Провадження № 2/752/10/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.11.2025 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Мазура Ю.Ю.

секретаря судового засідання - Бєляєвої К.Д.

за участю сторін:

представника позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_2 до ДП «Долмарт Україна» про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в інтересах якої діє ОСОБА_6 , третя особа без самостійних вимог: ДП «Долмарт Україна» про визнання недійсним іпотечного договорупро визнання недійсним іпотечного договору, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні судді Голосіївського районного суду м. Києва Колдіної О.О. перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ДП «Долмарт Україна», ОСОБА_5 в інтересах якої діє ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення заборгованості за кредитним договором та за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРБО Фінанс», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в інтересах якої діє ОСОБА_6 , третя особа без самостійних вимог: ДП «Долмарт Україна» про визнання недійсним іпотечного договору.

Згідно Розпорядження керівника апарату Голосіївського районного суду м. Києва № 1235 від 15.12.2023 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку зі звільненням судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_9 .

У грудні 2023 дана цивільна справа надійшла в провадження судді Голосіївського районного суду м. Києва Мазура Ю.Ю.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.01.2024 прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ДП «Долмарт Україна», ОСОБА_5 в інтересах якої діє ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення заборгованості за кредитним договором та за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРБО Фінанс», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в інтересах якої діє ОСОБА_6 , третя особа без самостійних вимог: ДП «Долмарт Україна» про визнання недійсним іпотечного договору.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28.05.2025 первісний позов ОСОБА_2 до ДП «Долмарт Україна», ОСОБА_5 в інтересах якої діє ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишено без розгляду в частині позовних вимог до ОСОБА_5 в інтересах якої діє ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 .

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28.05.2025 прийнято заяву представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 про зміну предмету позову в цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ДП «Долмарт Україна», третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення заборгованості за кредитним договором та за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРБО Фінанс», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в інтересах якої діє ОСОБА_6 , третя особа без самостійних вимог: ДП «Долмарт Україна» про визнання недійсним іпотечного договору. Відкладено підготовче судове засідання.

В обґрунтування первісного позову позивач вказував, що 20.05.2010 між ПАТ «Банк Національний кредит» укладено договір про надання не відновлювальної кредитної лінії № 18ю/2010/05-658/2-1 з відповідними змінами та доповненнями, відповідно до якого Банк зобов`язався надавати відповідачу-1 за первісним позовом кредит в межах максимального ліміту заборгованості в розмірі до 8687630,65 грн, із встановленою платою за користування кредитом у розмірі 26 процентів річних, графіком повернення кредиту, визначеним п. 1.1. кредитного договору та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за кредитним договором до 17.05.2014 або достроково у випадках, передбачених кредитним договором. Позивачем за первісним позовом виконано умови кредитного договору, проте ДП «Долмарт Україна» порушено умови кредитного договору - в термін до 17.05.2014 не повернуто позивачу заборгованість за кредитом та не сплачено проценти за користування кредитними коштами. Станом на 05.08.2014 загальна заборгованість ДП «Долмарт Україна» перед ПАТ «Банк національний кредит» становить 10550271,40 грн. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 16.01.2014 між позивачем, відповідачем-1 та ОСОБА_10 укладено договір поруки № 04-985/1-4.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути солідарно з ДП «Долмарт Україна» та ОСОБА_10 заборгованість за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 18ю/2010/05-658/2-1 від 20.05.2010 в розмірі 10550271,40 грн та судовий збір.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13.08.2014 відкрито провадження за позовом ПАТ «Банк національний кредит» до ДП «Долмарт Україна», ОСОБА_10 про стягнення заборгованості.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19.08.2015 провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» до дочірнього підприємства «Долмарт Україна», ОСОБА_10 про стягнення заборгованості - зупинено до залучення до участі у справі правонаступника померлої ОСОБА_10 .

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11.08.2016 відновлено провадження у цивільній справі за позовом ПАТ «Банк національний кредит» до ДП «Долмарт Україна», ОСОБА_10 про стягнення заборгованості.

Протоколом судового засідання від 19.06.2017 залучено у справі в якості правонаступників ОСОБА_10 : ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_7 , ОСОБА_11 .

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26.10.2020 замінено позивача у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк національний кредит» до ДП «Долмарт Україна», ОСОБА_5 в інетересах якої діє ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , в інтересах якого діє ОСОБА_15 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, залучивши до участі у справі його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС» ().

