Провадження № 2/646/6450/2025
У Х В А Л А

31.12.2025 року Основ`янський районний суд міста Харкова у складі судді Глоби М.М., розглянувши матеріали позовної заяви Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі АТ «Акцент-Банк») через представника звернулось до суду з вищевказаною позовною заявою.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.12.2025 року, позовну заяву передано для розгляду судді Глобі М.М.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд прийшов до висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Разом з тим, право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований ЦПК України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, які в цьому кодексі встановлені.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Позовна заява за змістом і формою повинна відповідати вимогам ст. ст. 175-177 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч. 4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»№3674-VІвід 08.07.2011року передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відповідному співвідношенні до ціни позову у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» з 1 січня 2025 року встановлений показник прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 3028,00 грн.

Ставка судового збору за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 3028, 00 грн. (п. п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем надано платіжне доручення № 916 про сплату судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Належним доказом про сплату судового збору є оригінал квитанції про його сплату. Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до відомостей з Автоматизованої системи документообігу суду "Д-3" вбачається, що платіжне доручення № 916 від 04.12.2025 року про сплату судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. було долучено до позовної заяви АТ "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (справа № 646/12590/25, провадження № 2/646/5947/2025).

В той же час, відповідно до копії ухвали Основ`янського районного суду міста Харкова від 08.12.2025 року по справі № 646/12590/25 позовну заяву АТ "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - повернуто позивачу.

Суд зауважує, що певний час редакція ч. 4 ст. 6 Закону № 3674-VI передбачала таке право, що якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору (друге речення цієї норми закону). Проте Законом України від 22.05.2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» це речення було виключено з цієї норми (п.п. 4 п. 4 цього Закону) і станом на час подання первісного позову ст. 6 Закону № 3674-VI передбачала, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Таке законодавче визначення передбачає, що на час вчинення процесуальної дії позивач, коли подає повторно позовну заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної позовної заяви, яку суд залишив без розгляду. Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі звернення до суду, оскільки за законом такий позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної позовної заяви, яка була залишена без розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 13.02.2019 року у справі № 1540/3297/18 та від 12.10.2023 року у справі № 160/554/23.

Згідно зі ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи, що матеріали позовної заяви не містять оригіналу квитанції про сплату судового збору, при цьому надано квитанцію, яка рахується за іншою цивільною справою, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху, надати позивачу строк для усунення недоліків відповідно до цієї ухвали в десять днів з дня її вручення і роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною і повертається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк для усунення вказаних недоліків з дня отримання копії ухвали.

У разі не усунення недоліків у строк, встановлений судом, позовна заява буде вважатися неподаною і повертається.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя