ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/580/25 Справа № 205/392/24 Суддя у 1-й інстанції - Бізяєва Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2025 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

судді-доповідача: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2024 року у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Парус 1ВГД» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по внесках та обов`язкових платежах співвласників об`єднання,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Парус 1ВГД» (далі ОСББ «Парус 1ВГД») звернулось до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовувало тим, що є неприбутковою юридичною особою, створеною власниками квартир з метою ефективного утримання та використання неподільного та загального майна житлового будинку АДРЕСА_1 . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав ОСОБА_1 є власницею 1/6 квартири АДРЕСА_2 .

В порушення вимог Закону та Статуту відповідачем не виконується обов`язок щодо сплати внесків у розмірі, затвердженому загальними зборами. Зокрема по квартирі АДРЕСА_2 за період з січня 2018 року по листопад 2023 року перед ОСББ, з урахуванням інфляційних втрат і трьох відсотків річних, утворилась заборгованість у розмірі 15 263,47 грн. Зважаючи на не виконання відповідачем зобов`язань щодо сплати внесків, позивач нарахував на суму заборгованості інфляційні витрати та 3 % річних, визначених ч. 2 ст. 625 ЦК України, а саме по квартирі АДРЕСА_3 2 019,92 грн. інфляційних втрат та 470,81 грн. 3% річних.

Враховуючи наведене та те, що відповідач не сплачувала внески на управління багатоквартирним будинком просили стягнути з ОСОБА_1 на їх користь заборгованість по внескам у сумі 17 754,20 грн., з яких основна сума боргу 15 263,47 грн., інфляційні витрати 2 019,92 грн., 3% річних 470,81 грн. Крім того стягнути з відповідача судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2024 року позовні вимоги ОСББ «Парус 1ВГД» задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість по внескам та обов`язковим платежам співвласників в розмірі 17 754,20 грн., з яких: основна сума боргу 15 263,47 грн., інфляційні витрати в сумі 2 019,92 грн. та 3% річних в сумі 470,81 грн., а також стягнуто судовий збір в розмірі 2 684 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції від 03.06.2024 року та ухвалити нове, яким встановити законну суму заборгованості за останні три роки.

В обґрунтування посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи у зв`язку із їх неповним та не всебічним дослідженням .

Зазначає, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено наявність у неї заборгованості по членським внескам ОСББ. Зокрема звертає увагу, що розрахунок заборгованості, наданий позивачем не є бухгалтерським документом, не містить залишку станом на момент звернення до суду та не підписаний уповноваженою особою. Крім того матеріали

справи містять два різні документи із розрахунком заборгованості із даними за один і той самий період, які суперечать один одному. Позивачем не надано документів, які підтверджують хто із посадових осіб дав згоду на звернення із цим позовом до суду, а також порядок й структуру нарахування тарифів ОСББ та підтверджень вручення відповідачці платіжних доручень, в яких нараховано відповідні суми за квартплату. При цьому відповідачка неодноразово сама зверталась до керуючого ОСББ з цим питанням, однак відповіді не отримала. Також матеріали справи не містять відомостей про надання ОСББ належним чином послуг з утримання та обслуговування будинку.

У зв`язку із цим просить витребувати в ОСББ інформацію про перелік житлово-комунальних послуг з управління багатоквартирним будинком, структуру цін/ тарифів, порядок їх зміни.

Крім того звертає увагу, що під час дії воєнного стану інфляція та 3 відсотки річних не нараховуються на заборгованість зі сплати житлово-комунальних послуг.

З приводу судових витрат зазначає, що спір виник в результаті незаконних дій позивача, а тому судові витрати у відповідності до п.9 ст. 141 ЦПК України повинні бути покладені саме на ОСББ. Також вказує, що вона має на вихованні неповнолітню дитину, статус одинокої матері та невелику заробітну плату викладача у школі. Крім того просить відшкодувати їй понесені судові витрати зі сплати судового збору та витрат на правничу допомогу.

ОСББ «Парус 1ВГД» надано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому вони просили залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване. Також просить стягнути з відповідача на їх користь понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.

