ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2025 року

м.Суми

Справа №579/81/24

Провадження № 22-ц/816/84/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В.І., (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю.О., Собини О.І.,

сторони:

позивач - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 04 березня 2024 року, в складі судді Моргун О.ВБ., ухвалене у м. Кролевець,

в с т а н о в и в:

15 січня 2024 року ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 37108,40 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 07 липня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний договір № 4428556 про надання споживчого кредиту, за умовами якого надано кредит у сумі 11000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , строк кредитування - 30 днів, дата повернення кредиту - 06 серпня 2021 року, зі сплатою відсотків - 1,90% в день.

25 травня 2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено Договір факторингу №25-05/2022, відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступив ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» право грошової вимоги за кредитними договором. Отже, до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором в розмірі 36080,00 грн, що складається з тіла кредиту - 11000 грн, процентів за користування кредитом - 25080,00 грн, які позивач просив стягнути з відповідача, а також інфляційні втрати за період з грудня 2021 року до 23 лютого 2022 року - 943 грн 23 коп., 3% річних за період з 01 січня 2022 року по 23 лютого 2022 року - 157 грн 17 коп., судовий збір - 2422 грн 41 коп. та витрати на правничу допомогу - 10000 грн.

Рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 04 березня 2024 року позовну заяву ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, 15, офіс 118/2, , до ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» заборгованість за кредитним договором в розмірі 36080 грн 00 коп., інфляційні втрати 943 грн 23 коп., три відсотки річних 157 грн 17 коп., всього 37180 грн 40 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» витрати за сплату судового збору у розмірі 2422 грн 41 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» 10000 грн витрат на правничу допомогу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність рішення суду нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам справи, просить рішення суду скасувати, судові витрати по справі покласти на позивача.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивач не довів укладення кредитного договору з відповідачем. Вважає, що жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог позивач не надав. Посилаючись на дію ковідних обмежень та введення воєнного стану, заперечує нарахування штрафних санкцій.

Вказує, що ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» є не належним позивачем, оскільки не дотримано умов договору факторингу про повідомлення боржника про відступлення прав вимоги по кредитному договору.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» - адвокат Крюкова М.В. просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, стягнути з ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в апеляційній інстанції у розмірі 8000 грн. При цьому, погоджується з висновками суду першої інстанції, а доводи апеляційної скарги вважає безпідставними.

У відповіді на відзив ОСОБА_1 просить застосувати позовну даність про що не могла зробити заяву в суді першої інстанції, так як не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, та на цій підставі відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 07 липня 2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 був укладений договір № 4428556 про надання споживчого кредиту у формі електронного документу на підставі заявки позичальника для отримання кредиту на відповідному Інтернет - ресурсі https://creditplus.ua.

Договір підписано ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А458807 від 07 липня 2021 року о 11:45:29. (а.с. 14-18).

Згідно умов даного договору відповідач отримала кредит в сумі 11000,00 грн. на строк 30 днів, стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 1,90 % в день.

Згідно з п.п. 1.1, 1.2 укладення цього Договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої споживачу забезпечується через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС товариства. На умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», затверджених наказом № 53-ОД від 19 січня 2020 року та розміщених на сайті https://creditplus.ua (а.с. 52-59).

Згідно Кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 11000,00 грн. (п. 1.3 Договору). Строк кредиту - 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (графік платежів), що є Додатком № 1 до цього Договору (п. 1.4 Договору). Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день (п. 1.5, п. 1.5.1 Договору). Строк кредиту може бути продовжено: за ініціативою споживача на кількість днів, зазначену в п. 1.4 Договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному п.п.4.2 Договору; або в порядку автопролонгації на кількість днів та відповідно до умов, визначених в. п. 4.3 Договору (п. 4.1 Договору).

Відповідно до п. 1.6 - п. 1.8.2 Кредитного договору мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 24079,41% річних; за зниженою ставкою 2013,43% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою - 17270,00 грн.; за зниженою ставкою 14135,00 грн.

Відповідно до п. 2.1, п. 2.4 Кредитного договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству з метою отримання кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п. 2.1. Договору.

Згідно з п. 4.3.1 - п. 4.4 Кредитного договору сторони домовились, що у випадку, якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до п.п. 4.2.2 - 4.2.4 Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Споживач, дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в п.п. 4.3.1 Договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у Споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою Споживача, у порядку передбаченому п. 4.2 Договору. Вказаний в цьому розділі порядок внесення змін до Договору щодо продовження строку кредиту, Сторони вважають таким, що вчинений в письмовій формі, оскільки воля Сторін передбачена в п.4.2 Договору виражена за допомогою технічного засобу зв`язку, а в п.4.3 Договору - письмово цим Договором, що відповідає вимогам, встановленим ст. 207 ЦК України до письмової форми правочину.

