Справа № 496/4022/25
Провадження № 2/496/2704/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Буран В.М.,

за участю: секретаря - Агаджанян Д.Х.,

представника позивача - адвоката Іваненко С.В.,

представника відповідача - адвоката Лень Ю.В. в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину на період навчання, додаткових витрат та судових витрат,

У С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання в Одеській державній академії будівництва та архітектури в розмірі від усіх видів доходу відповідача, до закінчення навчання або до настання двадцяти три річного віку доньки. Також просить стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину, які склали у період 2024/2025 роки навчання доньки 16 050,00 грн.

Позов обґрунтований тим, що у період перебування позивачки та відповідача у шлюбі, у них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 17.01.2024 року між сторонами у справі, рішенням Біляївського районного суду Одеської області було розірвано шлюб, дитина проживає з позивачкою. Оскільки, батько дитини не забезпечував матеріально доньку, позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 01.05.2024 року у справі № 496/8690/23 стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду - 19.12.2023 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно. Наразі у виконавчому провадженні із стягнення аліментів існує заборгованість у розмірі 36 420,56 грн. Місце роботи ОСОБА_2 позивачці невідоме, тому їй невідомі доходи відповідача. Донька, після повноліття продовжує навчання, яке триватиме з серпня 2024 року по 2028 рік. Весь строк навчання коштує 130 710 грн., кожного семестру позивачці необхідно відповідно умов Договору сплачувати частину контракту. У зв`язку з навчанням на денній формі навчання, донька немає можливості працювати, а отже її мають утримувати батьки. Донька проживає разом з матір`ю та знаходиться на її забезпеченні, потребує додаткових витрат, позивачка вважає, що половину витрат на навчання має виплачувати батько.

Ухвалою суду від 20.08.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Ухвалою суду від 02.09.2025 року суд відмовив у клопотанні відповідача про призначення слухання справи в порядку загального позовного провадження.

Представник позивача позов підтримав та просить задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала поданий відзив на позов та просила задовольнити позовні вимоги частково та стягувати аліменти з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн., також врахувати той факт, що відповідач може надавати матеріальну допомогу в натуральній формі. Просить врахувати, що відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23- х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, тобто необхідно враховувати стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, та наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідач не ухиляється від сплати аліментів та/або будь-якої допомоги дитині, якби мав таку можливість. Наразі Відповідач через стан свого здоров`я має скрутне становище та не має можливості працювати.

12.03.2022 року Відповідач переніс інсульт через що швидкою допомогою був госпіталізований до Міської клінічної лікарні № 1 ОМР Неврологічне відділення, про що свідчить «ВИТЯГ з медичної картки стаціонарного хворого №1806 від 12.03.2022 року». Після виписки з лікарні він систематично вимушений приймати ліки та двічі на рік проходити лікування в стаціонарному відділенні лікарні. Також 05.09.2025 р. відповідач потрапив в лікарню в критичному стані з діагнозом - секторальний мезентеріальний тромбоз з гострим перитонітом, через що йому проведено хірургічну операцію - лапаротомію та здійснено резекцію некротизованої ділянки кишки. Накладено ілеоколоанастомозу, здійснено дренування порожнини, відповідачу видалена частина кишечнику, що вплинуло на його загальний стан здоров`я. На проведення лікування відповідачем витрачена значна сума грошових коштів, до складу яких входить пенсія матері, запозичені кошти в розмірі 20 тис. грн. у гр. ОСОБА_4 та матеріальна допомога, отримана на лікування від Великодальницької сільської ради, про що свідчить Витяг з протоколу № 5 від 07.11.2025 р. Відповідач не працює та не має можливості працювати через стан здоров`я. Наразі він звернувся до хірургічного відділення КНП «Одеської обласної клінічної лікарні» з приводу свого стану та з метою подальшого отримання групи інвалідності. Крім того, відповідач проживає зі своєму матір`ю пенсійного віку - ОСОБА_5 , яка є непрацездатною особою та знаходиться на утриманні свого сина. Інших родичів родина не має. Дохід сім`ї наразі складається лише з отриманої пенсії матері. Відповідач не має можливість здійснювати виплату аліментів в розмірі, зазначеному в позовній заяві, але він має можливість здійснювати матеріальну допомогу в натуральній формі. ОСОБА_2 разом зі своєю матір`ю проживає у будинку та має земельну ділянку, на якій вирощуються овочеві культури, а також вирощується домашня птиця, є фруктові дерева та виноград. Відповідач має можливість та готовий забезпечувати дитину продуктами харчування з власного видобутку: овочі, фрукти, ягоди, м`ясо птиці, яйця тощо. Відповідач зауважив, що мати дитини не обговорювали з ним вступ дитини до навчального закладу. Представник відповідача просила стягнути з позивачки витрати на правничу допомогу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 24.11.2006 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 24.11.2006 року.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 17.01.2024 року шлюб розірвано.

