Єдиний унікальний номер 725/8551/25
Номер провадження 2/725/3069/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2025 року м. Чернівці

Чернівецький районний суд міста Чернівців в складі:

головуючого судді Войтуна О.Б.

за участю: секретаря Сумарюк М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої звернулась адвокат Венерська Ганна Іванівна до ОСОБА_2 третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до Чернівецького районного суду міста Чернівців із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову посилалась на те, що вона є бабусею малолітніх дітей, батьками яких є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Шлюб між батьками дітей було розірвано заочним рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28.11.2022 року.

Батько дітей 25.02.2022 року був призваний на військову службу під час мобілізації, а ІНФОРМАЦІЯ_3 він помер.

Зазначала, що ще у грудні 2021 року відповідачка дітей покинула, не проживає разом з ними, не цікавиться їхнім життям і здоров`ям і фактично самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків. Ще за час спільного проживання вона вела антисоціальний спосіб життя та поводилась агресивно по відношенню до дітей і оточуючих. Постійно вступала в конфлікти з чоловіком і його батьками, сусідами та своєю матір`ю. Зловживала спиртними напоями, часто приходила додому в стані сильного алкогольного сп`яніння та поводила себе неадекватно. Така поведінка матері негативно впливала на психологічний стан дітей та їхнє самопочуття. Діти боялися матері та постійно перебували у стресовому стані.

На даний час діти проживають із позивачкою та дідусем, які забезпечують їхнє утримання, догляд та виховання.

Також вказувала, що заочним рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 02.11.2023 року малолітніх дітей було відібрано від матері без позбавлення батьківських прав та стягнуто аліменти на утримання дітей. Відповідачка аліменти на утримання дітей не сплачує внаслідок чого станом на 01.01.2025 року утворилась заборгованість в розмірі 83 623,79 грн..

Крім того позивачкою було подано заяву про вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 та ч. 1 ст. 382 КК України, відомості про які внесено до ЄРДР за №0000566 від 09.07.2025 р..

Враховуючи наведене, а також, що відповідачка неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства та інші негативні обставини з посиланням на норми матеріального та процесуального права просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей та стягнути судові витрати.

Від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомила. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за її відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Представником третьої особи подано заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , малолітня ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 та їх батьками згідно копій свідоцтв про народження є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Заочним рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці №725/4787/22 від 28.11.2022 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірвано. У визначенні місця проживання дітей з батьком - відмовлено.

Батько малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , який був мобілізований до лав Збройних Сил України 25.02.2022 року, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заочним рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці №725/4111/23 від 02.11.2023 року малолітніх дітей за позовом ОСОБА_1 відібрано від матері ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав та передано їх бабусі - ОСОБА_1 .. Стягнуто також з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 всіх видів її доходу.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за боржником ОСОБА_2 станом на 01.02.2025 року рахується заборгованість в розмірі 83 623 грн. 79 коп..

Згідно витягу з ЄРДР за заявою ОСОБА_1 внесено відомості про вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України за №0000566 від 08.07.2025 року.

Письмовими поясненнями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтверджується, що відповідачка тривалий час вела антисоціальний спосіб життя та не виконувала належним чином своїх батьківських обов'язків відносно малолітніх дітей.

Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

За змістом ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

У відповідності до ст. 164 ч. 1 п. 2 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

В даному випадку позивачка, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що відповідачка як матір ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дитини.

Як роз`яснено у п. 15 постанови Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Для встановлення таких обставин суду потрібно ретельно перевірити докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зокрема, щодо поведінки відповідача відносно дитини та достатності обґрунтувань тих обставин, які визначені підставою для позбавлення її батьківських прав, можливості зміни його поведінки відносно дитини внаслідок вжиття менш суворих заходів впливу.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).

Згідно Висновку органу опіки та піклування від 26.08.2025 року №423/20 Орган вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у зв`язку із її ухиленням від виконання своїх батьківських обов`язків.

Також з Висновку встановлено, що малолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 взято на первинний облік дітей, позбавлених батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету від 13.02.2024 року №63/3 опікуном малолітніх дітей призначено ОСОБА_1 .

Враховуючи вище викладене, керуючись інтересами дітей, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про позбавлення батьківських прав, оскільки судом встановлено та підтверджено належними і допустимими доказами у справі факт ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей на протязі тривалого часу.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, що включають в себе витрати на професійну правничу допомогу (ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

У відповідності до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У відповідності до вимог ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

ЄСПЛ у рішенні від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим, а у рішенні від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» звернув увагу на те, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Із наданих доказів понесення витрат на правничу допомогу судом встановлено, що розмір витрат позивача на правничу допомогу складає 17 600 грн., що підтверджено копією Договору про надання правничої допомоги №51/23 від 05.04.2023 року та звітом про надані послуги.

Враховуючи наведене з відповідачки підлягає стягненню на користь позивачки сплачена сума судового збору в розмірі 1 211 грн. 20 коп. та 17 600 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст.150, 164, 165, 166 СК України, ст.ст.4-6,76-81,95,141,247,258-259, 263-265,280,354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації по АДРЕСА_1 ) батьківських прав щодо її малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації по АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , проживає по АДРЕСА_2 ) сплачений судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп. та 17 600 грн. витрат понесених на професійну правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців Войтун О. Б.