Відповідно до п. 4.2, п. 4.2.1- п. 4.2.2, п. 4.2.4 Кредитного договору порядок продовження строку кредиту за ініціативою Споживача (далі - пролонгація): споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 гривень (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до пп.4.2.2. Договору. Пропозиція (оферта) Споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку Товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій Споживачем. Якщо Споживач здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом, Споживач зобов`язаний повідомити про це Товариство в один із вказаних нижче способів: перед здійсненням платежу здійснити в Особистому кабінеті дії, що направлені на часткове повернення заборгованості за кредитом, а саме натиснути в Особистому кабінеті в Розділі «Мої кредити» клавішу «внести платіж» в меню «Часткове погашення кредиту»; або протягом 24 годин з моменту внесення платежу направити на поштову скриньку Товариства (в тому числі з використанням сервісу направлення повідомлень Товариству, що розміщений на Веб-сайті в Розділі «Зворотній зв`язок» вибравши категорію звернення «Часткове погашення без пролонгації») повідомлення про необхідність зарахування такого платежу в часткове погашення заборгованості за кредитом, з обов`язковою вказівкою в такому повідомлені номеру та дати цього Договору та суми здійсненого платежу. В іншому разі здійснений Споживачем платіж буде розцінений Товариством як пропозиція (оферта) Споживача щодо продовження строку користування кредитом. У випадку акцептування Товариством пропозиції (оферти) Споживача про продовження строку кредиту, новий строк кредиту розраховується з наступного дня, що слідує за днем вчинення Споживачем дій, зазначених в п.п.4.2.2 цього пункту Договору, та нова дата повернення кредиту відображається в Особистому кабінеті.

Згідно з п. 5.4 Договору споживач зобов`язалася у встановлений Договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штраф та пеню (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором.

За п.п. 1, 3, 8 п. 5.1 Кредитного договору Товариство має право: вимагати від Споживача повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених Договором; 3) укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Споживача; у випадку допущення Споживачем прострочення виконання зобов`язань за цим Договором передавати інформацію про прострочену заборгованість близьким родичам, зокрема інформацію про розмір простроченої заборгованості (розмір кредиту, проценти за користування кредитом, розмір комісії та інших платежів, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту), розмір неустойки та інших платежів, що стягуються при невиконанні зобов`язання за цим Договором або відповідно до законодавства.

Згідно з п. 10.6 Кредитного договору цей Договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі Сторони Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами копіювання, в Особистий кабінет Споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Споживача, що відтворений шляхом використання Споживачем одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється Споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ITC Товариства/зазначений в цьому Договорі. Введення Споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору.

07 липня 2021 року о 11 год. 45 хв. 29 сек. ОСОБА_1 підписано електронним підписом - одноразовим ідентифікатором М547780 Таблицю обчислення загальної вартості кредиту за договором № 4428556 від 07 липня 2021 року (а.с. 18зв.), Паспорт споживчого кредиту (а.с. 19-21), які містять умови кредиту, процентні ставки.

Листом генерального директора ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» від 06 червня 2022 року вих. №2022 на адресу ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомлено про успішність наступної операції згідно з договором з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» № 087/20-П від 08 липня 2020 року: 964021943 на суму 11000 грн, 07 липня 2021 року об 11:46 год., номер замовлення 20411834, номер картки: НОМЕР_1 (а.с. 71-73).

Відповідно до карти обліку укладеного з ОСОБА_1 договору № 4428556 від 07 липня 2021 року загальна сума заборгованості становить 36080,00 грн, з яких 11000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 3030,50 грн - проценти за зниженою ставкою, та 31141,00 грн - проценти за стандартною ставкою, 9091,50 грн - платежі (а.с. 23-31).

З вказаної карти обліку також вбачається нарахування боржниці процентів у період з 07 липня 2021 року по 04 серпня 2021 року за зниженою, а з 05 серпня 2021 року до 31 грудня 2021 року за стандартною процентною ставкою..

25 травня 2022 р. між ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» був укладений Договір факторингу № 25-05/2022 відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги за Кредитними договорами (а.с. 39-43).

19 червня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» на виконання Договору Факторингу укладено Акт прийому-передачі інформації згідно з Реєстру боржників (а.с. 46зв.).

Відповідно до витягу з реєстру боржників Факторові Клієнтом відступлено право вимоги за № 310 до боржниці ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , номер кредитного договору 4428556 на суму заборгованості за основною сумою 11000,00 грн та сумою боргу за відсотками у сумі 25080,00 грн, а всього відступлено заборгованість у сумі 36080,00 грн (а.с. 8).