У грудні 2020 ТОВ «Фінансова компанія «Компанія «АРБО ФІНАНС» подали до суду заяву про зміну предмету позову, в якій просили в рахунок погашення заборгованості ДП «Долмарт Україна» за договором про надання невідновювальної кредитної лінії № 18ю/2010/05-658/2-1 від 20.05.2010 в сумі 10550271,40 грн звернути стягнення на предмет іпотеки за договором наступної іпотеки від 27.03.2013, який укладено між ПАТ «Банк національний кредит» та ОСОБА_10 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дмухом Б.Л. реєстровий № 442, а саме: жилий будинок за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 671,50 кв.м., який складається з: жилого будинку під літерою В, жилою площею 207,90 кв.м., гаражу під літерою Г, сараю під літерою Д та спорудження під № 1-4, І та земельну ділянку площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :79:118:0038 з цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку і господарських будівель шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження»; передати в управління ТОВ «Фінансова компанія «Арбо Фінанс» жилий будинок за адресою: АДРЕСА_1 на період до його реалізації шляхом вільного доступу ТОВ «Фінансова компанія «Арбо Фінанс» до предмету іпотеки, надання ТОВ «Фінансова компанія «Арбо Фінанс» з метою отримання доходів від управління предметом іпотеки прав укладати і припиняти будь-які угоди відносно предмета іпотеки, за виключенням тих, які передбачають його відчуження; стягнути судовий збір з відповідачів.

Протокольною ухвалою від 12.11.2021 залучено до участі у якості третьої особи: Службу у справах дітей та сім?ї Оболонської районної державної адміністрації в місті Києві.

У січні 2022 до суду надійшла зустрічна позовна заяву ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС», ОСОБА_16 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Дочірнє підприємство «Долмарт Україна» про визнання недійсним іпотечного договору.

В обґрунтування зустрічної позовної заяви зазначено, що 20.03.2002 ОСОБА_3 отримала право власності на земельну ділянку розміром 0,1000 га (кадастровий номер :79:118:0038), який розташований у АДРЕСА_1 . На вказаній земельній ділянці ОСОБА_3 було побудовано будинок загальною площею 671,5 кв.м., право власності на який було зареєстровано 25.12.2008. З 03.09.2005 ОСОБА_3 постійно проживаю в США, звідки до України навідувалась доволі рідко. На початку січня 2015 вона дізналась про існування даної цивільної справи. З гдом вона дізналась, що 29.07.2009 ОСОБА_17 , нібито діючи від її імені на підставі довіреності від 29.07.2009 уклав з ОСОБА_10 (обдарована) договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 , та договір дарування земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :79:118:0038, що розташована за тією ж адресою. Вказані договори 29.07.2009 було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б., про що у реєстрі зроблено записи за № 1319 та № 1315. Вважає зазначені договори дарування та довіреність, на підставі якої договори було підписано, недійсними, оскільки 29.07.009 вона не була у нотаріуса Гнідюк О.Б. та не ставила свого підпису ані в довіреності, ані в заяві на ім`я нотаріуса щодо свого сімейного стану, а відповідно нотаріус не міг посвідчувати її підпис на довіреності та заяві.

Враховуючи викладене, позивач просить визнати недійсним договір наступної іпотеки, укладений 27.03.2013 між Публічним акціонерним товариством «Банк Національний кредит» та ОСОБА_10 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дмухом Б.Л. та зареєстрований в реєстрі за № 442; стягнути з відповідачів судові витрати.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14.07.2023 замінено позивача у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРБО Фінанс» до ДП «Долмарт Україна», ОСОБА_5 в інтересах якої діє ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації про стягнення заборгованості за кредитним договором, залучено до участі у справі ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14.07.2023 об?єднано в одне провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРБО Фінанс» до ДП «Долмарт Україна», ОСОБА_5 в інтересах якої діє ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації про стягнення заборгованості за кредитним договором (справа № 752/12952/14-ц) зі справою 752/3024/23 за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРБО Фінанс», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в інтересах якої діє ОСОБА_6 , третя особа без самостійних вимог: ДП «Долмарт Україна» про визнання недійсним іпотечного договору.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13.06.2023 замінено сторону первісного відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арбо Фінанс» на ОСОБА_2 .

У липні 2023 представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про уточнення позовних вимог, в яких просив стягнути солідарно з ДП «Долмарт Україна», ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 на користь ОСОБА_2 10550271,40 грн та судовий збір.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28.05.2025 заяву представника позивача за первісним позовом ОСОБА_2 - ОСОБА_18 про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог в цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ДП «Долмарт Україна», ОСОБА_5 в інтересах якої діє ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення заборгованості за кредитним договором та за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРБО Фінанс», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в інтересах якої діє ОСОБА_6 , третя особа без самостійних вимог: ДП «Долмарт Україна» про визнання недійсним іпотечного договору - задоволено. Первісний позов ОСОБА_2 до ДП «Долмарт Україна», ОСОБА_5 в інтересах якої діє ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишено без розгляду в частині позовних вимог до ОСОБА_5 в інтересах якої діє ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 .

