УХВАЛА

24 грудня 2025 року

місто Київ

провадження № 14-148зц25

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Погрібного С. О.,

суддів Банаська О. О., Воробйової І. А., Гімона М. М., Ємця А. А., Кравченка С. І., Кривенди О. В., Мазура М. В., Мартєва С. Ю., Пількова К. М., Стрелець Т. Г., Ткача І. В., Ткачука О. С., Шевцової Н. В.

ознайомилася з позовною заявою та заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, Міністерства юстиції України щодо бездіяльності та порушення права на спадок за законом,

УСТАНОВИЛА:

1. ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , у грудні 2025 року подав до Великої Палати Верховного Суду позовну заяву до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, Міністерства юстиції України щодо бездіяльності та порушення права на спадок за законом разом із заявою про забезпечення позову.

2. Ухвалою від 18 грудня 2025 року Велика Палата Верховного Суду відмовила у прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , та повернула її заявнику разом із заявою про забезпечення позову.

3. ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , 23 грудня 2025 року повторно подав до Великої Палати Верховного Суду аналогічну позовну заяву та заяву про забезпечення позову.

4. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що у прийнятті позовної заяви потрібно відмовити та повернути її заявнику з огляду на такі міркування.

5. Цивільний процесуальний кодекс України (далі - ЦПК України) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (стаття 1 цього Кодексу).

6. Відповідно до частин першої та другої статті 26 ЦПК України підсудність справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя суду, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, визначається ухвалою суду вищої інстанції, постановленою без повідомлення сторін. Підсудність справ, у яких однією зі сторін є Верховний Суд або суддя цього суду, визначається за загальними правилами підсудності.

7. Статтею 23 ЦПК України встановлено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, зокрема крім справ щодо оскарження рішень третейських судів, оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів, які розглядаються апеляційними судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом (за місцезнаходженням арбітражу).

8. Згідно із частиною другою статті 24 та статтею 25 ЦПК України Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції. Верховний Суд переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.

9. У частині другій статті 45 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що Велика Палата Верховного Суду: 1) у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права; 2) діє як суд апеляційної інстанції у справах, розглянутих Верховним Судом як судом першої інстанції; 3) аналізує судову статистику та вивчає судову практику, здійснює узагальнення судової практики; 4) здійснює інші повноваження, визначені законом.

10. Отже, за правилами ЦПК України та наведеного Закону Велика Палата Верховного Суду, здійснюючи судочинство у цивільних спорах, не має повноважень діяти як суд першої інстанції.

11. Ураховуючи викладене, у прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , потрібно відмовити.

12. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) право доступу до суду є невід`ємною складовою права на суд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

(далі - Конвенція) (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, параграф 36).

13. «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду потребує регулювання

з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх «цивільних прав та обов`язків», пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуть для досягнення цієї мети (рішення від 16 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), заява № 28249/95, параграф 53).

14. Застосовані державою обмеження не можуть применшувати право доступу до суду настільки, щоб порушувати саму сутність цього права. Також обмеження права доступу до суду не є сумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо не переслідує «легітимну мету» і якщо немає «пропорційного співвідношення між використаними засобами та переслідуваною метою» (рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. The United Kingdom), заява № 8225/78, параграф 57; рішення від 21 вересня 1994 року у справі «Файєд проти Сполученого Королівства» (Fayed v. the United Kingdom), заява № 17101/90, параграф 65).

15. Отже, оскільки чинне законодавство не передбачає правових підстав для розгляду поданої позовної заяви ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , Великою Палатою Верховного Суду, тому в її прийнятті потрібно відмовити та повернути заявнику. Така відмова не порушує право ОСОБА_1 на доступ до суду, оскільки такий доступ забезпечується шляхом прийняття і розгляду позовної заяви національними судами у передбаченому для цього процесуальним законом порядку.

16. З наведених вище підстав Велика Палата Верховного Суду не приймає та повертає заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову подану разом із позовною заявою.

Керуючись статтями 6, 19 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції, статтями 23-26, 388, 404 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

У прийнятті до розгляду Великою Палатою Верховного Суду позовної заяви ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, Міністерства юстиції України щодо бездіяльності та порушення права на спадок за законом відмовити та повернути її заявнику разом із заявою про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С. О. Погрібний

Судді: О. О. Банасько М. В. Мазур

І. А. Воробйова С. Ю. Мартєв

М. М. Гімон К. М. Пільков

А. А. Ємець Т. Г. Стрелець

С. І. Кравченко І. В. Ткач

О. В. Кривенда О. С. Ткачук

Н. В. Шевцова