ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/5522/20
провадження № 2/753/711/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі ВОЛОДЬКО С.С.

за участю

представник позивача не з`явився;

відповідач не з`явилась;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

30.03.2020 в провадження Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2020 справу було визначено за суддею Даниленком В.В.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12.05.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено її з повідомленням сторін для розгляду справи по суті в судове засідання.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.09.2020 справу було визначено за суддею Каліушком Ф.А.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10.09.2020 суддею Каліушком Ф.А. прийнято справу до провадження та призначено її в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання.

01.03.2021 представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Козій Д.О. через загальну канцелярію суду було подано клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02.03.2021 зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №753/120/18 (провадження №2/753/209/20) за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про визнання зобов`язань за кредитним договором, договором іпотеки припиненими та стягнення безпідставно отриманих коштів.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01.11.2022 поновлено провадження у даній справі та призначено її розгляд в підготовче судове засідання.

20.04.2023 на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Ткаченко О.Д. надійшов відзив на позовну заяву, а також зустрічна позовна заява до Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про визнання недійсними додаткових угод до кредитного договору.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27.04.2023 прийнято зустрічний позов до розгляду, об`єднано його в одне провадження з первісним позовом та призначено справу в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання.

19.05.2023 представником відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 - адвокатом Ткаченко О.Д. через загальну канцелярію суду подано заяву про долучення доказів до матеріалів справи.

23.05.2023 представником позивача (відповідача за зустрічним позовом) АТ КБ «ПРИВАТБАНК» через загальну канцелярію суду подано заяву про застосування строків позовної давності щодо зустрічного позову, а також відзив на зустрічну позовну заяву.

Ухвалою суду від 23.05.2023 за клопотанням представника відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 - адвоката Ткаченко О.Д. витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію, документи та виписки по рахункам за кредитним договором K3T0GK15005365 від 10.01.2007 року, додатковими угодами №1 та №2 до кредитного договору, укладеними 15.11.2011 та 20.04.2015, а також договору іпотеки квартири від 10.01.2007.

25.05.2023 від позивача (відповідача за зустрічним позовом) АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшла відповідь на відзив за первісним позовом.

17.07.2023 представником відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 - адвокатом Ткаченко О.Д. в системі «Електронний суд» сформовано заперечення на відповідь на відзив за первісним позовом.

18.07.2023, на виконання вимог ухвали суду від 23.05.2023, представником позивача (відповідача за зустрічним позовом) АТ КБ «ПРИВАТБАНК» - Хитровою Л.В. в підготовчому судовому засіданні надано частину витребуваних документів, також їх частину було подано через загальну канцелярію суду 17.11.2023 та 22.11.2023.

06.03.2024 представником відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 - адвокатом Ткаченко О.Д. в системі «Електронний суд» сформовано клопотання про витребування доказів, а також письмові пояснення по справі.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07.03.2024 витребувано у Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Чижик Ірини Олександрівни належним чином завірену копію договору викупу (відступлення) прав вимоги (реєстровий номер 611, 612) від 13.10.2011 з усіма доданими до нього документами. Витребувано у Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» інформацію: чи укладались між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та іншими особами договори викупу (відступлення) права вимоги за кредитним договором K3T0GK15005365 від 10.01.2007 та договором забезпечення (іпотечним договором) за період часу з 10.01.2007 по день винесення даної ухвали суду.

11.04.2024, на виконання вимог вищевказаної ухвали суду від 07.03.2024, представником позивача (відповідача за зустрічним позовом) АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» - Хитровою Л.В. в системі «Електронний суд» сформовано витребувані судом документи.

16.04.2024, на виконання вимог ухвали суду від 07.03.2024, за допомогою поштового відправлення «Укрпошта» на адресу суду надійшли витребувані документи.

02.04.2025 адвокат Ткаченко О.Д. через систему «Електронний суд» подала заяву, у якій повідомила суд про дострокове припинення з 02.04.2025 дії договору №85 про надання правової допомоги від 05.04.2023, а також її повноважень, як представника ОСОБА_1., у справі №753/5522/20.

