КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/3803/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Київ

Справа № 755/5360/24

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

за участю секретаря судового засідання Мех В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк», яка подана представником Македоном Олександром Андрійовичем, на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 вересня 2024 року, ухвалене у складі судді Хромової О.О.,

у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

У березні 2024 року позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просив стягнути заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 08 квітня 2019 року в розмірі 113 415 грн. 53 коп. та судові витрати в розмірі 3 028 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 08 квітня 2019 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг, у зв`язку з чим відповідач підписала Анкету-заяву, чим підтвердила, що ознайомилася з умовами договору та отримала у мобільному додатку примірники Умов і Правил, Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, Тарифів, Довідки про систему гарантування вкладів фізичних осіб та інших додатків та які складають договір про надання банківських послуг.

На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 45 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, на визначених у договорі умовах: строк дії пільгового періоду 62 дні, пільгова відсоткова ставка 0,00001 % річних, розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами 4 % від заборгованості (не менше 100 грн., але не більше залишку заборгованості), базова відсоткова ставка 3,1 % на місяць, збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості 6,2 % на місяць.

Банк взяті на себе зобов`язання виконав в повному обсязі, однак станом на 30 березня 2023 року у відповідача, в порушення умов укладеного договору, прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим відбулося істотне порушення зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Станом на 15 січня 2024 року залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) складає 113 415 грн. 53 коп., заборгованість за пенею та порушенням грошового зобов`язання - 0 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 27 вересня 2024 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 08 квітня 2019 року в розмірі 50 120 грн. 57 коп. та судові витрати в розмірі 1 338 грн. 13 коп.

Не погоджуючись з рішенням, представник позивача АТ «Універсал Банк» - Македон О.А. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним встановленням обставин, що мають значення для справи. Ухвалюючи рішення, судом першої інстанції не було досліджено механізму отримання банківських послуг в рамках проекту monobank, а також процедуру погодження споживачем Умов і правил обслуговування рахунків. Зазначає, що підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що він ознайомлений з Умовами обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», Тарифами за карткою Monobank, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, та отримав їх примірники в мобільному додатку.

Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», опубліковані на офіційному сайті банку та доступні для ознайомлення в будь-який час. Відповідач завантажив мобільний застосунок, пройшов ідентифікацію, а також користувався кредитною карткою. Відтак, сторонами було погоджено усі істотні умови договору. Крім того, згідно алгоритму укладення договору вбачається, що без ознайомлення з Умовами обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», Тарифами за карткою Monobank, подальше укладення кредитного договору є неможливим.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вказує, позивачем не доведено належними та допустимими доказами укладення кредитного договору від 08.04.2019 року та на тих умовах, на які позивач посилається в позовній заяві, відсутні у додатках до позовної заяви додаток, у якому відповідно до анкети заявки мала бути визначена сума встановленого кредитного ліміту та умови його погашення, відсутні докази про направлення відповідачу та використання будь-якого ОТП-паролю.

Наголошує, що згідно з переліком осіб, які включені до Довірчого списку на офіційному сайті Центрального засвідчувального органу встановлено, що АТ «Універсал банк» до такого списку не був раніше та не включений на даний час, отже твердження позивача про те, що відповідачу був наданий електронний цифровий підпис, яким відповідач могла підписати «Умови та правила надання банківських послуг», «Тарифи банку», таблицю обчислення вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту не відповідає дійсності.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегією суддів визнано за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що анкету-заяву ОСОБА_1 підписано 08 квітня 2019 року, тоді як до позовної заяви додано Витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, затверджені протоколом Правління від 24 листопада 2021 року № 46 та набувають чинності з 27 листопада 2021 року. Таким чином, дата підписання анкети-заяви значно передує даті затвердження Банком умов кредитування. У зв`язку із вказаним їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. Таким чином, матеріали справи не містять доказів, що саме Умови, додані позивачем до позовної заяви, розуміла відповідач ОСОБА_1 та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів про погодження з відповідачем п. 5.9 Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank щодо нарахування відсотків на суму наданого кредиту за процентними ставками, зазначеним в Тарифах, що долучені до позовної заяви.

