Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/4385/25
Провадження № 2/650/2625/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді Хомик І.І.,

за участі секретаря Дорошенко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селище Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бериславської міської ради Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на житловий будинок,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до Бериславської міської ради Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на житловий будинок. Позовні вимоги мотивує тим, що позивач є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 49.3 кв.м.

Вказаний житловий будинок станом на 17.02.2025 року пошкоджений внаслідок збройної агресії російської федерації, всі правовстановлюючі документи, які знаходилися у будинку також були знищені, в зв`язку з чим позивач позбавлена можливості отримати відповідну компенсацію, оскільки у Державному реєстрі прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо реєстрації за позивачем права власності на вказаний житловий будинок.

Крім того, у зв`язку із втратою правовстановлюючого документу на будинок позивач позбавлена можливості вільно набувати прав, пов`язаних з її майном, зокрема зареєструвати право власності на цей будинок у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, що почав діяти з 2013 року та у подальшому отримати компенсацію за пошкодження будинку.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Просить суд задовольнити вимоги позову, з урахуванням обставин викладених у ньому.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоч був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, відзив на позовну заявуне надав, про причини неявки до суду не повідомив. Тому суд вважає за можливе проводити судовий розгляд справи по наявним у ній доказам та документам, наданими позивачем.

Дослідивши та проаналізувавши всі обставини справи, суд приймає до уваги наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , проживає у житловому будинку по АДРЕСА_1 , який на підставі свідоцтва про право особистої власності від 02.12.1993 року Великоолександрівської селищної ради Херсонської області, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , із зазначенням реєстрації за даною адресою з 14.11.1979 року. Дана обставина підтверджується довідкою Милівської СВА Бериславського району Херсонської області від 22.02.2025 року. Як вбачається із позовної заяви на вказаний житловий будинок позивач набула права власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого у 1994 році Бериславською державною нотаріальною конторою Херсонської області. Однак не зареєструвала придбане нерухоме майно у державному реєстрі нерухомого майна. Технічний паспорт на вказаний житловий будинок позивачем було виготовлено 04.03.1994 року.

Як вбачається із довідки Милівської СВА Бериславського району Херсонської області від 20.02.2025 року житловий будинок, власником якого є ОСОБА_1 , та який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 17.02.2025 року дійсно є пошкодженим внаслідок збройної агресії рф.

У зв`язку із пошкодженням житлового будинку позивач звернулася із заявою про отримання компенсації, на що їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю реєстрації на вказаний житловий будинок та відповідно у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на будинок, а саме договору купівлі-продажу житлового будинку.

У зв`язку із втратою правовстановлюючого документу на будинок ОСОБА_1 позбавлена можливості вільно набувати прав, пов`язаних з її майном, зокрема зареєструвати право власності на цей будинок у Державному реєстрі права власності на нерухоме майно, та у подальшому отримати компенсацію за пошкодження будинку, власником якого вона являється.

Вказаний будинок було пошкоджено внаслідок воєнних дій розпочатих російською федерацією 24 лютого 2022 року.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно зі статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини кожна людина має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст.317 Цивільного кодексу України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Так, у Постанові Верховного Суду України від 18.02.2015 року у справі № 6-244цс14 зазначається, що за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

У Постанові Верховного Суду України від 07.10.2015 року у справі № 6-1622цс15 вказується, що відповідно до частини п`ятої статті 11ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у ст. ст. 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1ст. 328 ЦК України).

Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Оскільки суд з`ясував, що позивач не забезпечила державну реєстрацію права власності на житловий будинок, який є предметом спору та втратила всі механізми набуття за нею права власності на вказане домоволодіння, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем права власності на будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 263, 265 ЦПК України, ст.319, 328, 392 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Бериславської міської ради Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на житловий будинок задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 49,3 м2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ірина ХОМИК