Про відступлення права грошової вимоги на електронну адресу відповідачки 25 травня 2022 року направлено відповідне повідомлення. Також повідомлено, що всі платежі в погашення заборгованості за Договором, необхідно здійснювати на користь нового кредитора із зазначенням відповідних реквізитів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (а.с. 76).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем укладено кредитний договір в формі електронного договору, із застосування одноразового пароля-ідентифікатора. Товариство виконало взяті на себе зобов`язання за цим договором, кредитні кошти в сумі 11000 грн були перераховані на картковий рахунок відповідача, проте остання своєчасно кредитного боргу, у визначений договором строк, не повернула, у зв`язку з чим виникла заборгованість по тілу кредиту та нарахованим відсоткам на загальну суму 36080,00 грн, яка і підлягає стягненню з відповідача, а також інфляційні втрати та 3% річних за прострочення виконання зобов`язання.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Так, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст. 509 ЦК України).

Згідно зі ст.ст. 627, 629 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень ст. 1046, ч.ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до визначень, що містяться в ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»: електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до ст. 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч.3 ст. 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.

Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.3 ст. 656 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що за допомогою одноразового паролю - ідентифікатора ОСОБА_1 07 липня 2021 року підписала договір про надання споживчого кредиту № 4428556, яким було узгоджено розмір кредиту, строки його повернення та розмір відсотків за користування кредитними коштами.

Отже, договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми.

Відповідно до Алгоритму дій споживача в телекомунікаційній системі ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з інформацією необхідною для отримання кредиту, яка розміщена на офіційному веб-сайті, а саме зайшовши на Веб-сайт знайомиться з текстом примірного кредитного договору. Надалі відповідач проходить реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». Потім для безпосереднього оформлення кредиту відповідач в ІТС обирає бажану суму кредиту та строк кредитування, ознайомлюється з текстом примірного кредитного договору, що пропонується для укладення. Після прийняття ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» позитивного рішення щодо надання кредиту ОСОБА_1 , Товариство зробило їй пропозицію в особистому кабінеті укласти кредитний договір, якій містить усі істотні умови і з якими відповідач ознайомилася до моменту укладення. Після прийняття відповідачем умов кредитного договору з нею було укладено договір, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатором А458807, після чого остання отримала кредит на свою платіжну картку.

Введення одноразового персонального ідентифікатора і є вчиненням дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, а саме - акцептом в розумінні ч. 3 п. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Отже, інформаційно-телекомунікаційною системою Товариства роз`яснюється Позичальнику, що у разі його згоди, необхідно ввести одноразовий ідентифікатор отриманий від Товариства у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі та натиснути кнопку «ТАК», що одночасно є підписанням договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, як і було зроблено з відповідачем.

Договір про надання споживчого кредиту №4428556 від 07 липня 2021 року був підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 договору про надання споживчого кредиту в електронній формі. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіну і пароля особистого кабінету договір між первісним кредитором та відповідачем не був би укладений.

ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» виконало свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту №4428556 від 07 липня 2021 року та за допомогою платіжного провайдера ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» здійснило переказ грошових коштів на суму 11000 грн на платіжну картку НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою від 06 червня 2022 року (а.с. 71-73).

Таким чином, на підставі наявних в матеріалах справи доказів суд першої інстанції вірно вважав доведеними факт укладання між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 договору про надання споживчого кредиту в електронній формі та виконання кредитором своїх обов`язків за цим договором, а саме надання грошових коштів ОСОБА_1 у розмірі та на умовах, встановлених договором.

Доказів, які б заперечували факт перерахування ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» згідно договору №087/20-П від 08 липня 2020 року за дорученням ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» кредитних коштів ОСОБА_1 , останньою не надано. Отже, відповідачем отримання коштів за договором №4428556 від 07 липня 2021 року в розмірі 11000 грн не спростовано, як і не спростовано розміру заборгованості та її складових.

Також відповідачем не надано доказів, повернення отриманих у кредит коштів кредитору.

ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ Україна» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором на підставі укладеного з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» 25 травня 2022 року договору факторингу № 25-05/2022.

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення.

Відповідачем не спростовано право позивача на стягнення заборгованості відповідно до договору факторингу. Доводи апеляційної скарги про не доведення укладення кредитного договору з відповідачем є безпідставними і спростовуються матеріалами справи.