До матеріалів справи долучено виписку про рух коштів по картці ОСОБА_1

№ НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_2 , за період з 08 квітня 2019 року по 15 січня 2024 року.

З виписки вбачається, що станом на 15 січня 2024 року ОСОБА_1 встановлено кредитний ліміт 45 000 грн, розмір нарахованої банком заборгованості складає 113 415,53 грн, розмір витрат за період - 267 961,74 грн, розмір зарахувань за період - 154 546,21 грн.

Також, з наданої виписки по рахунку вбачається, що відповідач систематично користувався кредитними коштами, водночас, періодично вносив кошти на рахунок в рахунок в погашення заборгованості, про що зазначив у відзиві на позовну заяву.

Встановлено, що кредит відповідачеві надано шляхом встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок, факт використання кредитних коштів позичальником доводиться випискою по рахунку та розрахунком заборгованості станом на 15 січня 2024 року.

Згідно із наданим банком розрахунком станом на 15 січня 2024 року, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 08 квітня 2019 року становить 113 514,53 грн, що складається із використаного кредитного ліміту у розмірі 45 000,00 грн та овердрафту у розмірі 68 415,53 грн.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів по рахунку вбачається, що позивачем безпосередньо до загальної заборгованості по кредиту включалося та відповідно проводилося списання відсотків на загальну суму 63 294,96 грн (період списання з 01 травня 2020 року по 01 лютого 2023 року).

Оскільки матеріали справи не містять доказів про погодження з відповідачем п. 5.9 Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank щодо нарахування відсотків на суму наданого кредиту за процентними ставками, зазначеним в Тарифах, суд вважав, що позивач безпідставно нарахував ОСОБА_1 відсотки за користування кредитом та зараховував сплачені відповідачем кошти на погашення вказаних відсотків на загальну суму 63 294,96 грн.

Отже, задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходив з того, що позивачем не надано доказів погодження сторонами розміру процентів за користування кредитним лімітом, тому внесені відповідачем кошти в сумі 63 294,96 грн, повинні були бути зараховані на погашення заборгованості по тілу кредиту. Таким чином, розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором від 08 квітня 2019 року складає 50 120,57 грн (113 415,53 грн - 63 294,96 грн).

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, вважає їх законними та обґрунтованими, зробленими з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст.1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 08 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, у якій просила відкрити поточний рахунок на своє ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов.

Проставленням власноручного підпису під анкетою-заявою ОСОБА_1 підтвердила, що погоджується із тим, що ця анкета разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого підтверджує та зобов`язується виконувати його умови.

Також, підписавши анкету-заяву ОСОБА_1 підтвердила, що ознайомилася з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримала їх примірник у мобільному додатку, вони зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім того підтвердила, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, погодилась з тим, що про зміну дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

Просила вважати нанесений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі електронний цифровий підпис) обов`язковими при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в Банку. Також засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку. Також визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису.

ОСОБА_1 надала право та доручила АТ «Універсал банк» здійснювати договірне списання коштів з усіх її рахунків, відкритих у АТ «Універсал банк», без її додаткових розпоряджень, для погашення будь-яких її зобов`язань перед АТ «Універсал банк», що виникають з умов договору або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між нею та банком.

До матеріалів справи долучено виписку про рух коштів по картці ОСОБА_1

№ НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_2 , за період з 08 квітня 2019 року по 15 січня 2024 року.

З виписки вбачається, що станом на 15 січня 2024 року ОСОБА_1 встановлено кредитний ліміт 45 000 грн, розмір нарахованої банком заборгованості складає 113 415,53 грн, розмір витрат за період - 267 961,74 грн, розмір зарахувань за період - 154 546,21 грн.

Також з виписки вбачається, що позивачем безпосередньо до загальної заборгованості по кредиту включалося та відповідно проводилося списання відсотків на загальну суму 63 294 грн. 96 коп. (період списання з 01 травня 2020 року по 01 лютого 2023 року). Отже, банк нарахував ОСОБА_1 відсотки за користування кредитом та зараховував сплачені відповідачем кошти на погашення вказаних відсотків на загальну суму 63 294,96 грн.