Від вказаного шлюбу у сторін є повнолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 . Донька проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, згідно довідки виконавчого комітету Великодальницької сільської ради Одеського району Одеської області № 412 від 22.06.2021 року повнолітня ОСОБА_3 з 22.06.2021 року проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де також зареєстрована позивач ОСОБА_1 , що також підтверджено витягом з реєстру територіальної громади щодо місця реєстрації.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 01.05.2024 року у справі № 496/8690/23 стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду - 19.12.2023 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно. Борг за виконавчим листом за вказаним рішенням відповідача перед позивачем склав 36 420,56 грн.

Відповідно довідки № 06-221/24 від 30.08.2024 року ОСОБА_3 з 01.09.2024 року зарахована на 1 курс Архітектурно-художнього інституту Одеської державної академії будівництва та архітектури. Термін навчання по 30.06.2028 рік.

Відповідно договору про оплату освітніх послуг № О 141-24 від 12.08.2024 року, вартість освіти складає 130 710 грн., перший семестр 32 100 грн., та три інші семестри по 32 870 грн.

Згідно платіжної інструкції № АЕ98-40ЕС-05Т9-ВА6В від 20.08.2024 року на суму 8 050 грн., квитанції № СК8Х-7Н6А-0К0А-64РК від 20.08.2024 року на суму 8000 грн., платіжної інструкції № МЕСА-6ТЕН-59АК-Е4Е5 від 20.01.2025 року на суму 2 000 грн., платіжної інструкції № 2988-ВН24-Н403-К5РК від 22.01.2025 року, платіжної інструкції № Х8ХЕ-А3АМ-5КВЕ-22АК від 24.01.2025 року на суму 9 050 грн. ОСОБА_1 сплатила на рахунок Одеської державної академії будівництва та архітектури за навчання дитини 32 100 грн.

Відповідно до частини першої ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Зокрема, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги та спосіб сплати аліментів (ст.199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Аналіз ст.ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Разом із тим, аліменти, спрямовані на утримання повнолітніх дочки, сина, повинні бути достатніми і, разом із тим, співмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є повнолітньою, однак не досягнула віку двадцяти трьох років, продовжує навчання на денній формі навчання за спеціальністю 022 Дизайн Одеського державного академії будівництва та архітектури, починаючи з 01.09.2024 року та закінчує навчання у 30.06.2028 року. Доказів отримання нею доходу суду не подано. Остання проживає разом з матір`ю, яка забезпечує її всім необхідним.

Суд встановив, що відповідач ОСОБА_2 є особою працездатного віку, однак стан його здоров`я є незадовільним.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частинах 1, 2 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, відповідач надав докази на підтвердження свого незадовільного стану здоров`я, а саме: відповідно витягу з медичної картки стаціонарного хворого № 1806, ОСОБА_2 з 12.03.2022 року по 21.03.2022 року перебував на лікуванні, відповідно епікризу № 1041 ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні з 05.02.2024 року по 14.02.2024 року, та виписаний без покращення стану здоров`я. Згідно виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 526, ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні з 20.01.2025 року по 29.01.2025 року. Відповідно виписки № 13675 ОСОБА_2 перебував на лікуванні з 05.09.2025 року по 12.09.2025 року. За станом здоров`я немає можливості повноцінно працювати.

За заявою ОСОБА_5 за рішенням Великодальницього сільського голови, мати відповідача отримала допомогу у розмірі 3000 грн. для лікування сина після інсульту та операції.

ОСОБА_2 надав копії квитанції про витрати його на ліки.

ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_2 , разом з матір`ю, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади щодо місця реєстрації.

Згідно з відомостей з Державного реєстру ФОП про суми виплачених доходів та у триманих податків від 04.11.2025 року, ОСОБА_2 в період з січня 2022 року по вересень 2025 року доходів по заробітній платі не отримував.

Мати відповідача - ОСОБА_5 є пенсіонеркою та отримує пенсію.

Щодо наданого представником відповідача протоколу опитування свідка, то суд не приймає його до уваги, оскільки свідка не було допитано в судовому засіданні.

Зважаючи на те, що донька відповідача є повнолітньою, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач погоджується сплачувати аліменти, проте офіційно не працює, та у зв`язку з поганим станом здоров`я може надати матеріальну допомогу у вигляді аліментів у розмірі 1500 грн. на місяць, а також приймаючи до уваги те, що відповідно до ст. 141 СК України, батько та мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, а відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, враховуючи наданні відповідачем докази, суд приходить до переконання що з відповідача в користь позивача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно, оскільки відповідно до закону, таки вимоги підлягають задоволенню у разі, якщо відповідач має можливість їх сплачувати, на відміну від аліментів до досягнення дитиною 18 річчя.

