ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/232/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Кулика С.В., за участю секретаря Боярської Є.О., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва звернувся представник АТ «ПУМБ» з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що 20.07.2021 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір №601, на підставі якого відповідачу надано грошові кошти у розмірі 135000,00 грн. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та має заборгованість, позивач був змушений звернутися з відповідним позовом до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 181193,72 грн., яка складається з 112423,82 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 14,85 грн., - заборгованість за відсотками, 68755,05 грн., заборгованість за комісією.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08.04.2024 р. відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27.02.2025 року було задоволено позовні вимоги позивача, стягнуто з відповідача заборгованість.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19.06.2025 року заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27.02.2025 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було скасовано.

Від відповідача надійшли заперечення на позовну заяву, відповідно до яких зазначено, що позовні вимоги грунтуються на кредитному договорі № 601 від 20.07.2021 року однак сума позову включає 68755,05 грн., комісії, що становить понад 50% від тіла кредиту. Проте позов не містить належних доказів того, що нарахування комісії у розмірі 2,99% щомісяця за обслуговування кредитної заборгованості погоджені саме відповідачем, з чітким роз`ясненням економічної суті цього зобов`язання. Також банком не надано доказів, що відповідач отримувала копію публічної оферти, ознайомилась з тарифами, підписувала будь-які розрахунки щодо комісій чи погоджувала щомісячну плату понад відсоткову ставку. Також відповідачем зазначено, що через втрату телефону разом з сім-картою-фінансовим номером відповідач була позбавлена доступу до мобільного банкінгу. Договору у паперовому вигляді у відповідача не було, відповідач не могла перевірити баланс реквізити для оплати чи дату чергового платежу. Відповідач є особою з інвалідністю та статусом постраждалої від Чорнобильської катастрофи, перебуває за межами України у зв`язку з воєнними діями. Вимушена евакуація була зумовлена прямою загрозою життю в умовах воєнного стану, що виключало можливість перебування відповідача на території України та здійснення будь-якої господарської діяльності, зокрема обслуговування кредитного зобов`язання, тому просить суд визнати зазначені обставини як надзвичайні та непереборні, що підтверджують її об`єктивну неспроможність своєчасно виконувати зобов`язання перед кредитом. Також зазначено, що позивач посилається на порушення відповідачем графіку платежів за кредитним договором та просить суд стягнути заборгованість достроково. Однак така вимагає передчасною та неправомірною, оскільки банк не довів факту вручення відповідачу вимоги. З урахуванням викладеного в задоволенні позову просила відмовити.

Також від відповідача надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких зазначено, що умова договору про щомісячну комісію у розмірі 2,99 % є нікчемною, оскільки не міститься у публічній оферті, не підтверджена окремим письмовим погодженням з її боку та не прив`язана до конкретної банківської послуги, що, на її думку, суперечить вимогам законодавства та нормативним актам НБУ. Зазначена комісія нараховувалася щомісячно на повну суму кредиту незалежно від залишку заборгованості, у зв`язку з чим фактична вартість кредиту значно перевищує заявлені 2,99% та становить понад 72% річних, що свідчить про непрозорість умов договору та введення відповідача в оману. Також зазначено, що під час пропозиції кредиту представники банку повідомляли про ставку 2,99 % річних, тоді як реальна ефективна процентна ставка є значно вищою, у зв`язку з чим вона вважає, що договір було укладено під впливом помилки та без належного інформування про повну вартість кредиту. Крім того, позивачем не надано доказів направлення та вручення їй вимоги про дострокове повернення кредиту, а тому заявлені вимоги про стягнення повної суми заборгованості є передчасними. Окремо відповідач посилається на обставини непереборної сили, зазначаючи, що до початку повномасштабного вторгнення зобов`язання виконувались належним чином, а порушення виникли у зв`язку з воєнними діями, вимушеною евакуацією за кордон, втратою доходу та її станом здоров`я як особи з інвалідністю, що, на її думку, звільняє її від відповідальності за невиконання зобов`язань.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до положення статті 55 Закону України «Про Національний банк України», головна мета банківського регулювання і нагляду - безпека та фінансова стабільність банківської системи, захист інтересів вкладників і кредиторів. Національний банк здійснює функції банківського регулювання і нагляду на індивідуальній та консолідованій основі за діяльністю банків та банківських груп у межах та порядку, передбачених законодавством України.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Під кредитними правовідносинами розуміють такі, що виникають з приводу надання (передачі, використання) грошових коштів на умовах повернення.

Згідно п. 3 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансовий кредит - кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 20.07.2021 року між ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем було підписано заяву № 601 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 135000,00 грн. з процентною ставкою 0,01% річних та з комісією за обслуговування кредитної заборгованості 2,99% строком на 36 місяців.

