Номер провадження 2/205/5647/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 грудня 2025 року місто Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Дорошенко Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Гузь Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпрі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Споживчий центр», в особі представника Літовченко О.О., звернулося через підсистему «Електронний суд» до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 16.01.2025 року укладено Кредитний договір (оферти) №16.01.2025-100002215. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 20000 грн, шляхом перерахування коштів на платіжний засіб споживача НОМЕР_1; строком на 155 днів, дата повернення кредиту - 19.06.2025. Відповідно до умов кредитного договору за користування кредитними коштами позичальник зобов`язався сплатити проценти, денна процентна ставка складає 0,97%=(30200/20000)/155*100). Комісія, пов`язана з наданням кредиту становить 9 % від суми кредиту та дорівнює 1800,00 грн. Крім того, договором передбачено сплату комісії 1800,00 грн у кожному із чергових періодів. Також за кожен день неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання нараховується неустойка. Відповідач належним чином не виконує умови договору щодо погашення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість у розмірі 60200 грн, з яких: 20000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 24800 грн - проценти, 1800,00 грн - комісія, додаткова комісія (за обслуговування кредитної заборгованості) - 3600,00 грн, неустойка - 10000,00 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати по справі.

Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 25.09.2025 року відкрито провадження у даній цивільній справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачу було направлено копію ухвали суду від 25.09.2025 року за місцем його реєстрації. Поштове відправлення повернуте до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою». Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (постанова Верховного Суду від 18.03.2021 року у справі №911/3142/19).

Відповідач ОСОБА_1 у визначений судом п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву, такого не подав, про поважність причин не подання відзиву суд не повідомив, заява про поновлення строку для подання відзиву до суду станом на день винесення рішення також не поступала.

Клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.01.2025 ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №16.01.2025-100002215 (кредитної лінії), за умовами якого позичальнику 16.01.2025 надано кредит, шляхом перерахування коштів на належний позичальнику електронний платіжний засіб № НОМЕР_1 у розмірі 20000,00 грн, строком на 155 днів з дати його надання, дата повернення кредиту - 19.06.2025 (а.с. 23-35).

Умовами договору передбачено, що процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка - 1% в день застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів.

Процентна ставка «Економ» (надалі чергові періоди»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт» .

Комісія, пов`язана з наданням кредиту - 9% від суми кредиту та дорівнює 1800 грн. Комісія нараховується шляхом множення суми кредиту (база кредиту) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно графіку платежів.

Комісія, пов`язана із обслуговуванням кредитної заборгованості складає 1800,00 грн у кожному з 2 чергових періодів.

Договір підписаний одноразовим ідентифікатором Е521.

У графіку платежів, який є невід`ємною частиною кредитного договору №16.01.2025-100002215 встановлено графік розрахунків, де вказано, що дата видачі кредиту 16.01.2025, дата повернення - 16.06.2025 року, сума кредиту 20000,00 грн, проценти - 24800 грн, комісія - 1800 грн - комісія, додаткова комісія (за обслуговування кредитної заборгованості) - 3600 грн.

Також, 16.01.2025 року відповідачем ОСОБА_1 підписано одноразовим ідентифікатором А521 паспорт споживчого кредиту (а.с.36-40).

ТОВ «Споживчий центр» 16.01.2025 року переказало відповідачу грошові кошти у розмірі 20000,00 грн, за кредитним договором №16.01.2025-100002215 від 16.01.2025 року на платіжну карту НОМЕР_2 , що підтверджується повідомленням ТОВ Універсальні платіжні рішення від 08.08.2025 вих. № 42-808 (а.с.16).

Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №16.01.2025-100002215 від 16.01.2025 заборгованість ОСОБА_1 становить 60200,00 грн, з яких: 20000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 24800,00 грн - проценти, 1800,00 грн - комісія, додаткова комісія (за обслуговування кредитної заборгованості) - 3600,00 грн, неустойка - 10000,00 грн. (а.с.48).

Відповідно до ч. 1, 2 ст.207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями ст.526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Наявними у справі доказами доведено, що ТОВ «Споживчий центр» покладені на нього зобов`язання за кредитним договором № 16.01.2025-100002215 виконало в повному обсязі, надавши відповідачу 16.01.2025 грошові кошти в розмірі 20000,00 грн.

Із наданої позивачем довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 16.01.2025-100002215 вбачається, що суму боргу за тілом кредиту, процентами та комісією відповідач не погасив.

Відповідач не скористався правом подати відзив на позов та фактично не оспорив, що він не здійснив погашення боргу за кредитним договором.

Отже, заборгованість що складається: 20000,00 грн - основного боргу та 24800,00 грн - процентів суд стягує в повному обсязі.

Щодо стягнення заборгованості по комісії (пов`язаної з наданням кредиту) у розмірі 1800,00 грн та додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) у розмірі 3600,00 грн суд зазначає наступне.

Як вказав Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 листопада 2023 року (справа №204/224/21), якщо в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), та не узгоджено їх зі споживачем, то такі умови є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.12.2024 у справі №753/25744/21).

Оскільки, в кредитному договорі не обумовлено за перелік яких саме послуг позичальник повинен сплачувати комісію (пов`язану з наданням кредиту) у розмірі 1800,00 грн та додаткову комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) у розмірі 3600,00 грн, то таку умову кредитного договору слід вважати нікчемною та такою, яка суперечить Закону України «Про споживче кредитування» та Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що вимога позивача у частині стягнення з відповідача комісії (пов`язаної з наданням кредиту) у розмірі 1800,00 грн та додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) у розмірі 3600,00 грн є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Щодо стягнення неустойки, яку позивач просить стягнути в розмірі 10000,00 грн, суд дійшов таких висновків.

Пунктом 18 Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 (справа № 183/7850/22, пров. 61-14740св23) висловив правову позицію щодо тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у якій вказав, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/202 введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб. Надалі строк дії режиму воєнного стану неодноразово продовжувався та триває до цього часу.

Таким чином, нарахування позивачем неустойки в сумі 10000,00 грн за невиконання відповідачем грошового зобов`язання за кредитним договором під час дії воєнного стану є неправомірним, оскільки сума неустойки підлягає списанню.

Із наведених підстав, у стягненні 10000,00 грн неустойки суд відмовляє.

Враховуючи вищевикладене, суд стягує з ОСОБА_1 борг за наданим кредитом в розмірі 44800 грн, що включає: 20000,00 грн - основного боргу, 24800,00 грн - процентів, тим самим задовольняє позов частково.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог в розмірі 1802,72 грн (44800 грн х 2422,40 грн/60200 грн = 1802,72 грн).

Керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №16.01.2025-100002215 від 16.01.2025 року у розмірі 44800 (сорок чотири тисячі вісімсот) грн, з яких: 20000,00 грн - заборгованість за основним боргом, 24800,00 грн - заборгованість за процентами.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 1802 (одна тисяча вісімсот дві) грн 72 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін по справі:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», , адреса: 01032, м.Київ, вул.Саксаганського, 133-А, ел.пошта: ,

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Г.В.Дорошенко