Відповідальність за порушення грошового зобов`язання за ст. 625 ЦК України є відповідальністю, встановленою Законом. Вимоги за ст. 625 ЦК України є заходами цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов`язання, а не вимогами про відшкодування збитків, передбачених сторонами, тому безпідставними є доводи відповідача про звільнення її від обов`язку сплати 3% річних та інфляційних втрат у порядку ст. 625 ЦК України.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що права позивача порушені та підлягають захисту, шляхом стягнення з відповідача заборгованості у заявленому розмірі.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом фактичними обставинами справи та наведеними нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з рішенням суду в частині розподілу між сторонам судових витрат на правничу допомогу, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем в суді першої інстанції понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2422,41 грн та витрати за професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подано копію Договору про надання правової допомоги № 10/07-2023 від 10 липня 2023 року, рахунок на оплату по замовленню №1861/09/01 від 09 січня 2024 р. де наведено перелік послуг адвоката, платіжну інструкцію №2651 від 08 січня 2024 року про сплату ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ Україна» адвокату Столітньому М.М. за послуги з аналізу, складання та подання позовної заяви згідно ОСОБА_1 р/ф №1861/09/01 від 09.01.2024 р в сумі 10000 грн, Звіт про надання правової допомоги від 09 січня 2024 року (а.с. 13, 22, 32, 37-38, 78, 83).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, суд зазначає про відсутність обов`язку присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відтак, при визначенні суми відшкодування враховується критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

Із стягненням на користь позивача витрат на правничу допомогу не погоджується і відповідач, яка ставить питання про скасування рішення і в частині розподілу судових витрат.

На переконання колегії суддів, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн не відповідають ступеню складеності справи, що відповідно до ч. 6 ст. 19 ЦПК України відноситься до малозначних справ, є незначної складності, часу, витраченого адвокатом на виконання робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, стягнення витрат на правничу допомогу не повинно тягнути збагачення сторони у справі, а тому є підстави для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача до 4000 грн. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 2422,41 грн, а разом 6422 грн 41 коп. судових витрат, понесених позивачем в суді першої інстанції.

Таким чином, у відповідності до положень п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розподілу між сторонами судових витрат.

Що стосується компенсації витрат позивача на надання професійної правничої допомоги під час апеляційного розгляду, то колегія суддів виходить з наступного.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача - адвокат Крюкова М.М. просила стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмір 8000 грн, який визначено у звіті про надання правової допомоги від 21жовтня 2024 року.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвокатом Крюковою М.В. до відзиву на апеляційну скаргу надано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію ордеру від 21 жовтня 2024 року, копію звіту про надання правової допомоги від 21 жовтня 2024 року згідно договору про надання правової допомоги № 07/07-2022 від 07 липня 2022 року, копію платіжної інструкції № 5979 від 21 жовтня 2024 року.

Із матеріалів справи вбачається, що дії, зазначені у звіті, а саме види правової допомоги у кількості 4 год., які складаються з правової експертизи документів та складання відзиву на апеляційну скаргу у справі, подання до суду вказаного відзиву, відповідають умовам договору про надання правової допомоги та пов`язані з даною справою.

Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, колегія суддів бере до уваги положення ч. 4 ст. 137 ЦПК України, характер спірних правовідносин, складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт, значення справи для сторін, з урахуванням вимог розумності та справедливості, вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 1500 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу в апеляційному суді.

По суті позовних вимог апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, тому понесені нею судові витрати компенсації не підлягають.

Клопотання ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» про витребування нових доказів, яке подано до апеляційного суду 22 жовтня 2024 року задоволенню не підлягає, оскільки виходячи з принципу змагальності цивільного процесу, сторони повинні подати всі докази на підтвердження своєї позиції у суді першої інстанції.

У силу принципу змагальності сторони та інші особи, які беруть участь у справі, з метою досягнення рішення на свою користь зобов`язані повідомити суду істотні для справи обставини, надати суду докази, які підтверджують або спростовують ці факти, а також вчиняти процесуальні дії, спрямовані на те, щоб переконати суд у необхідності постановлення бажаного для них рішення.

Гарантіями реалізації принципу змагальності є відповідальність за неподання доказів до суду.

Проте, подаючи до апеляційного суду клопотання про витребування нових доказів, представник ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» не навела об`єктивних підстав неможливості заявлення такого клопотання у визначений ст. 83 ЦПК України строк або під час перегляду заочного рішення судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 04 березня 2024 року змінити в частині розподілу між сторонами судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (вул. Загородня, 15, офіс 118/2 м. Київ, 03150, ) 6422 гривні 41 копійку судових витрат.

В іншій частині рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 04 березня 2024 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (вул. Загородня, 15, офіс 118/2 м. Київ, 03150, ) 1500 грн понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в апеляційному суді.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: Ю.О. Філонова

О.І.Собина