Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

10 листопада 2025 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Войтенко Т. В.,

за участю секретаря судового засідання - Крупина Ю. А.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Кеш Ту Гоу» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Кеш Ту Гоу» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 4 920,00 грн. та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.06.2021 р. між ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2022913, шляхом прийняття ОСОБА_1 пропозиції про укладення кредитного договору, який був підписаний відповідачем електронним підписом шляхом проставлення одноразового паролю, а також отримання ОСОБА_1 підтвердження укладення кредитного договору №2022913 від 13.06.2021 року з викладенням умов кредитування.

Умовами кредитного договору передбачено: сума кредиту - 1 500, 00грн.; строк на який надається кредит - 30 днів; стандартна процентна ставка - 1,90% в день або 24079,41 % річних; тип процентної ставки - фіксована.

24.12.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір відступлення прав вимоги №02-24122001 від 24.12.2021 року, за умовами якого до ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №2022913 від 13.06.2021 року.

Позивач зазначає, що відповідач станом на 10.01.2025 року має заборгованість перед ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу», яка становить 4 920,00 грн. та складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 1 500,00 грн. та простроченої заборгованості за процентами - 3 420,00 грн., яку не сплачено у позасудовому порядку, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 29 липня 2025 року відкрито провадження у справі, вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

15.10.2025 року від представника позивача надійшла заява про розподіл судових витрат, до якої було долучено акт про отримання правової допомоги на загальну суму 10 500,00 грн., рахунок №08.10.2025-142 від 08.10.2025 року на суму 10 500 грн. та платіжну інструкцію № 3 9641 від 08.10.2025 року про перерахування оплати за правничу допомогу у розмірі 10 500,00 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позову просив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Відповідач, будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи за зареєстрованою адресою місця проживання, у судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.

З огляду на викладене, суд ухвалив проводити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, у зв`язку з таким.

Судом встановлено, що 13.06.2021р. між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту №2022913, шляхом прийняття ОСОБА_1 пропозиції про укладення кредитного договору, який був підписаний відповідачем електронним підписом шляхом проставлення одноразового паролю, а також отримання ОСОБА_1 підтвердження укладення кредитного договору №2022913 від 13.06.2021 року з викладенням умов кредитування.

ОСОБА_1 обрав умови кредитування: сума кредиту - 1 500, 00грн.; строк на який надається кредит - 30 днів; стандартна процентна ставка - 1,90 % в день або 24079,41% річних; тип процентної ставки - фіксована.

За умовами договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит Кредитодавцю та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим Договором.

13.06.2021 року первісний кредитор перерахував на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 1 500,00 грн., що підтверджується інформаційною довідкою в платіжній системі iPay.ua - №31018-0403 від 04.03.2024року.

Відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем, сума заборгованості за договором №2022913 від 13.06.2021 р. складає 4 920,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 1 500,00 грн; прострочена заборгованість за процентами - 3 420,00 грн.

24.12.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір відступлення прав вимоги №02-24122001 від 24.12.2021 року, за умовами якого до ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №2022913 від 13.06.2021 року.

У реєстрі боржників за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 4 920,00 грн.

Позивач звертався до відповідача з досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості 13.01.2025.

Доказів того, що відповідач здійснив оплату заборгованості матеріали справи не містять.

Суд вважає доведеним факт укладення договору в електронній формі, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

З наявних матеріалів справи вбачається, що первісний позичальник ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за договором виконало, надало відповідачу кредитні кошти у розмірі 1 500,00 грн., що підтверджується інформаційною довідкою в платіжній системі iPay.ua - №31018-0403 від 04.03.2024року.

Судом встановлено, що всупереч умов кредитного договору та норм закону відповідач допустив порушення умов повернення грошових коштів, оскільки не здійснював платежів, передбачених договором для погашення його договірних зобов`язань.

24.12.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір відступлення прав вимоги №02-24122001 від 24.12.2021 року, за умовами якого до ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №2022913 від 13.06.2021 року.

Зокрема, як вбачається з виписки про розмір простроченої заборгованості, розмір неповернутого тіла кредиту становить 1 500,00 грн.

Відтак, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 1 500,00 грн.

Позивач також просив стягнути з відповідача відсотки за користування кредитними коштами. При цьому, у позовній заяві зазначив, що просить стягнути 3 420,00 грн. відсотків, які нарахував за період з 13.06.2021 по 11.10.2021.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 р по справі № 300/438/18.

Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України».

За умовами договору №2022913 від 13.06.2021 кредитні кошти надавалися на 30 днів.

Так, у п. 1.3. договору сторони передбачили: строк кредиту 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою , виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки визначені в розділі 4 цього Договору.

Сума нарахованих відсотків за період з 13.06.2021 по 12.07.2021 р. у розмірі 0,01% за 1 день, тобто по 0,15 грн. за 1 день, за 30 днів становить 4,5 грн.

Після цієї дати відбулася пролонгація договору.

Так, у п.1.4.2 договору сторони передбачили, що знижена процентна ставка становить 0,01% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо клієнт у межах строку, визначеного в п.1.3 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку за ініціативою клієнта відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, клієнт як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту (а у випадку пролонгації - до дати пролонгації ( не включено), але в будь-якому випадку не більше, ніж за період строку кредиту, зазначеного в п. 1.3 Договору, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.

У п.4.2 кредитного договору сторони визначили, що у випадку, якщо у клієнта на дату закінчення строку кредиту наявна заборгованість за кредитом, та клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до п. 4.1.1.-4.1.6 Договору, за цим договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту.

Отже, у зв`язку з непогашенням заборгованості на підставі п.4.2.1 договору відбулася автоматична пролонгація договору та позичальник набув права нараховувати стандартні відсотки у розмірі 1,9% за 1 день користування кредитом.

Так, відповідно до розрахунку позивача, позичальник з 17.07.2021 почав нараховувати відсотки у розмірі 28,5 грн. на 1 день користування коштами та за період з 17.07.2021 по 11.10.2021 розмірі заборгованості по сплаті відсотків становить 3420 грн.

Отже, позов ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромслід задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» заборгованість за кредитним договором №2022913 від 13.06.2021 в розмірі 4 920,00 грн. (1 500,00 грн. основного боргу та 3 420,00 грн. відсотків).

Щодо стягнення судових витрат суд зазначає наступне.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат і передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частинами 2-4 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

15.10.2025 року надійшла заява представника позивача про стягнення судових витрат із відповідача на професійну правову допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи, у розмірі 10 500 грн.

На підтвердження понесення втрат на правову допомогу позивач надав: акт про отримання правової допомоги на загальну суму 10 500,00 грн., рахунок №08.10.2025-142 від 08.10.2025 року на суму 10 500 грн. та платіжну інструкцію № 3 9641 від 08.10.2025 року про перерахування оплати за правничу допомогу у розмірі 10 500,00 грн.

Суд не має права вирішувати питання про зменшення суми витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи. На це вказав КЦС Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт.

Відповідач неспівмірність та реальність вартості послуг не спростував. З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 10500,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією №3 5956 від 04.03.2025 року про сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 10, 12, 19, 81, 83, 141, 258-260, 263-265, 273-289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Кеш Ту Гоу» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Кеш Ту Гоу» заборгованість за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2022913 від 13.06.2021 у розмірі 4920,00 грн., 2422,40 грн. судового збору та 10500,00 грн. витрат на правову допомогу, а всього стягнути 17 842,40 грн. (сімнадцять тисяч вісімсот сорок дві гривні 40 коп.)

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ;

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Кеш Ту Гоу», м. Київ, 04080, , вул. Кирилівська, 82, офіс 7.

Суддя Т. В. Войтенко