У червні 2025 від ОСОБА_3 надійшла заява про зміну позовних вимог, в яких вона просила визнати недійсним договір наступної іпотеки № 442, який був укладений 27.03.2013 між Публічним акціонерним товариством «Банк Національний кредит» та ОСОБА_10 ; скасувати проведену на підставі договору наступної іпотеки № 442 від 27.03.2023 державну реєстрацію права іпотеки та обтяжень на нерухоме майно Публічним акціонерним товариством «Банк Національний кредит», а саме на земельну ділянку площею 0,1 га (кадастровий номер: :79:118:0038) та на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17.09.2025 закрито підготовче провадження у даній справ та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання представник позивача за первісним позовом не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Представник позивача за первісним позовом надав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності.

В судове засідання з`явився представник позивача за зустрічним позовом, який зазначив, що було укладено договір дарування житлового будинку (АДРЕСА_1) представником за довіреністю на користь ОСОБА_10 . Довіреність та договір визнання рішенням суду недійсними, як такі, що підроблені. Законним власником будинку є ОСОБА_3 . Просив задовольнити зустрічну позовну заяву. Зауважив, що проти первісного позову не заперечують щодо задоволення вимог.

Інші сторони в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 20.05.2010 між ПАТ «Банк Національний кредит» укладено договір про надання не відновлювальної кредитної лінії № 18ю/2010/05-658/2-1 з відповідними змінами та доповненнями, відповідно до якого Банк зобов`язався надавати відповідачу-1 за первісним позовом кредит в межах максимального ліміту заборгованості в розмірі до 8687630,65 грн, із встановленою платою за користування кредитом у розмірі 26 процентів річних, графіком повернення кредиту, визначеним п. 1.1. кредитного договору та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за кредитним договором до 17.05.2014 або достроково у випадках, передбачених кредитним договором.

Відповідно до п. 2.5. кредитного договору, сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно до 5 числа місяця, наступного за місяцем, за який нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі.

Позивачем за первісним позовом виконано умови кредитного договору, проте ДП «Долмарт Україна» порушено умови кредитного договору - в термін до 17.05.2014 не повернуто позивачу заборгованість за кредитом та не сплачено проценти за користування кредитними коштами. Станом на 05.08.2014 загальна заборгованість ДП «Долмарт Україна» перед ПАТ «Банк національний кредит» становить 10550271,40 грн.

Згідно п. 4.2. кредитного договору, у разі прострочення ДП «Долмарт Україна» строків сплати процентів та комісій, визначених цим договором та тарифами, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п. 1.1.2, 2.13.3, 3.2.5., 4.5., 5.4. цього договору, ДП «Долмарт Україна» сплачує кредитору пеню у розмірі 1 процента, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період невиконання зобов`язань за цим договором.

Пунктом 4.3.2. кредитного договору визначено, що у разі порушення ДП «Долмарт Україна» вимог, зокрема, п. 3.3.7. кредитного договору, ДП «Долмарт Україна» зобов`язаний сплатити позивачу штраф у розмірі 5 процентів від суми невиконаного (простроченого) зобов`язання.

Таким чином, станом на 05.08.2014 загальна заборгованість ДП «Долмарт Україна» перед позивачем за кредитним договором становить 10550271,40 грн, з яких: 8687630,65 грн - заборгованість за кредитом, 623436,40 грн - нараховані несплачені проценти, 34175,33 грн - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 7421,01 грн - 3% річних від простроченої суми процентів, 58524,64 грн - 3% річних від простроченої суми кредиту, 40368,69 грн - індекс інфляції за час прострочки по сплаті процентів, 267737,33 грн - індекс інфляції за час прострочки по кредиту, 434381,53 грн - штраф за порушення строків повернення кредиту відповідно до п.п. 3.3.7 та 4.3.1 кредитного договору.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 16.01.2014 між позивачем, відповідачем-1 та ОСОБА_10 укладено договір поруки № 04-985/1-4.

ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а згідно із заповітом від 23.05.2015, спадкоємцями всього належного їй майна є її діти: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 та ОСОБА_5.

