печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Григоренко І.В.,

при секретарі: Андрієнко І.І.,

за участю:

представника стягувача: не з`явився,

представника боржника: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника стягувача - адвоката Титаренка Дмитра Сергійовича про зміну способу виконання рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Печерського районного суду міста Києва 21.01.2020 року позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - відповідач, АТ КБ «ПриватБанк») про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії задоволено та зобов`язано Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» перерахувати належні ОСОБА_1 кошти в розмірі 25 838 дол. США 94 центи, на картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в Акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк».

Постановою Київського апеляційного суду від 22.02.2021 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишено без задоволення, рішення Печерського районного суду міста Києва 21.01.2020 року залишено без змін.

08.10.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва в підсистемі «Електронний суд» від представника стягувача - адвоката Титаренка Дмитра Сергійовича надійшла заява про зміну способу виконання рішення суду від 21.01.2020 року, в якому останній просить суд змінити спосіб виконання рішення Печерського районного суду міста Києва від 21.01.2020 року у даній справі а саме: зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» перерахувати належні стягувачу ОСОБА_1 кошти в розмірі 25 838 доларів США 94 центи на банківський рахунок ОСОБА_1 , реквізити якого будуть повідомлені Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» як боржнику в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2.

В обґрунтування заяви про зміну способу виконання рішення суду представник стягувача зазначає, що боржником на час звернення з даною заявою рішення суду від 21.01.2020 року не виконано. Так, АТ КБ «ПриватБанк» 13.04.2023 року подав державному виконавцю заяву про закриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 у зв`язку з тим, що 30.06.2019 року банк закрив рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , на який боржника судом було зобов`язано перерахувати кошти. В свою чергу, на поточний момент ОСОБА_1 перебуває на тимчасово окупованій території АР Крим і має значні складнощі з відкриттям нового рахунку, оскільки для цього йому потрібно виїхати в іншу країну, чи оформити довіреність на відкриття рахунку та організувати пересилання такої довіреності представнику в Україну через декілька країн, що може зайняти значний час та вимагатиме додаткових витрат. Саме тому на момент подачі цієї заяви стягувач не може назвати точні реквізити свого нового рахунку і просить суд змінити спосіб виконання рішення суду.

05.11.2024 року відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.10.2024 року, заяву про зміну способу виконання рішення суду передано головуючому судді Григоренко І.В.

21.10.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва в підсистемі «Електронний суд» від представника боржника - адвоката Штронди Антона Михайловича надійшли заперечення на заяву про зміну способу виконання рішення суду відповідно до яких останній заперечив проти заяви та зазначив, що відповідний спосіб захисту було обрано позивачем самостійно та посилання стягувача на безпідставне закриття рахунку останнього є необґрунтованим оскільки відсутнє рішення суду про визнання таких дій протиправними. Крім того, представник боржника зазначив, що зміна способу виконання рішення суду про яку просить представник стягувача не є зміною способу виконання судового рішення, а є фактичним внесенням змін в рішення суду, шляхом виключення з нього реквізитів рахунку, що є неприпустимим з точки зору позиції Верховного Суду. З урахуванням викладеного, представник стягувача просив суд відмовити в задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення суду. 19.11.2024 року вказані заперечення передано головуючому судді Григоренко І.В.

29.04.2025 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника стягувача - адвоката Титаренка Дмитра Сергійовича надійшла заява про розгляд справи без його участі, а також останній зазначив, що підтримує заяву про зміну способу виконання рішення суду та просив суд задовольнити її.

29.04.2025 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника боржника - адвоката Штронди Антона Михайловича надійшла заява про розгляд справи без його участі, а також останній зазначив, що заперечує проти заяви про зміну способу виконання рішення суду та просив суд відмовити в її задоволенні.

В судове засідання 29.04.2025 року учасники справи не з`явився будучи належним чином повідомлені про час, дату і місце судового засідання.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи в судове засідання повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши заяву про зміну способу виконання рішення суду та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Суд встановив, що рішенням Печерського районного суду міста Києва 21.01.2020 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії задоволено та зобов`язано Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» перерахувати належні ОСОБА_1 кошти в розмірі 25 838 дол. США 94 центи, на картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в Акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк».

Постановою Київського апеляційного суду від 22.02.2021 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишено без задоволення, рішення Печерського районного суду міста Києва 21.01.2020 року залишено без змін.

20.04.2021 року Печерським відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 щодо примусового виконання рішення Печерського районного суду міста Києва 21.01.2020 року у цивільній справі № 757/39909/18-ц.

Відповідно до довідки Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» від 27.03.2023 року № TH2NSJO180VVUK5C рахунок № НОМЕР_1 закрито 30.06.2019 року.

Таким чином, вказаний рахунок закрито АТ КБ «ПриватБанк» до винесення рішення у даній цивільній справі.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

В постанові Першої судової палати Касаційного цивільно суду Верховного Суду від 25.04.2018 року, справа № 645/3265/13-ц, провадження № 61-5552свп18, зазначено, що відповідно до структури ЦК України кредитор має право обирати один із усіх способів захисту, які надаються йому законом, якщо інакше правило в імперативному порядку не визначено у цивільному законі. При цьому вибір способу захисту кредитор здійснює на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Невиконання боржником судового рішення про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна стягувача або майна, присудженого на користь стягувача, протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з боржника суми вартості відповідного майна, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, вартість майна неможливо визначити або майно відповідно до закону не може оцінюватися. Вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. Вирішуючи питання про зміну способу виконання рішення, суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість такого виконання рішення суду.

Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого ст. 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб. Для зміни способу виконання судового рішення необхідним є з`ясування питання чи не призведе така зміна способу виконання до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки змінюючи спосіб виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.04.2018 року у справі № 904/1478/15, від 27.06.2018 року у справі № 713/1062/17, постанові Верховного Суду України від 25.11.2015 року у справі № 6-1829цс15.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, в обґрунтування підстав для зміни способу виконання рішення суду представник стягувача посилається на закриття банківського рахунку стягувача боржником, що на його думку є протиправним, а також, на те, що стягувач з урахування проживання на тимчасово окупованій території має складнощі з відкриттям іншого банківського рахунку на території України.

В свою чергу, відповідно до довідки Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» від 27.03.2023 року № TH2NSJO180VVUK5C рахунок № НОМЕР_1 закрито 30.06.2019 року, тобто вказаний рахунок закрито до ухвалення рішення у даній справі. При цьому, позивач не змінював способу захисту своїх прав в порядку визначеному цивільним процесуальним законодавством. Крім того, рішення Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про закриття банківського рахунку стягувачем не оскаржувалось.

Таким чином, при наявності відповідних обставин, стягувачем самостійно обрано даний спосіб захисту свого права та законного інтересу.

Щодо посилання стягувача на неможливість виконання рішення суду з урахуванням його місця проживання, суд зазначає, що відповідна обставина не може бути підставою для зміни способу виконання рішення суду оскільки вона не є такою, що істотно ускладнює виконання рішення або робить його неможливим, а залежить лише від волі самого стягувача, а не від дій божника чи державного виконавця.

З урахуванням викладеного, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми законодавства, суд вважає, що заява представника стягувача - адвоката Титаренка Дмитра Сергійовича про зміну способу виконання рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії є необґрунтованою та в її задоволенні слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 16 Цивільного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 260, 352, 353, 354, 355, 435 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви представника стягувача - адвоката Титаренка Дмитра Сергійовича про зміну способу виконання рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя І.В. Григоренко