Заявляючи позовні вимоги, АТ «Універсал Банк» посилався на те, що 08 квітня 2019 ОСОБА_1 підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. У вказаній анкеті-заяві зазначено, що відповідач погодилась з тим, що ця анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які були надані їй для ознайомлення.

Разом з тим, суд першої інстанції обґрунтовано прийняв до уваги, що анкету-заяву ОСОБА_1 підписано 08 квітня 2019 року, тоді як до позовної заяви додано Витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, затверджені протоколом Правління від 24 листопада 2021 року № 46 та набувають чинності з 27 листопада 2021 року. Таким чином, дата підписання анкети-заяви значно передує даті затвердження Банком умов кредитування. У зв`язку із вказаним їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви.

В матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, Паспорту споживчого кредиту «картка monobank» та Тарифів.

При цьому, витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, Паспорт споживчого кредиту «картка monobank», Тарифи, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 08 квітня 2019 року шляхом підписання анкети-заяви.

Підписана ОСОБА_1 анкета-заява до договору про надання банківських послуг містить лише її анкетні дані та контактну інформацію, та не містить жодних даних про умови кредитування та обрання нею певної банківської послуги.

Також, АТ «Універсал Банк» не довело належними та допустимими доказами підписання відповідачем Умов і правил, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту шляхом використання електронного цифрового підпису.

В матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді вказаних документів.

Паспорт споживчого кредиту за програмою Картка monobank не може бути прийнято до уваги, оскільки зі змісту цього паспорту вбачається, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.

Розрахунок заборгованості, виписка з рахунку також не є документами, які доводять погодження сторонами умов щодо розміру та сплати процентів.

Відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав уважати, що відповідач був ознайомлений саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту, та що сторонами було погоджено умови кредитування в частині визначення розміру та порядку сплати процентів за користування кредитом.

Згідно із наданим банком розрахунком станом на 15 січня 2024 року, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 08 квітня 2019 року становить 113 514,53 грн, що складається із використаного кредитного ліміту у розмірі 45 000,00 грн та овердрафту у розмірі 68 415,53 грн.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів по рахунку також вбачається, що позивачем безпосередньо до загальної заборгованості по кредиту включалося та відповідно проводилося списання відсотків на загальну суму 63 294,96 грн (період списання з 01 травня 2020 року по 01 лютого 2023 року).

Оскільки матеріали справи не містять доказів про погодження з відповідачем умов стягнення відсотків, їх зарахування до тіла кредиту, колегія суддів вважає, що позивач безпідставно нарахував у розмір заборгованості вказану складову (відсотки) та зарахував сплачені відповідачем кошти на погашення вказаних відсотків на загальну суму 63 294,96 грн.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором від 08 квітня 2019 року складає 50 120,57 грн, оскільки заявлена до стягнення сума 63 294 грн. 96 коп. із загальної суми заборгованості 113 415 грн. 53 коп. не є заборгованістю за тілом кредиту, як вказує банк, адже вона сформована за рахунок нарахованих та списаних в односторонньому порядку відсотків за користування кредитним лімітом.

Списання АТ «Універсал Банк» коштів в рахунок погашення заборгованості за відсотками не свідчить про узгодження відповідачем умов про порядок сплати та розмір процентної ставки. Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості у повному обсязі.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, представником АТ «Універсал Банк» доводів на спростування вказаних розрахунків суду не наведено.

Доводи апеляційної скарги представника позивача колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на викладений позивачем в апеляційній скарзі механізм реєстрації та отримання банківських послуг проекту «Monobank», згідно якого ознайомлення клієнта з Умовами і правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами банку, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту відбувається не в публічному доступі на сайті банку, а в мобільному додатку, відтак, матеріалами справи не доведено обставин ознайомлення відповідача під час укладення договору з документами саме в тій редакції, яка діяла на 08 квітня 2019 року.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і на правильність їх не впливають, зводяться до незгоди з висновками суду, які колегія суддів вважає обґрунтованими і такими, що відповідають обставинам справи, наявним у матеріалах справи доказам.

За змістом ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374 - 375, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк», яка подана представником Македоном Олександром Андрійовичем, - залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 вересня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 16 лютого 2026 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.