Щодо позовної вимоги про стягнення додаткових витрат за навчання та проживання повнолітньої доньки, суд зазначає наступне.

Участь батьків у додаткових витратах на дитину врегульовано статтею 185 СК України, згідно з якою той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до якого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Так, на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст. 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Також, до подібного правового висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 29.03.2018 у справі № 642/36/16-ц, в якій зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина визначений главою 16 СК України, яка передбачає стягнення аліментів на період навчання і не передбачає стягнення додаткових витрат.

Статтею 201 СК України визначено застосування норм цього Кодексу до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина. Згідно вказаної норми до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст.185СК України щодо обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються ст. 199 СК України (утримання дитини, яка продовжує навчання).

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25 лютого 2020 року у справі № 512/4397/17.

Також, Верховний Суд у своїй постанові від 26.08.2020 у справі № 336/1488/19 зауважив, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, адже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами.

Згідно зі статтею 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину, передбачені статтею 185 СК України, можуть бути пред`явлені лише до досягнення дитиною повноліття, та не поширюються на правовідносини, які виникають між батьками та повнолітньою дитиною, яка продовжує навчання.

Такий висновок міститься у судовому рішенні Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 478/2108/16-ц.

Як слідує з матеріалів справи, донька сторін є повнолітньою, а тому зазначені правовідносини регулюються ст. 199 СК України.

Сімейний Кодекс України передбачає стягнення додаткових витрат виключно на неповнолітніх дітей. Можливість стягнення додаткових витрат на повнолітніх доньку/сина чиним законодавством не передбачена.

Крім того, в даному випадку витрати на навчання дитини викликані не особливими обставинами у вигляді розвитку здібностей дитини в розумінні статті 185 СК України, а у зв`язку зі здобуттям дитиною освітньо-кваліфікаційного рівня. При цьому позивачем не доведено існування особливих обставин, які зумовили б необхідність навчання дитини на комерційній основі при наявності можливості проходження навчання у державних закладах освіти за державним замовленням (на бюджетній формі навчання), не наведено мотивів вибору вказаного освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також безпосереднього погодження такого вибору з батьком дитини та узгодження з ним питань фінансового характеру щодо навчання дитини у обраному закладі на контрактній формі навчання.

Отже, на відповідача, не може бути покладено обов`язок по оплаті додаткових витрат на навчання, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову у цій частині.

У відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає за необхідне визначити дату початку стягнень з дати звернення до суду, а саме - з 04.07.2025 року.

Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити датою закінчення навчання. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання нею освіти, граничний термін сплати аліментів, визначений ст. 199 СК України, змістом позовних вимог. Внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки до дати закінчення навчання, а за умови продовження останньою навчання - до досягнення 23 років.

Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів. України.

Оскільки в даних правовідносинах позивач звільнена від сплати судових витрат і відсутні інші особи, які їх понесли, судові витрати необхідно стягнути із відповідача у розмірі 1211 грн. 20 коп.

За змістом ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким, чином враховуючи, що позов було задоволено частково, з відповідача стягнуто судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів. Заявлена представником відповідача в судовому засіданні вимога про стягнення з відповідача витрат на правову допомог, задоволенню не підлягає, оскільки суду не надано підтвердження таких витрат та обґрунтованість їх розміру.

Керуючись ст.ст. 3, 5, 12, 77-82, 141, 258, 259, 264-265, 268, 281-282, 354 ЦПК України, 182, 185, 199, 200 СК України, -

У Х В А Л И В :

Цивільний позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на дитину на період навчання, додаткових витрат та судових витрат - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання в Одеській державній академії будівництва та архітектури в розмірі 1 500 грн. починаючи з дати подання позову, а саме з 04.07.2025 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23 (двадцяти трьох) років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Біляївського районного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 20 січня 2026 року, з урахуванням навантаження на склад суду, яке пов`язано з тим, що від штатної кількості - 11 суддів, зараз здійснюють правосуддя тільки - 6, недостатня кількість суддів, щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ, введенням воєнного стану, обумовлює збільшення строку виготовлення повного тексту рішення суду, оскільки показники навантаження перевищують нормативні у 6 разів, передачі справ 2-х інших суддів, суд першої інстанції позбавлений можливості дотримання строків, передбачених національним законодавством.

З урахуванням рекомендованих Вищою радою правосуддя показників, ДСА України зробила розрахунок необхідної кількості суддів для здійснення ефективного правосуддя, яка суттєво перевищує кількість суддів визначену рішенням ВРП від 24 серпня 2023 р. 852/0/15/ - 23. Згідно розрахунків ДСА України, чисельність суддів Біляївського районного суду, з урахуванням рівня навантаження, має складати 47 осіб. Зараз штатна кількість - 11 суддів, фактично здійснюють правосуддя тільки - 6 суддів.

Суддя В.М. Буран