Справа № 229/6757/24
Провадження № 2/229/784/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2025 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Дубовика Р.Є., за участю секретаря Ергашової Н.Н., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дружківка цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дружківської міської ради про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , Дружківської міської ради про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна в порядку спадкування за законом, в якому просила визнати за нею право власності у порядку спадкування, після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Галицькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області заведено спадкову справу № 365/2023 на майно ОСОБА_3 . Проте, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вищевказану квартиру. Оригінал договору купівлі-продажу квартири від 11.10.2018 р. втрачено.

У судове засідання позивач та її представник не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись, остання надала заяву про розгляд справи у її та позивача відсутність, позовні вимоги підтримала.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти позовних вимог.

У судове засідання представник відповідача Дружківської міської ради не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 19.12.2023 року (а.с.9).

ОСОБА_3 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.10.2018 р. (а.с.12-13).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 21.12.2023 р. (а.с.10).

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 21.12.2023 р., Галицькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області заведено спадкову справу № 365/2023 на майно ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

Постановою державного нотаріуса Галицької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області від 11.09.2024 р. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно (а.с.14).

Відповідну до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Відповідно до ст. 1296 ч. 1 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 344, ч. 2 ст. 382, ст. 392 ЦК України).

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивача вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, і тому, суд вважає можливим визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 42 кв.м, житловою площею 27,2 кв.м, в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст. ст. 4 6, 7, 8, 10, 12, 19, 42, 76, 141, 258, 265 ЦПК України, ст. ст. 328, 344, 382, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1225, 1268, 1269, 1276, 1296, 1297 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 42 кв.м, житловою площею 27,2 кв.м, в порядку спадкування за законом.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Р.Є. Дубовик