Справа № 505/4124/22
Провадження № 2/505/705/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.12.2025 року м.Подільськ Одеської області

Подільський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючої судді Павловської Г.В.

при секретарі Киларь Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Осокіна С.Ю. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 та просить винести рішення про припинення стягнення аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 06.08.2014 року з нього на користь відповідаки ОСОБА_2 стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини від доходів щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09.09.2021 року він не є біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказана обставина не була відома на час ухвалення рішення про стягнення аліментів, що є підставою для припинення стягнення з нього аліментів.

Ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області від 02.07.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з викликом сторін.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Осокін С.Ю. не з`явились, представник позивача надав заяву, яка зареєстрована в канцелярії Подільського міськрайонного суду Одеської області за вх.№20271 від 11.12.2025 року, в якій просив справу розглядати без участі сторони позивача, на позовних вимогах наполягав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 не з`явилась, надала заяву, яка зареєстрована в канцелярії Подільського міськрайонного суду Одеської області за вх.№18941 від 27.11.2025 року, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала у їх задоволенні.

Дослідивши доводи позовної заяви та докази, додані учасниками до матеріалів справи, суд встановив наступне:

Згідно рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 06.08.2014 року по цивільній справі № 505/2786/14-ц з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини із всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 02.07.2014 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09.09.2021 року 01 грудня 2021 року по цивільній справі № 505/2711/19 задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про оспорювання батьківства та виключення запису про батька з актового запису про народження дитини.

Виключено відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця міста Бендери, Молдова, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , як батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з актового запису № 02 від 07 лютого 2009 року, відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 від 02.10.2020 року, складеного виконавчим комітетом Олексіївської сільської ради Котовського району Одеської області.

Виключено відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця міста Бендери, Молдова, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , як батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з актового запису № 731 від 26 листопада 2014 року, відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 від 26.11.2014 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Котовську та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області.

Вищевказане рішення суду набрало законної сили 11.10.2021 року.

Відповідно до ч.4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Дослідивши доводи сторін та письмові докази, додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Відповідно до ч.1, ч.3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За змістом статей 76-81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89 року, яка ратифікована Постановою ВР України N 789ХІІ (78912) від 27.02.91 року та набула чинності для України 27.09.91 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.3 вказаної Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 статті 18 Сімейного кодексу України, згідно якої, способом захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Відповідно до ч.1, ч.3 статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 не є біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказані обставини встановлені рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09.09.2021 року по цивільній справі № 505/2711/19.

За таких обставин припинення правовідношення, а саме - припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 за рішенням суду від 06.08.2014 року по цивільній справі № 505/2786/14, є належним способом захисту інтересів позивача в розумінні ч.2 ст.18 Сімейного кодексу України.

Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення стягнення з нього аліментів на користь відповідача, тому приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та припинити стягнення аліментів з позивача на користь відповідача.

Керуючись ст.ст. 180-184 СК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів - задовольнити.

Припинити стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 на користь відповідачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_4 аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються відповідно до рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 06.08.2014 року по справі № 505/2786/14-ц.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Су д д я Г.В. Павловська

Повний текст рішення складено та підписано 11.12.2025 року.