З посилання на доводи, аналогічні позовній заяві, зазначали, що ними належними та допустимими доказами доведено факт наявності заборгованості у відповідача зі сплати внесків на управління будинком, які відповідач не сплачує. Наголошує, що голова правління, діючи в інтересах всіх співвласників, відповідно до статуту має право прийняти рішення про звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості по внескам та обов`язковим платежам співвласників об`єднання без рішення загальних зборів. Співвласники мають самостійно сплачувати зазначені внески пропорційно до їхніх часток, а ОСББ лише слідкує за своєчасною оплатою. Наголошує, що законодавством не передбачено, що розрахунок заборгованості обов`язково повинен бути підписаний бухгалтером, а також не передбачено досудового врегулювання спору. Також звертає увагу, що спір не стосується надання чи ненадання відповідачу інформації від ОСББ, а розмір внесків було затверджено рішенням загальних зборів. Вважає безпідставними доводи апеляційної скарги з приводу нарахування інфляції та 3% річних, а також посилання відповідача на положення ЗУ «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

У ч.1 ст. 369 ЦПК України зазначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи, що по даній справі ціна позову з урахуванням уточнених позовних вимог становить 17 754,20 грн., тобто менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і справа не відноситься до справи, яка не підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги відповідно до статті 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено,що 06 вересня 2016 року проведено державну реєстрацію Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПАРУС 1ВГД» за адресою: м. Дніпро, ж/м Парус, буд. 1В.

Статут ОСББ «ПАРУС 1ВГД» затверджено 29.05.2016 року рішенням загальних зборів, оформленим протоколом №1.

Відповідно до частини першої, третьої статті 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Згідно Статуту ОСББ «ПАРУС 1ВГД», об`єднання створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного житлового будинку для забезпечення і захисту прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом.

Загальними зборами ОСББ «ПАРУС 1ВГД», які відбулись 06 жовтня 2018 року, було затверджено кошторис із існуючим тарифом на управління багатоквартирним будинком для квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 у розмірі 4,06 грн. з 01.11.2018 року.

Загальними зборами ОСББ «ПАРУС 1ВГД», які відбулись 05 жовтня 2019 року, було затверджено внесок на управління багатоквартирним будинком у розмірі 3,00 грн. з кв.м.; резервний фонд в розмірі 1,00 грн. з кв.м.; внесок за вивезення сміття в розмірі 0,40 грн. з кв.м.; внесок на ТО ліфтів у розмірі 0,85 грн. для поверхів 3-5 будинку 1В.

Загальними зборами ОСББ «ПАРУС 1ВГД», які відбулись 06 березня 2021 року, було затверджено внесок на управління багатоквартирним будинком у розмірі 4,00 грн. з кв.м.

Загальними зборами ОСББ «ПАРУС 1ВГД», які відбулись 11 грудня 2021 року, було затверджено внесок на управління багатоквартирним будинком у розмірі 4,75 грн. з кв.м.; внесок за вивезення сміття в розмірі 0,52 грн. з кв.м.; внесок на ТО ліфтів у розмірі 0,80 грн. для поверхів 3-5 будинку 1В.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є власником 1/6 частини квартири АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно з розрахунками позивача заборгованість відповідача по внескам та обов`язковим платежам співвласників об`єднання за квартиру АДРЕСА_6 загальоню площею 45,1 м2 за період з січня 2018 року по 30 листопада 2023 року становить 15 263,47 грн.

Згідно з розрахунками інфляційних витрат та 3 % річних по квартирі АДРЕСА_7 . за період з грудня 2020 року по 30.11.2023 року складає: інфляційні втрати 2 019,92 грн. та 3 % річних 470,81 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем належними та допустимим доказами підтверджено наявність у власниці квартири АДРЕСА_3 заборгованості за внесками та обов`язковими платежами, а відповідачем не спростовано наявність такої заборгованості.

Із такими висновками суду першої інстанції не можливо повністю погодитись з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Згідно із статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних права та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти.

Статтею 509 ЦК України, передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За змістом статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься: питання про використання спільного майна; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, обрання та відкликання управителя, затвердження та зміна умов договору з управителем, прийняття рішення про передачу функцій з управління спільним майном багатоквартирного будинку повністю або частково асоціації.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання.

У статті 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» зазначено, що об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів.

У свою чергу, співвласник зобов`язаний виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі (стаття 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Згідно із статтею 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, утому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Частиною першою статті 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», передбачено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Статтею 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання (частина друга статті 21 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Статтею 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» передбачено, що невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У ст. 530 ЦК України зазначено, що у випадку коли у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). обов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Отже, законодавством встановлено обов`язок співвласника брати участь в утриманні спільного майна багатоквартирного будинку, рішення загальних зборів ОСББ є обов`язковим до виконання всіма співвласниками.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції з травня 2016 року об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Парус 1ВГД» надаються послуги з управління (утримання) будинком, у якому розташована квартира, 1/6 частина якої належить на праві власності відповідачу.