Разом з цим, ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28.05.2025 заяву представника позивача за первісним позовом ОСОБА_2 - ОСОБА_18 про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог в цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ДП «Долмарт Україна», ОСОБА_5 в інтересах якої діє ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення заборгованості за кредитним договором та за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРБО Фінанс», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в інтересах якої діє ОСОБА_6 , третя особа без самостійних вимог: ДП «Долмарт Україна» про визнання недійсним іпотечного договору - задоволено. Первісний позов ОСОБА_2 до ДП «Долмарт Україна», ОСОБА_5 в інтересах якої діє ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишено без розгляду в частині позовних вимог до ОСОБА_5 в інтересах якої діє ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 .

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язується вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Приписами ч.1 ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідач за первісним позовом не здійснював оплати вчасно, що призвело до неналежного виконання зобов`язання.

В силу приписів ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до положень ст.ст. 1054, 1055 ЦК України кредитний договір повинен бути укладений в письмовій формі та містити в собі положення щодо розміру та умов кредиту.

Положеннями ч. 2 ст. 626 ЦК України встановлено, що договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов`язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов`язку щодо першої сторони.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства (пункт 3 частини першої статті 3 Цивільного Кодексу України).

Проте, аналіз норми ч. 4 ст. 42 Конституції України, надає підстави для висновку, що участь у договорі споживача як слабшої сторони, підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, яка звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень п.п. 22, 23 ст. 1, ст. 11, ч. 8 ст. 18, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв`язку з положеннями ч. 4 ст. 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) визначено, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Враховуючи вищенаведене, встановивши дані обставини, враховуючи, що між сторонами по справі виникли кредитні правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, відповідачем не представлено суду доказів на підтвердження своїх заперечень, викладених у відзиві на позовну заяву, суд приходить до висновку, що первісні позовні вимоги ОСОБА_2 до ДП «Долмарт Україна» про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо зустрічної позовної заяви, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07.04.2023 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_17 , ОСОБА_6 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 , ОСОБА_15 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гніздюк О.Б., Товариство зх. Обмеженою відповідальністю «Фіансова компанія «Арбо Фінанс» про визнання довіреності та договорів дарування недійсними - задоволено частково.Визнано недійсною довіреність, видану ОСОБА_3 на ім?я ОСОБА_17 , посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гніздюк О.Б. 29.07.2009 р., про що в Книзі реєстрації нотаріальних дій здійснено запис за реєстровим № 1309. Визнано недійсним договір дарування житлового юудинку АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 , від цмені якої на підставі довіреності діяв ОСОБА_17 , та ОСОБА_10 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О.Б. 29.07.2009 р. та зареєстрований в реєстрі за № 1319. Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 79:118:038, що розташована в АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 , від імені якої на підставі довіреності діяв ОСОБА_17 , та ОСОБА_10 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О.Б. 29.07.2009 та зареєстрований в реєстрі за № 1315. Стягнути з ОСОБА_17 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 14888,40 грн.

Крім того, рішенням голосіївського районного суду м. Києва від 25.06.2025 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_16 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_15 , ОСОБА_5 в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_6 , третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання договору іпотеки недійсним та скасування записів про реєстрацію іпотеки - задоволено. Визнано недійсним іпотечний договір, укладений 20.05.2010 між Публічним акціонерним товариством «Банк Національний Кредит» та ОСОБА_10 , зареєстрований в реєстрі за № 977. Скасовано проведену на підставі договору іпотеки від 200.05.2010, зареєстрованого в реєстрі № 977, державну реєстрацію права іпотеки та обтяжень на нерухоме майно Публічним акціонерним товариством «Банк Національний Кредит», а саме: на земельну ділянку площею 0,1 га (кадастровий номер: :79:118:0038) та на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_15 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі по 546,60 грн з кожного.

Вказані рішення суду набрали законної сили, а відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб.

Отже, власник, керуючись виключно власними інтересами, здійснює щодо свого майна будь-які дії, які не повинні суперечити вимогам закону і не повинні порушувати прав та інтересів інших осіб та суспільства.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»).

За змістом ч. 1 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про іпотеку», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством.

Частиною 1 ст. 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Така дія повинна бути правомірною, а її неправомірність є підставою для визнання правочину недійсним.

Відповідно до положень ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

При цьому, правом оспорювати правочин ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи статус таких осіб як «заінтересовані особи» (ст. ст. 215, 216 ЦК України).

Таким чином, оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння.

Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (ч. 3 ст. 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину.

Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

Отже, судом з`ясовано, що ОСОБА_10 розпорядилася спірним нерухомим майна, передавши його в іпотеку ПАТ «Банк Національний Кредит», не маючи на це законного права, оскільки перед цим вона набула право власності на нього на підставі договорів дарування від 29.07.2009 року, які визнано в подальшому судом недійсними як незаконні та, які відповідно не породжують жодних правових наслідків, що в сукупності свідчить про ненабуття останньою статусу власника нерухомого майна та іпотекодавця, а також вказує на недійсність договору іпотеки від 27.03.2013 року, зареєстрованого в реєстрі № 442, адже за змістом ч. 1 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки може бути лише належне іпотекодавцю на праві власності нерухоме майно, оскільки право розпорядження майном належить виключно його власнику, яким на той момент була позивач у справі ОСОБА_3 .

