Справа № 352/1657/24
Провадження № 22-ц/4808/263/25
Головуючий у 1 інстанції Струтинський Р. Р.
Суддя-доповідач Максюта
У Х В А Л А

06 січня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі судді Максюти І.О., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Струтинським Р.Р. 17 грудня 2024 року в м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області,повний текст якого складено 23 грудня 2024 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість: за договором позики № 5695791 в розмірі 18832 грн 60 коп, що складається з: 5800 грн заборгованості за основною сумою боргу, 13032,60 грн заборгованості за відсотками; за договором позики № 78927942 в розмірі 27285 грн 07 коп, що складається з: 6047,50 грн заборгованості за основною сумою боргу, 21237,57 грн заборгованості за відсотками; за кредитним договором №9487826в розмірі 15840 грн 60 коп, що складається з: 3360 грн заборгованості за основною сумою боргу, 11880,60 грн заборгованості за відсотками, 600 грн комісія; за кредитним договором №104133165 в розмірі 15635 грн 59 коп, що складається з: 3304 грн заборгованості за основною сумою боргу, 11741,59 грн заборгованості за відсотками, 590 грн комісія, а всього в загальному розмірі 77593 грн 86 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 3028 грн судових витрат.

На вказане рішення ОСОБА_1 з використанням системи «Електронний суд» подала апеляційну скаргу, яка не може бути прийнята апеляційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття апеляційного провадження з таких підстав.

Апелянт не сплатила судовий збір за подання апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В апеляційні скарзі апелянт ОСОБА_1 просить суд відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. Зазначає про те, що згідно довідок ОК-5 та ОК-7 загальна сума доходів ОСОБА_1 за попередній календарний рік (2023 рік) становила 88000,00 грн. А сума судового збору, яка підлягає до сплати на думку апелянта становить 4542,00 грн, що перевищує 5 % від її річного доходу (88000,00*5%=4400,00грн) та становить для неї надмірний фінансовий тягар.

Суд вважає, що підстави для задоволення такого клопотання відсутні з огляду на таке.

Згідно з частинами 1, 3 статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у поряду, визначеному законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Подані апелянтом довідки ОК-5 та ОК-7 які вказують на її доходи за попередній календарний рік (2023 рік) не вказують на обґрунтовані підстави для відстрочення сплати судового збору.

Апеляційний суд звертає свою увагу на те, що п.1 ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» на який посилається апелянт, вказує на відстрочку або розстрочку сплати судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Однак ОСОБА_1 у цій справі є відповідачкою, а тому посилання апелянта на п.1 ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» є необґрунтованим.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року ЄСПЛ підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає від держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Разом з тим, там де такі суди існують, гарантії, що містяться у статті 6 Конвенції, повинні відповідати, зокрема, забезпеченню ефективного доступу до цих судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх «цивільних прав та обов`язків» (рішення ЄСПЛ у справі «Гоффман проти Німеччини» («Hoffmann v. Germany») від 11 жовтня 2001 року, пункт 65; рішення ЄСПЛ у справі «Кудла проти Польщі» («Cudla v. Poland») від 26 жовтня 2000 року).

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Незадовільний матеріальний стан особи залежить і від відсутності у неї нерухомості, депозитів, акцій, активів у фінансових установах, документів про відсутність доходів членів сім`ї, відсутність чи наявність виплат соціальної допомоги, тощо.

Положення Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

З врахуванням вищенаведеного, апеляційний суд вважає, що апелянтом не надано достатніх доказів на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в 2024 році звернулося до суду першої інстанції з позовом як юридична особа .

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На день пред`явлення позову ставка судового збору становила 3028,00 грн.

Згідно пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до ч.3 статті 4 Закону України Про судовий збір при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Встановлено, що апелянт подала апеляційну скаргу через систему «Електронний суд» в електронній формі.

Отже, судовий збір який підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на рішення суду з врахуванням вищевказаного становить 3633,60 грн (3028*150*0,8).

Апелянту судовий збір у сумі 3 633,60 грн (три тисячі шістсот тридцять три гривні шістдесять копійок) необхідно сплатити на рахунок (IBAN): UA0009612; отримувач - ГУК в Iв.-Фр.об./ТГ Ів.-Фр./ 22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37951998; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050). При цьому, при заповненні платіжного документа у графі «Код платника» слід зазначити: *;101;__________(ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначити паспортні дані); судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Наявність відомчої ознаки: "80" Апеляційні суди, Назва суду: Івано-Франківський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

У зв`язку з цим апелянту, необхідно надати строк для усунення недоліків шляхом подання до апеляційного суду документу, що підтверджує сплату судового збору в повному розмірі, який слід направити до Івано-Франківського апеляційного суду або подати до суду докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

У разі, якщо апелянт не усуне недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та буде повернута апелянту.

Враховуючи викладене, в силу ст.ст. 185, 357 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням особі, яка подала апеляційну скаргу, строку для усунення недоліків поданої апеляційної скарги.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2024 року залишити без руху та надати апелянту строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Копію ухвали направити апелянту для виконання.

В разі невиконання цієї ухвали в зазначений термін, апеляційна скарга відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Максюта