Відповідач як споживач цих послуг, а також власник нерухомого майна і співвласник приміщень загального користування, у повному обсязі не оплачує вартість фактично наданих послуг з січня 2018 року, чим порушують права позивача на отримання плати задля забезпечення статутної діяльності.

При цьому з матеріалів справи не вбачається оскарження та визнання недійсними рішеннь ОСББ, оформлених протоколами щодо розмірі внесків, як і не вбачається сплата відповідачем у повному обсязі членських внесків.

При зверненні до суду ОСББ надало належні та допустимі докази для стягнення заборгованості із відповідача, як власника квартири.

Доводи апелянта з приводу того, що матеріали справи не містять достовірних доказів про наявність такої заборгованості спростовується наданим позивачем розрахунком заборгованості, в якому зазначено період, за який ця заборгованість нараховуються, її помісячний розрахунок та номер квартири АДРЕСА_6 , за якою така заборгованість утворилась. Зазначений розрахунок підписаний адвокатом Андрієм Патикою, який на підстав ордеру представляє інтереси ОСББ «Парус 1ВГД». Зазначений розрахунок ніким не спростований, розрахований у відповідності до розміру внесків, погоджених співвласниками на загальних зборах.

Однак судом першої інстанції не враховано те, що розрахунок заборгованості по членським внескам нарахований позивачем за загальну площу всієї квартири, хоча відповідачці на праві власності належить лише 1/6 частини квартири.

Таким чином розмір заборгованості за членскими внесками за період з січня 2018 року по листопад 2023 року, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 у відповідності до її частки складає 2 543,91 грн. (15 263,47/6).

Щодо доводів апеляційної скарги, що стосуються ненадання відповідачу інформації про зміну розміру членських внесків, то слід зазначити, що це питання не є предметом розгляду даної справи та не впливає на обов`язок відповідача як співвласника будинку сплачувати ці внески.

З приводу клопотання відповідача про витребування цієї інформації та інформації з приводу наданих позивачем послуг та робіт по управлінню будинком, то суд апеляційної інстанції з огляду на його повноваження та визначені у ст. 367 ЦПК України межі розгляду справи позбавлений цієї можливості. Також відповідач не зазначала про неможливість звернення із цим клопотанням до суду першої інстанції та причини його не заявлення у суді першої інстанції під час розгляду позовної заяви. Крім того, як вже зазначалось вище та на що звертав увагу ОСББ у відзиві у даному випадку розглядається спір про стягнення заборгованості по членським внескам ОСББ, а тому з огляду на підстави та предмет спору витребування цих документів не буде сприяти встановленню фактичних обставин справи. Тим паче позивач при зверненні до суду із позовом надав копії протоколів, якими були затверджені розмір внесків на управління багатоквартирним будинком у спірний період, які лягли в основу розрахунку заборгованості та які ніхто не оспорив.

Також слід зазначити, що досудове врегулювання спору цієї категорії справ законодавчо не передбачено.

З приводу клопотання апеляційної скарги про ухвалення нового рішення, яким буде встановлено законну суму заборгованості по членським внескам за останні три роки, то слід звернути увагу, що відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 267 ЦК України клопотання про застосування загального трирічного строку позовної давності відповідач має право заявити у суді першої інстанції, а тому суд апеляційної інстанції не може його розглядати без відповідного звернення до суду першої інстанції або без наявності вагомих причин, які унеможливили таке звернення. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції відповідачка при подачі до суду першої інстанції заяв та відзиву не заявляла клопотання про застосування строку позовної давності та в апеляційній сказі не вказувала причин відсутності такого звернення, а тому не має підстав для його застосування на даній стадії розгляду справи.

З приводу 3% річних та інфляційних витрат, то твердження апелянта про їх не нарахування у зв`язку із введенням воєнного стану у країні,не відповідає положенням закону з огляду на наступне.

