Провадження № 2/752/6965/25
У Х В А Л А

Іменем України

20.10.2025 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Чекулаєва С.О.

з участю секретаря Шевченко В.В.,

розглянувши в приміщенні суду у спрощеному провадженні, без виклику сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 23.05.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, судове засідання призначене на 20.10.2025.

31.07.2025 відповідачем подано заяву про закриття провадження у справі у з`вязку з відсутністю предмету спору, оскільки на підставі рішення судді Голосіївського районного суду міста Києва Митрофанової А.О. від 24.06.2025 шлюб між сторонами розірвано.. Крім того, вирішено питання про стягнення аліментів на утримання дитини.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити, однак клопотання відповідача задовольнити частково.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В ході розгляду справи судом встановлено, що на підставі рішення судді Голосіївського районного суду міста Києва Митрофанової А.О. шлюб між сторонами було розірвано. На момент розгляду жданої справи рішення набрало законної сили; в апеляційному порядку не оскаржувалось.

Відповідач звернулась до суду з клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Однак, в даному випадку підлягають застосуванню положення пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України, відповідно до якої суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Таким чином, згідно положень вказаної вище норми підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили, та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

У розумінні процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд перевіряє, на підставі яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.06.2019 у справі № 320/9224/17 (провадження № 14-225цс19) зазначила, що «згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-1б1гс19) вказано, що «предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу».

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 28.07.2021 у справі №640/9380/19 (провадження № 61-6741св21), від 15.11.2021 у справі №428/9280/20 (провадження № 61-12194св21), від 21.12.2021 у справі №295/983/21(провадження № 61-13906св21); № 766/4505/20 (провадження 61-14440св21) від 19.01.2022; № 295/983/21 ( провадження № 61-13906св21) від 21.12.2021; № 522/11482/20 (провадження № 61-12240св21) від 01.12.2021; № 428/9280/20 (провадження № 61- 12194св21) від 15.11.2021.

У рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 25.07.2002 у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України», заява № 48553/99, від 28.10.1999 у справі «Брумареску проти Румунії», заява № 28342/95, констатовано існування усталеної практики конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України», заява №24465/04, одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким уразі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона немає права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі 752/12464/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Керуючись п.3 ч.1 ст.255 та ст. 256 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу закрити на підставі пункта 3 частини першої статті 255 ЦПК України.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі, повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О. Чекулаєв