Сарненський районний суд
________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 572/5631/25
Провадження № 2/572/1952/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року Сарненський районний суд Рівненської області

одноособово суддя- Ведяніна Т.О.

за участю секретаря судового засідання Мороз Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «ЕЙС» звернулось до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 23642 грн., 2422,40 грн. понесені витрати на сплату судового збору та 7000 грн. понесені витрати на правову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 23 травня 2024 ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 уклали договір кредитної лінії № 00-9789392 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов якого, ТОВ «Макс Кредит» надало відповідачу кредит в сумі 11000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом. 23.05.2024 року ТОВ «Макс Кредит» через компанію ТОВ «Платежі Онлайн» перерахувало грошові кошти в сумі 10 000 грн. на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 хх-хххх-4483, що в свою чергу свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця. 25 листопада 2024 року ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Ейс» уклали договір факторингу №25112024-МК/ЕЙС, за умовами якого ТОВ «ФК «Ейс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №00-9789392 від 23.05.2024 року.

Після набуття права вимоги за вказаним кредитним договором, ТОВ «ФК «Ейс» не здійснювало будь-яких нарахувань.

Зазначаючи про те, що відповідач порушив умови договору по поверненню коштів та посилаючись на ст.ст. 526, 509, 626, 628, 1054 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості 23642 грн., а також понесені ним судові витрати .

Відповідно до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України сторони не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.4 ст.277 ЦПК України відповідачем суду не подано.

Ухвалою суду від 04 листопада 2025 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

02 грудня 2025 від АТ КБ «ПриватБанк» на виконання вимог ухвали суду надійшли витребувані судом докази.

Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, є правовідносинами з приводу одержання кредиту.

Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що 23 травня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 00-9789392 (у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора- 84343).

Відповідно до умов вказаного договору, ТОВ «Макс Кредит» зобов`язалося надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі 10000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію, яка стягується одноразово та складає 1000 грн., а також проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі. Строк дії кредитної лінії (строк кредитування) складає 360 календарній днів, дата повернення кредиту визначена 18 травня 2025 року.

На виконання умов Кредитного договору, 23 травня 2024 року, ТОВ «Макс Кредит» ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «Платежі Онлайн» на платіжну картку № 5168-75хх-хххх-4483 10000 грн.

Отже, первісний кредитор ТОВ «Макс Кредит» свої зобов`язання щодо надання грошових коштів відповідачу виконав в повному обсязі.

Факт перерахування коштів відповідачу у сумі 10000 грн. та належність картки № 5168-75хх-хххх-4483 відповідачу підтверджується витребуваною судом інформацією у АТ КБ «ПриватБанк»». Згідно інформації наданої банком встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 .

З виписки по рахунку за період 23.05.2024 року по 28.05.2024 року вбачається надходження коштів в сумі 10000 грн. на картку НОМЕР_2 та користування даними коштами відповідачем.

25.11.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» було укладено договір факторингу №25112024-МК/ЕЙС, згідно умов якого, ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №00-9789392 від 23.05. 2024 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості за ОСОБА_1 наявна заборгованість за кредитним договором у сумі 23642 грн., а саме: заборгованість за кредитом 11000 грн; заборгованість за процентами 12642 грн.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.

Так, згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію(оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір укладений в електронній формі. Його дійсність відповідачем у встановленому законом порядку не спростована. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

При цьому суд враховує, що відбулась заміна кредитора - до позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшли права ТОВ «Макс Кредит», і він має право вимагати від ОСОБА_1 стягнення заборгованості.

Позивачем на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості, вичерпну інформацію про отримання коштів позичальником ОСОБА_1 , наявність заборгованості та перехід права вимоги про стягнення такої від первісного кредитора до правонаступника.

Відповідачем не заперечувався та не спростовувався факт укладення згаданого договору та отримання коштів, які в ньому зазначені.

Надані позивачем докази, суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення заборгованості.

Враховуючи те, що за умовами зазначеного договору відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих у позику коштів всупереч ч. 1 ст.81ЦПК України не надав, а тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд звертає увагу, що до матеріалів справи надано докази, які підтверджують сплату позивачем судового збору в сумі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №29203 від 17 жовтня 2025 та надання позивачу правової допомоги Адвокатським бюро «Соломко та партнери» в розмірі 7000 грн. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025, додаткову угоду №0 від 11.09.2025 року до Договору про надання правничої допомоги, акт прийому передачі наданих послуг.

Одночасно з цим, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним зі складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, без участі сторін, невеликий обсяг досліджуваних доказів), та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 5000,00 грн.

На підставі наведеного, ст.ст.11, 553, 554, 627, 628, 1054, 526 ЦК України, керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором задоволити .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» ( розташований м.Київ вул.Алматинська,8 оф.310а, ) заборгованість за кредитним договором №00-9789392 від 23.05.2024 року у розмірі 23642 (двадцять три тисячі шістсот сорок дві) гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 и на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» судовий збір за подання позову в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: