено тіло загиблого молодшого сержанта ОСОБА_2 командира 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону. Під час ведення бойових дій молодший сержант ОСОБА_2 отримав поранення несумісні із життям. Молодший сержант ОСОБА_2 знаходився в засобах індивідуального захисту, не знаходився в стані алкогольного чи токсичного сп`яніння.

У акті також вказано наступне: «18 вересня 2024 року у зв`язку із інтенсивним вогневим впливом противника по району позиції відділення відразу провести евакуацію поранених було неможливо. При будь-яких спробах евакуаційної групи виконати бойове завдання з евакуації поранених противник здійснював інтенсивні обстріли. 19 вересня 2024 року о 02:00 евакуаційна група мотопіхотного батальйону висунулась в район позиції відділення для евакуації поранених та потрапила під обстріл на етапі евакуації, після чого евакуаційна група була вимушена повернутись. Після завершення обстрілу 19 вересня 2024 року зв`язок із молодшим сержантом ОСОБА_2 було втрачено. В період з 17 вересня 2024 року по 19 вересня 2024 року молодший сержант ОСОБА_2 був живий та знаходився на зв`язку.»

Службове розслідування вважати завершеним. Вважати загибель командира 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону молодшого сержанта ОСОБА_2 такою, що настала під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області (а.с. 23 - 26).

Відповідно до супровідного листа військової частини НОМЕР_1 № 4377 від 28 квітня 2025 року, у якому зазначено про направлення документів на загиблого військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_2 для вручення рідним загиблого та звернення до суду для подальших процесуальних дій щодо внесення змін в документи, а саме: зміни дати загибелі ОСОБА_2 з 17 на 19 вересня 2024 року та видачі нового свідоцтва про смерть (а.с. 27).

2. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

2.1. Конституцією України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом (частина перша статті 55). Частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (пункт 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року № 9-зп).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункт 1).

Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У частині першій статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) вказано, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

2.2. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частинами першою, другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Тлумачення частини першої статті 293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року (справа № 320/948/18) зроблено висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

З таких же критеріїв виходила Велика Палата Верховного Суду в постановах від 10 квітня 2019 року (справа №320/948/18), від 18 січня 2024 року (справа № 560/17953/21).

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Частиною третьою статті 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

2.3. Відповідно до положень статті 49 ЦК України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Статтею 1 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 1 липня 2010 року № 2398-VI (далі - Закон № 2398) передбачено, що цей Закон регулює відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням та припиненням їхньої дії, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження (частина перша статті 6 Закону № 2398).

Статтею 9 Закону № 2398 передбачено: державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (частина перша); державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану (частина друга); актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану; актовий запис цивільного стану складається у двох примірниках; інформація про персональні дані фізичної особи, що містяться в актовому записі цивільного стану, є конфіденційною і не підлягає розголошенню; актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку; зразки актових записів цивільного стану затверджуються Кабінетом Міністрів України (частина третя); для державної реєстрації актів цивільного стану подається паспорт громадянина України або паспортний документ іноземця заявника та документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації (частина четверта).

Відповідно до частин першої, шостої статті 22 Закону № 2398 передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мотивуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження рішення про відмову в адміністративному та/або в судовому порядку. Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюються Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі - Правила), затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5.

Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його в адміністративному та/або судовому порядку.

Підпунктами 2.13.1, 2.13.2 пункту 2.13 розділу ІІ Правил визначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану, постанова адміністративного суду.

Отже, органи державної реєстрації актів цивільного стану за заявою громадян можуть вносити зміни до актових записів на підставі рішень суду, якими встановлено неправильність таких записів та зазначено про внесення до них конкретних змін.

2.4. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявниці, яка через помилку в даті смерті чоловіка у актовому записі про смерть від 30 вересня 2024 року № 1800, складеного Тернопільським відділом ДРАЦС у Тернопільському районі Тернопільської області ЗМУ МЮ, допущену посадовими особами, перешкоджає їй в реалізації положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», які передбачають виплату грошового забезпечення військовослужбовця, померлого під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області.

ІІІ. Висновки суду за результатами розгляду заяви

Відтак, враховуючи наведене вище, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскільки відповідно до Акту службового розслідування стосовно загибелі молодшого сержанта ОСОБА_2 (з внесеними змінами на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22 квітня 2025 року № 1501), затвердженого 22 квітня 2025 року командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_6 , встановлено, що ОСОБА_2 19 вересня 2024 року був живим та виходив на зв`язок.

З огляду на те, що доказами, наявними в матеріалах справи, підтверджується факт неправильності внесення відомостей у актовий запис про смерть ОСОБА_2 № 1800 від 30 вересня 2024 року, складеного Тернопільським відділом ДРАЦС у Тернопільському районі Тернопільської області ЗМУ МЮ, який помер у селі Івано-Дар`ївка Бахмутського району Донецької області, а саме: в графі «дата смерті» неправильно вказано дату « ІНФОРМАЦІЯ_1 » замість правильної дати « ІНФОРМАЦІЯ_1 », тож необхідно зобов`язати Тернопільський відділ ДРАЦС у Тернопільському районі Тернопільської області ЗМУ МЮ внести зміни до актового запису № 1800 від 30 вересня 2024 року про смерть ОСОБА_2 , який помер у селі Івано-Дар`ївка Бахмутського району Донецької області, виправивши дату смерті покійного в графі «дата смерті» з неправильної « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на правильну дату « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Судові витрати за розгляд справи суді першої інстанції покласти на заявницю в межах нею понесених.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 19, 244, 255 - 256, 258 - 259, 263 - 265, 268, 273, 293, 315, 352 - 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Іщук Костянтин Валентинович, заінтересована особа: Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту неправильності актового запису про смерть та внесення змін - задовольнити.

2. Встановити факт неправильності в актовому записі цивільного стану про смерть ОСОБА_2 № 1800 від 30 вересня 2024 року, складеного Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, який помер у селі Івано-Дар`ївка Бахмутського району Донецької області, а саме, що в графі «дата смерті» неправильно вказано дату « ІНФОРМАЦІЯ_1 » замість правильної дати « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

3. Зобов`язати Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису № 1800 від 30 вересня 2024 року про смерть ОСОБА_2 , який помер у селі Івано-Дар`ївка Бахмутського району Донецької області, виправивши дату смерті покійного в графі «дата смерті» з неправильної « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на правильну дату « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

4. Судові витрати за розгляд справи суді першої інстанції покласти на заявницю в межах нею понесених.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

6. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного рішення суду.

8. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення виготовлено 29 грудня 2025 року.

Відомості про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , адреса місцезнаходження: вул. Грушевського, 8, м. Тернопіль.

Головуючий суддяТ. І. Якімець