Справа № 589/4276/24
Провадження № 2/589/980/25
16 жовтня 2025 року м. Шостка
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Сидорчука О.М.,
секретаря судового засідання Єлісєєвої А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
18 вересня 2024 року позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення в розмірі 9900,00 грн. заборгованості за кредитним договором № 20.03.2024-100004648 від 21.03.2024, посилаючись на неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань.
04 жовтня 2024 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачам, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.
В судове засідання представник позивача не з`явився. В поданій до суду заяві просив справу слухати в його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечували.
Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, через оголошення на сайті, у судове засідання декілька разів не з`явився, причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, заперечень не надав.
Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
З урахуванням викладеного, суд, відповідно до ч. 4 ст. 223, 280, 281 ЦПК України вирішив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке.
Судом встановлено, що 21.03.2024 року між Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 20.03.2024-100004648, згідно якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у сумі 5000 грн. 00 коп., від 21.03.2024 року строком на 42 дні.
Відповідно до умов договору ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 5000 грн. 00 коп. та зобов`язався повернути кредит, та сплачувати проценти за користування ним.
Підписами відповідача на заяві-анкеті підтверджується, що він був ознайомлений та згодний з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, а також погодився, що вказані документи становлять договір про надання банківських послуг.
Заборгованість ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) по кредитному договору № 20.03.2024-100004648 від 21.03.2024 складає: 5 000,00 грн основний борг; 4 900,00 грн проценти; загальна сума 9 900,00 грн.
Умовами договору передбачено, що відповідач зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використання, комісією, сплачувати інші витрати, передбачені умовами вищевказаного договору, у разі несвоєчасного повного чи часткового неповернення кредитних коштів та несплати відсотків сплачувати штрафні санкції.
Згідно з ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором, банк зобов`язується надати кошти позичальникові на умовах та у розмірі передбачених кредитним договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 09.09.2024, утворилась заборгованість у розмірі 9 900 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5 000 грн. та по процентам в розмірі 4 900 грн. чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».
Частиною 1 ст. 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 611 ЦК України встановлено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасив, до суду не надав відзив на позовну заяву, з правовим обґрунтуванням своїх заперечень, доказів на їх підтвердження, суд приходить до висновку що вимоги ТОВ «Споживчий центр» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредиту в сумі 9900 грн. 00 коп. є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення.
Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 279, 280-283, 354 ЦПК України,
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 10.02.2026 року.
Суддя О.М. Сидорчук