Справа № 703/6836/25
УХВАЛА

30 грудня 2025 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Овсієнка І.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості

у с т а н о в и в :

09.10.2025 ТОВ «Споживчий Центр» з використанням системи «Електронний суд» звернулося до Смілянського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17.10.2025 відкрито провадження в справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторонам встановлений строк для подання письмових заяв по суті справи.

Копію ухвали про відкриття провадження в справі надіслано відповідачеві на зареєстровану адресу місця проживання, вказане відправлення повернуте без вручення через закінчення терміну зберігання, що підтверджується рекомендованим повідомленням. Відтак відомості про вручення відповідачеві ухвали про відкриття провадження в справі відсутні.

23.12.2025 відповідач через представника, з використанням системи «Електронний суд» звернувся із письмовим відзивом, до якого додане клопотання про витребування доказів, що містять банківську таємницю. У вказаних письмових заявах по суті справи відповідач посилається на те, що про здійснення судового провадження дізнався 15.12.2025, а також заперечує факт отримання кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 3 ЦПК України).

За змістом ст. 76, 81, 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Одним із засобів встановлення таких даних є письмові докази (документи (крім електронних), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Розглядаючи таке клопотання суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Крім того, згідно ч.1 ст. 84 ЦПК України, таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Системний аналіз наведених вище норм цивільного процесуального законодавства дає підстави для висновку, що однією з умов задля можливості задоволення судом клопотання сторони про витребування доказів є: подання такого клопотання у передбачені процесуальним законом строки, а у випадку їх пропуску наведення із належним підтвердженням поважних причин пропуску цього строку.

Згідно ч. 3 ст. 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ч.1 ст. 120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх клопотанням.

Тому, у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Згідно із ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Таким чином, представником відповідача пропущений строк для подання клопотання про витребування доказів.

Як вказано в ч. 1 ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею.

Інформація щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема за рішенням суду (п. 2 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

При цьому чинним законодавством передбачений процесуальний порядок розгляду судом справ про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб, що здійснюється судом в порядку окремого провадження.

У постанові ВП ВС від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц перелічено передумови, необхідні для висновку про дотримання чи недотримання принципу процесуальної економії.

Так, ефективність позовних вимог має оцінюватися з огляду на обставини справи залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду.

Застосовуючи вказаний підхід до даної справи, суд приходить до наступного висновку.

Спір в даній справі стосується стягнення заборгованості за кредитним договором, з огляду на вимоги ст. 19, 274 ЦПК України підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Клопотання про витребування доказів подане після подання позову, однак до початку судового розгляду. Розгляд такої вимоги окремо від заявленого позову, не є доцільним, а її задоволення сприятиме справедливому, неупередженому, своєчасному розгляду і вирішенню справи, відтак відповідає завданню цивільного судочинства.

Оскільки діяльність щодо ведення та обслуговування банківських рахунків, банківських карток належить до статутної діяльності юридичної особи, в якої судом витребовуються докази, підстав для вирішення питання забезпечення чи попередньої оплати витрат осіб, пов`язаних із поданням відповідних доказів, не вбачаю.

Керуючись ст. 84 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Поновити відповідачу пропущений процесуальний строк для подання клопотання про витребування доказів, що містять банківську таємницю.

Клопотання задовольнити.

Витребувати від Акціонерного товариства «Таскомбанк» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, ) інформацію про випуск банківської картки № НОМЕР_1 із зазначенням повних прізвища, імені, по батькові особи, якій в користування видана картка, у разі її видання на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) надати інформацію про те, яким чином проведено ідентифікацію та верифікацію особи, якій видана в користування картка, копії документів, поданих особою при відкритті карткового рахунку, адресу відділення, в якому видано відповідну банківську картку, фото-відеоматеріали щодо присутності особи, яка отримала вказану картку.

Витребувані докази надати на адресу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області (вулиця Пилипа Орлика, 15/17, м. Сміла, Черкаська область, 20700, E-mail: ) в строк до 29.01.2026.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя І.В.Овсієнко