03.06.2025 через систему «Електронний суд» від адвоката Цимбал А.А. надійшла заява про залучення її до участі у справі як представника ОСОБА_1.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05.06.2025 зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про визнання недійсними додаткових угод до кредитного договору залишено без розгляду.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05.06.2025 закрито підготовче засідання та призначено дану цивільну справу до розгляду в судове засідання по суті спору.

09.09.2025 представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Цимбал А.А. в системі «Електронний суд» сформовано клопотання про закриття провадження у даній справі, яке мотивовано тим, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.08.2025 відкрито провадження у справі №910/8136/25 про неплатоспроможність відповідача в порядку книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства. Одночасно введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

02.10.2025 представником позивача АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» - Хитровою Л.В. в системі «Електронний суд» сформовано клопотання про передачу даної цивільної справи №753/5522/20 за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості до Господарського суду м. Києва на розгляді якого перебуває справа №910/8136/25 про неплатоспроможність відповідача - ОСОБА_1 .

В судове засідання, яке відбулось 30.10. 2025, сторони не з`явились, проте представником позивача подано клопотання про розгляд даної справи у її відсутність. У клопотання просила відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у даній справі та задовольнити її клопотання про передачу справи до Господарського суду м. Києва.

Належним чином повідомлені відповідач та її представник, будучі належним чином повідомленими про розгляд справи в судове засідання не з`явились, будь-яких інших заяв/клопотань окрім клопотання про закриття провадження у справі, від них не надходило.

Водночас, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства матиме можливість забезпечити захист своїх прав та інтересів.

Ураховуючи те, що усі учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленого цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006 зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

У рішенні у справі «Занд проти Австрії» висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]». Поняття суд, встановлений законом включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності. Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних і суспільних інтересів. Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Згідно з ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Водночас, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

21.10.2019 в Україні почав діяти Кодекс України з процедур банкрутства, прийнятий Верховною Радою України наприкінці 2018 року, який набрав чинності 21.04.2019.

Відповідно до п. 1 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства цей Кодекс набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом.

Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу, незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Суд звертає увагу на те, що норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №922/928/17).

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Частиною 3 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 14.05.2020 у справі №903/69/18 зазначає, що Верховний Суд неодноразово висловлював позицію щодо концентрації всіх спорів у межах справи про банкрутство. Так, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів. З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника.

Така ж правова позиція зазначена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №918/420/16, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №908/4057/14, від 11.07.2018 у справі №922/3040/17, від 29.11.2019 у справах №908/130/15-г, №923/1194/17, від 05.02.2020 у справі №921/557/15-г.

Законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута. Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача. Таке врегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Таким чином, з огляду на положення законодавства України, законодавець підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Дана позиція також викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №607/6254/15-ц, де зазначено, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому, таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.

Як вбачається із наявної у матеріалах справи копії ухвали Господарського суду міста Києва від 08.08.2025, вказаним господарським судом відкрито провадження у справі №910/8136/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства, введено процедуру реструктуризації боргів боржника та мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Із урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання представника позивача АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» - Хитрової Л.В. про те, що дана цивільна справа підлягає передачі до Господарського суду міста Києва, яким відкрито провадження у справі про неплатоспроможність відповідача ОСОБА_1 , а також з наведених підстав не підлягає задоволенню клопотання представника відповідача - адвоката Цимбал А.А. про закриття провадження у даній справі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, ЦПК України передбачив лише передбачив передачу цивільних справ між судами загальної юрисдикції для дотримання територіальної юрисдикції.

Водночас, відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

З огляду на наведене, беручи до уваги спеціальні норми Кодексу з процедури банкрутства щодо надіслання справ до господарського суду, застосовуючи аналогію закону щодо передачі справ за підсудністю, суд вважає за необхідне передати цивільну справу №753/5522/20 за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості до Господарського суду міста Києва, яким відкрито провадження у господарській справі №910/8136/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства та в провадженні якого перебуває вказана справа.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, стст. 31, 247, 258-261, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу №753/5522/20 за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передати на розгляд за підсудністю до Господарського суду міста Києва (адреса: 01054, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 44-В), на розгляді якого перебуває справа №910/8136/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Роз`яснити учасникам справи, що передача справи з підстав, зазначених вище в ухвалі, здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти з дня її складення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.