Справа № 354/2420/24
Провадження № 2-о/354/14/25
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

06 січня 2025 року м. Яремче

Суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Ковалюк О.М., ознайомившись із матеріалами справи за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин,-

в с т а н о в и л а:

16.12.2024 до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області надійшла заява про встановлення факту родинних відносин, відповідно до якої заявник просить встановити факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Ковалюк О.М. від 20.12.2024 заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків заяви.

31.12.2024 представником заявника ОСОБА_3 подано заяву до суду про усунення недоліків, до якої долучено заяву про залучення заінтересованої особи.

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить встановити факт того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його батьком.

Вищевказана заява мотивована тим, що в свідоцтві про народження заявника батьками вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Зі слів його матері, через сварки та непорозуміння між ними, з її слів батьком заявника був записаний ОСОБА_5 , а не справжній біологічний батько. Заявник стверджує, що його біологічним батьком є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого він називає батьком, з яким він разом проживає все життя і який його виховав. Оскільки ОСОБА_4 є особою похилого віку, то необхідність підтвердити родинні зв`язки виникне в майбутньому у питаннях спадкових відносин заявника та його батька. Окрім того, його батько є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується довідкою до акту МСЕК серія 10 ААА №894453. Встановлення родинних відносин для заявника є необхідним для оформлення постійного догляду за батьком як члена сім`ї, оскільки він фактично є єдиною особою, яка фізично може надавати такий догляд.

Перевіривши матеріали заяви та додані до неї документи, доходжу висновку про наступне.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п.5 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження, зокрема в пункті 1 зазначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В абз.2 п.15 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

У той же час процедура визнання батьківства встановлена ст. 128 СК України та полягає у визначенні спорідненості між батьком та самою дитиною у судовому порядку.

Згідно зі ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

З огляду на наведене, оскільки законодавством визначено, що процедура встановлення факту батьківства через суд можлива тільки після смерті особи, батьківство якої встановлюється (ст. 130 СК України), звертаю увагу на те, що норма СК України чітко вказує про необхідність звернення до суду саме з позовом про визнання батьківства, а не з заявою про встановлення факту батьківства.

Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч.3 ст. 128 СК України, в тому числі й самою дитиною, яка досягла повноліття.

Наведені норми кореспондуються з приписами п. 4, п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Як вбачається з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у кожному разі суддя зобов`язаний перевірити підвідомчість даної заяви суду. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви, а коли справу вже порушено - закриває провадження в ній.

В поданій до суду заяві про встановлення факту родинних відносин ОСОБА_1 фактично просить суд становити факт батьківства з метою набуття статусу надавача соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі як члена сім`ї.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1 вищезазначеної постанови Пленуму ВС України, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Визначаючи, чи пов`язується з встановлення факту виникнення у заявника певних цивільних прав та обов`язків, суд застосовує положення статті 1 ЦК України. За змістом частини першої статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р.

«Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Стаття 318 ЦПК України передбачає, що у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Отже, суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів, і тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження.

Заявник ОСОБА_1 зазначає в заяві, що ОСОБА_4 на даний час живий.

Крім того, заявником не надано доказів про те, що він чи ОСОБА_4 звертався в органи РАЦС із заявою про внесення змін в записі про батьківство, чи вживали інші заходи по отриманню документів, та не додано доказів неможливості їх отримання. Довідка до акту МСЕК серія 10 ААА №89445 про інвалідність ОСОБА_4 не є належним та достатнім доказом у даній справі.

Окрім того, основною метою встановлення факту родинних відносин для заявника є бажання оформити постійний догляд за батьком як члена сім`ї, оскільки за його твердженням він фактично є єдиною особою, яка фізично може надавати такий догляд. Однак із наданої заяви ОСОБА_1 та доданих до неї документів, суду не зрозуміло чому саме ОСОБА_1 є єдиною особою, яка фізично може надавати такий догляд.

Слід звернути увагу, що приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для невиконання публічних обов`язків або створення преюдиційного рішення суду для публічних відносин (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

Враховуючи, що заявлені вимоги, враховуючи їх мету, пов`язані з доведенням існування підстав для визнання (підтвердження) за заявником певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням, вважаю, що подана заява не підлягає розгляду в окремому провадженні в порядку цивільного судочинства.

Оскільки підтвердження факту родинних відносин між живими людьми не входить до компетенції суду, а вирішується іншим шляхом (внесення змін до відповідних документів у встановленому законом порядку), суддя дійшла висновку, що відсутні підстави для відкриття провадження по справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин.

Відповідно до ч. 1 п.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 186, 259, 260, 293- 294, 353 ЦПК України суддя, -

п о с т а н о в и л а:

відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: О. М. Ковалюк