У Х В А Л А
про залишення позову без руху
Справа № 936/12/25
Провадження № 2/936/38/2025
03.01.2025 селище Воловець
Суддя Воловецького районного суду Закарпатської областві Павлюк С.С., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Ужанського національного природнього парку про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
позивач звернувся до суду з вказаною вище позовною заявою про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу .
Згідно з ч.1, ч.3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.
Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.
Суддя зазначає, що відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про сплату судового збору» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
З прохальної частини позову вбачається, що позивач просить суд стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.
За змістом приписів статей 94, 116, 117 КЗпП України та статей 1,2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.
Середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника. Отже, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», стосується позовних вимог про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі і не поширюється на вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Така правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 02.02.2022 у справі №705/2159/19, від 17.06.2021 у справі № 725/5849/20, від 08.09.2021 у справі № 265/5327/20.
За змістом п.1 ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників.
Таким чином, поняття «заробітна плата» та «середній заробіток» не є тотожними поняттями.
З урахуванням вищевикладеного, пільг щодо сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу Законом України «Про судовий збір» не передбачено.
Встановлено, що при подачі позовної заяви ОСОБА_1 не дотримався вищезазначених вимог, а саме: не зазначив ціни позову, оскільки ним пред`явлено позовну вимогу майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також не надано обґрунтованого розрахунок суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що підлягає стягненню на його користь.
Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №910/4518/16, позовна вимога про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні є майновою вимогою.
Відтак, позивачу слід сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір, виходячи зі ставки 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.
Враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду із позовом заявлено вимогу майнового характеру та не зазначено ціну позову, судовий збір за вказану вимогу не сплачено, тому позивачу слід сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 1211,20 грн.
З огляду на викладене, підстави для відкриття провадження у справі за поданою позовною заявою відсутні, така підлягає залишенню без руху.
Керуючись п.3 ч.3 ст.175, п.1 ч.1 ст.176, ч.1, ч.3 ст.185 ЦПК України, суддя, -
п о с т а н о в ив :
позовну заяву ОСОБА_1 до Ужанського національного природнього парку про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без руху.
Повідомити позивача про необхідність виправлення зазначених недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Роз`яснити позивачеві, що у разі не виконання ухвали суду в зазначений строк, позовна заява буде вважатись неподаною та повернут а позивачу.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Павлюк С.С.