Саме до цього зводяться висновки, викладені Верховним Судом у постанові від 05.06.2024 року в справі № 125/1227/22.

При цьому, відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Зокрема, за змістом ч. ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 31-1 Закону реєстраційні дії на підставі судових рішень проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником.

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено вичерпний перелік рішень суду, на підставі яких здійснюється державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме набуття, зміна або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяження таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру речових прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора.

Таким чином, згідно із Законом рішення суду щодо недійсності правочину не зумовлює виникнення обов`язку скасування рішення про державну реєстрацію права власності на відповідний об`єкт.

Запис про скасування державної реєстрації прав вноситься до Державного реєстру речових прав саме на підставі рішення суду про скасування рішення про державну реєстрацію прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону в разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

З огляду на викладене, рішення суду про визнання недійсним договору саме по собі не є підставою для внесення запису про скасування прав на нерухоме майно без скасування відповідного рішення про державну реєстрацію прав.

У разі визнання недійсним договору, що стало підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію прав, необхідно одночасно заявляти вимогу про скасування рішення про державну реєстрацію прав.

Такі вимоги є відповідним і законним способом судового захисту в даному випадку.

Це відповідає позиції Верховного суду, висловленій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 року в справі № 909/968/16.

Отже, проведену на підставі договору іпотеки від 27.03.2013 року, зареєстрованого в реєстрі № 442 державну реєстрацію права іпотеки та обтяжень на нерухоме майно ПАТ «Банк Національний Кредит», а саме на земельну ділянку площею 0,1 га (кадастровий номер :79:118:0038) та на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , необхідно скасувати.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.

Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 року в справі № 910/3009/18, від 19.01.2021 року в справі № 916/1415/19, від 16.02.2021 року в справі № 910/2861/18.

В зв`язку з наведеним, суд дійшов до висновку, що вимоги зустрічного позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що ж стосується посилань позивача за первісним позовом ПАТ «Банк Національний Кредит» на необхідність застосування наслідків пропуску строків позовної давності, то суд вказує про їх безпідставність, адже позивач, яка не була стороною оспорюваного правочину зазначала, що дізналася про його існування на початку січня 2015 року, а з вказаним позовом звернулася до суду в межах визначеного ст. 257 ЦК України строку позовної давності.

За викладених обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог первісного позову ОСОБА_2 до ДП «Долмарт Україна» про стягнення заборгованості за кредитним договором та позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в інтересах якої діє ОСОБА_6 , третя особа без самостійних вимог: ДП «Долмарт Україна» про визнання недійсним іпотечного договору про визнання недійсним іпотечного договору.

Питання розподілу між сторонами відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 259, 260 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ДП «Долмарт Україна» про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ДП «Долмарт Україна» (, місцезнаходження: м. Київ, бул. Вацлава Гавела, 4) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) заборгованість за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 18ю/2010/05-658/2-1 від 20.05.2010 в розмірі 10550271 (десять мільйонів п`ятсот п`ятдесят тисяч двісті сімдесят одна) грн 40 коп.

Стягнути з ДП «Долмарт Україна» (, місцезнаходження: м. Київ, бул. Вацлава Гавела, 4) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) судовий збір в розмірі 3654 (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири) грн 00 коп.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в інтересах якої діє ОСОБА_6 , третя особа без самостійних вимог: ДП «Долмарт Україна» про визнання недійсним іпотечного договору - задовольнити.

Визнати недійсним іпотечний договір, укладений 27.03.2013 між Публічним акціонерним товариством «Банк Національний кредит» та ОСОБА_10 , зареєстрований в реєстрі за № 442.

Скасувати проведену на підставі договору наступної іпотеки № 442 від 27.03.2023 державну реєстрацію права іпотеки та обтяжень на нерухоме майно Публічним акціонерним товариством «Банк Національний кредит» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Тургенєвська, буд. 52/58), а саме: на земельну ділянку площею 0,1 га (кадастровий номер: :79:118:0038) та на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_5 в інтересах якої діє ОСОБА_6 (адреса: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп., тобто по 546 (п`ятсот сорок шість ) грн 60 коп. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду у строки, встановлені статтею 354 ЦПК України.

Суддя: Ю.Ю. Мазур