Відповідно до п. 2.1.1 Частини 2 Розділу І Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, договір визначає умови та порядок здійснення Банком комплексного банківського обслуговування клієнта, регулює відносини сторін при наданні клієнту послуг Банку з відкриття та обслуговування карткових рахунків, випуску карток, надання споживчого кредиту, овердрафту, кредитної лінії, використання системи інтернет-банкінг, сервісу «SMS-банкінг», послуги залучення коштів у вклад, надання у користування індивідуального банківського сейфу і персонального обслуговування.

Згідно з п.2.2.1 Частини 2 Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» договір вважається укладеним, а умови публічної пропозиції акцептованими клієнтом з моменту оформлення заяви на приєднання до договору за умови подання клієнтом документів і відомостей, необхідних для з`ясування його особи, суті діяльності та фінансового стану, перелік яких визначається відповідно до вимог чинного законодавства України, якщо інший порядок не встановлений будь-якими іншими умовами договору.

Дата набрання чинності договору визначається заявою на приєднання до договору, якщо інше не передбачено умовами Договору та/або Заявою на приєднання до Договору (п.2.2.2 Розділу І).

Відповідно до п. 2.2.5 Частини 2 Розділу І, підписанням заяви на приєднання до Договору, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору.

Кредитор АТ «ПУМБ» виконав свої зобов`язання за договором № 601 від 20.07.2021 року, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 135000,00 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України).

Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту.

Позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Якщо позичальник не виконав цього зобов`язання, він повинен сплатити пеню (у вигляді процентів) від дня, коли настав строк виконання, до дня повернення коштів кредитодавцеві, незалежно від сплати процентів за умовами договору.

Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи та наданих позивачем розрахунків, відповідачем порушено умови кредитного договору № 601 від 20.07.2021 року в частині своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, у зв`язку з чим станом на 20.06.2024 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 181193,72 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 112423,82 грн., заборгованість за процентами за кредитом у розмірі 14,85 грн. та заборгованість за комісією 68755,05 грн.

Судом встановлено факт укладення між сторонами 20.07.2021 року кредитного договору № 601 шляхом підписання відповідачем заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що підтверджується письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. Підписанням зазначеної заяви відповідач підтвердила ознайомлення з умовами договору, у тому числі з тарифами, та погодження з ними. Позивачем доведено належне виконання своїх зобов`язань за договором щодо надання кредитних коштів у розмірі 135000,00 грн., що відповідачем не заперечувалося. Водночас відповідач належним чином не виконувала зобов`язання щодо своєчасного та повного повернення кредитних коштів і сплати передбачених договором платежів, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Доводи відповідача щодо нікчемності умови про сплату щомісячної комісії у розмірі 2,99 % є безпідставними, оскільки зазначена умова прямо передбачена договором та тарифами банку, з якими відповідач погодилась шляхом підписання заяви про приєднання. Сам по собі розмір комісії не свідчить про її незаконність, а доказів визнання відповідної умови договору недійсною у встановленому законом порядку суду не надано. Посилання відповідача на відсутність вручення вимоги про дострокове повернення кредиту не спростовують права позивача на звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання, оскільки матеріалами справи підтверджено факт порушення відповідачем графіку платежів, що відповідно до умов договору є підставою для настання обов`язку повернення заборгованості.

Щодо посилань відповідача на обставини непереборної сили, суд зазначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Надані відповідачем пояснення щодо складного матеріального становища, стану здоров`я та перебування за межами України не є підставою для звільнення від виконання грошового зобов`язання, оскільки не припиняють самого обов`язку з повернення отриманих кредитних коштів.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність стягнення з ОСОБА_1 , на користь АТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором у розмірі 181193,72 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України

У постанові ВСУ від 01.03.2017 року у справі №6-152цс17 зроблено наступний висновок, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина друга цієї статті). Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Отже, витрати зі сплати судового збору понесені позивачем мають бути компенсовані за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З долученого до матеріалів справи посвідчення серія НОМЕР_1 від 26.07.2019 року виданого на ім`я ОСОБА_1 , вбачається, що остання є потерпілою від Чорнобильської катасторфи (категорія 1), є особою з інвалідністю і має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 , від сплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 11, 13, 15, 16, 525, 526, 625, 629, 1048, 1049, 1054 ЦК України, стст. 141, 274-279, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», , заборгованість в розмірі 181193 грн. 72 коп.

Судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2717 грн. 91 коп. компенсувати Акціонерному товариству «Перший Український Міжнародний Банк», за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», , м.Київ, вул. Андріївська, буд. 4.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_1 .

Суддя С.В.Кулик