Справа № 646/52/25
Провадження № 2-н/646/4/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

06 січня 2025 року м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м.Харкова Чорна Б.М., розглянувши заяву ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за оплату комунальних послуг з ОСОБА_1 ,-

встановив:

ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» в особі представника Красюк О.С. звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , яка є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» заборгованості за оплату комунальних послуг за період з 01.07.2023 р. по 01.12.2024 р. у сумі 1 094,56 грн.

Як вбачається із заяви, представник заявника просить стягнути з боржника заборгованість за комунальні послуги, надані за адресою: АДРЕСА_1 , що належить до Лубенського району Полтавської області.

Власником зазначеного будинку є ОСОБА_1 .

При цьому, як вбачається з заяви ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що також підтверджується відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до пункту частини 1 статті 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Частиною 2 вказаної вище статті зазначено, що особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Статтею 163 ЦПК України встановлені вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу.

Частиною 1 статті 162 ЦПК України встановлено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 30 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. З урахуванням наведеного, позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності (постанови Верховного Суду від 10 квітня 2019 року по справі № 638/1988/17 (провадження № 61-30812св18), від 04 березня 2020 року по справі № 757/91/19-ц (провадження № 61-19591св19).

Як вбачається із заяви, стягувач просить стягнути з відповідача заборгованість за комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 , що належить до Лубенського району Полтавської області (територіальна підсудність Лубенського міськрайонного суду Полтавської області).

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1ст. 378 ЦПК України).

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Згідно п.9 ч.1 ст. 165 ЦПК України, порушення правил підсудності є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Таким чином, відсутні підстави для визначення підсудності даної справи за Червонозаводським районним судом м. Харкова, тому слід відмовити у видачі судового наказу, враховуючи порушення правил підсудності справи.

За положеннями частини 2 статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 165, 166, 167 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за оплату комунальних послуг з ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі за наступною веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://cz.hr.court.gov.ua

Суддя Б.М.Чорна