Справа № 366/3804/24
Провадження № 2/366/266/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

03.01.2025 селище Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Мовчан В.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, через свого представника ОСОБА_3 , звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 31.10.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іванківського міжрайонного управління юстиції у Київській області, про, що зроблений актовий запис № 115. Окрім того, заявлено вимогу про залишення малолітньої дитини - ОСОБА_4 , до досягнення нею повноліття, проживати разом з матір`ю - ОСОБА_1 . Після розірвання шлюбу змінити позивачці прізвище на дошлюбне « ОСОБА_5 ».

Згідно з вимогами ст. 185 ЦПК України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає вона вимогам, встановленим статтями 175, 177 цього Кодексу та чи належить позовну заяву розглядати за правилами цивільного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Розглянувши вказану позовну заяву вважаю, що вона не відповідає вимогам ст. 175-177 ЦПК України, а тому згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Так, нормами статей 175 та 177 ЦПК України регламентовано вимоги до форми і змісту позовної заяви, відповідно до яких у позовній заяві повинен міститися виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини та позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги .

Однією із позовних вимог є вимога малолітню дитину - ОСОБА_4 до досягнення нею повноліття залишити проживати з матір`ю - ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

У відповідності до ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Частиною 5 ст. 19 Сімейного кодексу України передбачено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Разом з тим, заявляючи вимоги щодо визначення місця проживання дитини, представник позивача не вказав в позовній заяві чи дійсно що між подружжям існує спір про визначення місця проживання дитини, чи звертався позивач або відповідач до органу опіки та піклування з питань визначення місця проживання дитини, які заходи органом опіки та піклування вживались. У разі якщо зверталася, не зазначено чи надав відповідний орган опіки та піклування висновок про визначення місця проживання дитини та не долучено такого висновку до матеріалів позовної заяви.

Пунктом 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866 , передбачено, що для розв`язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності).

Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини.

Працівник служби у справах дітей за місцем проживання дитини проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт.

У разі коли батьки дитини проживають у межах різних адміністративно-територіальних одиниць, той із батьків, який подав заяву про визначення місця проживання дитини з ним, звертається до служби у справах дітей за місцем свого проживання для здійснення обстеження його житлово-побутових умов та складення акту обстеження умов проживання.

Зазначений акт передається заявником до служби у справах дітей за місцем проживання дитини, працівник якої проводить з ним бесіду.

Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

Так, в постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі N200/952/18 (провадження N61-14859св19) вказано, що "Під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (суд обов`язково враховує стан здоров`я і батьків, і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло".

На виконання зазначених норм, зокрема ст. 19 СК України, а також на виконання п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України до матеріалів позовної заяви не додано актів обстеження житлових умов, на предмет визначення місця проживання дитини та інших документів, що стосуються справи (документів, що характеризують батьків і їх відношення до дитини, поведінку за місцем роботи і за місцем проживання).

Відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 56 ЦК України, органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Отже, оскільки однієї із позовних вимог є визначення місця проживання дитини з матір`ю, то обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Тому до матеріалів справи слід долучити копію позовної заяви, та копії долучених до неї документів для органу опіки та піклування, визначивши в позовній заяві його процесуальне становище.

Крім того, позивачем не в повному обсязі сплачено судовий збір.

Представник позивача в позовній заяві фактично об`єднав дві позовні вимоги немайнового характеру: 1) про розірвання шлюбу та 2) про визначення місця проживання дитини (залишення проживати з матір`ю до повноліття). При цьому судовий збір сплачено за одну позовну вимогу немайнового характеру.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Судовий збір за одну позовну вимогу немайнового характеру для фізичних осіб становить 1211,20 грн. Відтак, позивачу слід сплатити судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та на дотримання вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України надати суду документи, що підтверджують таку сплату.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суддя зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно усунути зазначені недоліки.

На підставі ст. 185 ч.1 ЦПК України заява підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення вищевказаних недоліків з роз`ясненням того, що в разі їх не усунення у встановлений судом термін заява буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Керуючись ст. 175-177, 185, 260, ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ

Позовну заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ) - залишити без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху направити позивачу.

Надати позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, заява вважатиметься не поданою та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Віталій МОВЧАН