Згідно з Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби від 17.03.2020 року, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов?язаних із поширенням коронавірусної хвороби (Covid-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 202 року №206 встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до висновку викладеного Верховним Судом у постанові від 30 листопада 2023 року у справі № 401/983/23 (провадження № 61- 12953св23) предметом регулювання Закону України "Про житлово-комунальні послуги" є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках (частина перша статті 2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Не є предметом регулювання цього Закону відносини, що виникають між співвласниками, а також між співвласниками та об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку при забезпеченні потреб співвласників шляхом самозабезпечення відповідно до статті 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку"(частина друга статті 2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Отже законодавчо встановлені обмеження з приводу не застосування 3% річних та інфляції на застосовуються до внесків та обов`язкових платежів ОСББ, оскільки не є житлово-комунальними послугами у розумінні матеріального законодавства.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частинами 1,5-7 статті 81 ЦПК України передбачено,що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

У спірних правовідносинах саме ОСББ, як позивач повинно довести підстави для нарахування заборгованості по внескам і платежам на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, та їх розмір, а відповідач спростувати наявність такої заборгованості.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що позивач належними та допустимим доказами довів наявність у відповідачки вказаної заборгованості за членськими внесками, однак при розрахунку позивачем не враховано, що ОСОБА_1 належить лише 1/6 частина квартири, на що також не звернув увагу суд першої інстнації при задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що є підстави для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачки заборгованості за внесками та обов`язковими платежами на користь ОСББ у відповідному пропорціному розмірі до її частки у праві власності на квартиру, а саме у розмірі 2 543,91 грн.

Враховуючи наведене підлягає перерахуванню й розмір інфляйційних витрат та 3 відсотків річних за трирічний період, який передував зверненню до суду із цим позовом.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати членських внесків ОСББ, визначених загальними його зборами, а тому прострочення виконання такого зобов`язання є його порушенням.

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просив стягнути з відповідачки інфляційні витрати та 3% річних за період з 31.12.2020 року по 30.11.2023 року на суму заборгованості за цей період у розмірі 9 446,35 грн. тобто без врахування того, що ОСОБА_1 належить тільки 1/6 частка квартири (1 574,39 грн.).

Розрахунок інфляційних витрат здійснюється за формулою

ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )

ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ......

ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Останній період

IIc (101,30 : 100) x (101,00 : 100) x (101,70 : 100) x (100,70 : 100) x (101,30 : 100) x (100,20 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) x (104,50 : 100) x (103,10 : 100) x (102,70 : 100) x (103,10 : 100) x (100,70 : 100) x (101,10 : 100) x (101,90 : 100) x (102,50 : 100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,70 : 100) x (101,50 : 100) x (100,20 : 100) x (100,50 : 100) x (100,80 : 100) x (99,40 : 100) x (98,60 : 100) x (100,50 : 100) x (100,80 : 100) x (100,50 : 100) = 1.45346430

Таким чином інфляційне збільшення за період заявлений позивачем з 31.12.2020 року по 30.11.2023 року на суму заборгованості за цей період у розмірі 1 574, 39 грн. буде складати 713,75 грн (1 574,00 x 1.45346430 - 1 574,00).

Розрахунок 3 % річних здійснюється за формулою: сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення.

За період прострочення грошового зобов`язання з 31/12/2020 до 31/12/2020 складає 0,13 грн. (1 574,00 x 3 % x 1 : 366 : 100)

За період прострочення грошового зобов`язання з з 01/01/2021 до 30/11/2023 складає 137,65 грн. (1 574,00 x 3 % x 1064 : 365 : 100)

Таким чином 3% річних з 31.12.2020 року по 30.11.2023 року на суму заборгованості за цей період у розмірі 1 574, 39 грн. будуть складати 137, 78 грн.

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на те, що суд пешої інстанції прийшов до помилкового висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі без урахування того факту, що ОСОБА_1 належить тільки 1/6 частина квартири, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягненню заборгованості за внесками ОСББ у розмірі 2 543,91 грн. та відповідній зміні розміру інфляційного збільшення - 713,75 грн. та 3% річних - 137,78 грн.

Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України у випадку коли суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно із положеннями ч.1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог ОСББ (19,12%) та часткове задоволення вимог апеляційної скарги (80,88%) судові витрати у вигляді судового збору та витрат на правову

допомогу, які понесли сторони під час розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанції не підлягають відшкодуванню у зв`язку із положенням ч.10 ст. 141 ЦПК України про взаємозарахування таких витрат.

Відповідно до частини 3 статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, ціна позову у яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як ціна позову складає 17 754,20 грн. що менше двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 376, 382,384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2024 року скасувати.

Позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Парус 1ВГД» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по внескам та обов`язковим платежам співвласників об`єднання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Парус 1ВГД» заборгованість по внескам та обов`язковим платежам співвласників в розмірі 2 543,91 грн., інфляційні витрати в сумі 713,75 грн. та 3% річних в сумі 137,78 грн., а всього 3 395,44 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: