БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1835/25
Провадження № 2/497/1200/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2025 року Болградський районний суд Одеської області у складі: головуючого - судді Кравцової А.В., секретар судового засідання Георгієва А.В., розглянувши за відсутністю сторін в залі суду в м.Болград цивільну справу за позовом заявою адвоката Шевченка Андрія Олександровича - представника Акціонерного товариства комерційний банк "Приват банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

01.08.2025р. представник позивача АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом про стягнення з гр. ОСОБА_1 трьох відсотків річних та інфляційні втрати за невиконання грошових зобов`язання за судовтм рішенням Болградського районного суду Одеської області від 26.03.2009р. у справі №2-ц-131 у розмірі 38881,9грн. та судових витрат - в розмірі сплаченого позивачем судового збору - 2684грн., посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що судове рішення від 26.03.2009 року по справі №2-ц-131 на цей час відповідачами не виконано.Відповідач добровільно не виконує зобов`язань за вказаним кредитним договором, надавши відповідні докази.

24.10.2025р. представник позивача надав суду додаткові пояснення та докази, які підвертжують, що рішення Болградського раійонного суду від 26.03.2009р. у справі №2-ц-131 суду не було виконано у примусовому порядку.

21.11.2025р. від відповідача надійшла заява, згідно якої вона, стверджуючи, що була поручителем за кредитом в своєї дочки, яка, по-перше, борг сплатила в повному обсязі, а по-друге - померла, - просить застосувати строки позовної давності стверджуючи, що рішення суду, на яке посилається позивач ухвалено 26.03.2009р., остання сплата за вказаним рішенням, як ствержує позивач, - нею здійснена 28.04.20211р. З дати ухвалення рішення до 2020р. пройшло 11 років, а з останнього платежу - 9 років. Тобто як найменш 9 років до початку карантину та 14 років до звернення до суду з позовною заявою позивач не здійснював ніяких дій для стягнення заборгованості та пропустив строк позовної давності.

Сторони у судове засідання неприбули, надали суду заяви про розгляд справи за їхньою відсутністю.

Згідно вимог ст.287 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомлених сторін - учасників справи, не перешкоджає її розгляду а, відповідно до ст.247 ЦПК України, - у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, - фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, відмовити у задовленні позовних вимог за наступних підстав..

30.04.2009 року відбулася державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з "Закрите Акціонерне Товариство Комерційний Банк "Приватбанк" (скорочено ЗАТ КБ "Приватбанк") на "Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк "Приватбанк" (скорочено ПАТ КБ "Приватбанк"), а потім 21.05.2028р. на Акціонерне Товариство Комерційний Банк "Приватбанк"(скорочено АТ КБ "Приватбанк"),

Згідно відомостей та матеріалів, наданих суду позивачем, рішенням Болградського районного суду Одеської обл. від 26.03.2009 року по справі №2-ц-131 позовні вимоги ЗАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволені.Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 :1) На користь Закритого Акціонерного Товариства Комерційний банк«Приватбанк»:- заборгованість за кредитному договору в сумі 197109,97грн.; 1730 гривень судових витрат. 2) На користь держави 292,95 гривень судових витрат.Стягнути з ОСОБА_1 на користь Закритого Акціонерного Товариства Комерційний банк «Приватбанк» 29294,91 грн..Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 292,95 гривень судових витрат.Судом встановлено, що: "...11.01.2008 року Закрите Акціонерне Товариство Комерційний банк «Приватбанк» та відповідач, ОСОБА_2 , уклали кредитний договір на суму 43571,79 доларів США. Ця сума була видана їй в той же день. Відповідач, ОСОБА_1 , по кредитному договору, укладеному ОСОБА_2 , є поручителем і з нею позивач уклав 11.01.2008 року договір поруки. Згідно п. 4 цього договору. ОСОБА_1 зобов`язалася перед позивачем відповідати солідарно з ОСОБА_2 в повному обсязі за своєчасне та повне виконання нею своїх зобов`язань по укладеному з позивачем кредитному договору, а згідно п.9 ще й сплачувати пеню за несвоєчасне виконання нею умов кредитного договору в розмірі 0,15% за день, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, за кожний день несплати.

Одержаний кредит ОСОБА_2 мала сплатити до 10.01.2013 року, починаючи з дня укладення кредитного договору, вносячи щомісяця в період з 11 до 15 числа кожного місяця оговорену суму, що становить 697,17 доларів США, з встановленими договором процентами:- 0,93% за користування кредитом, нарахованими на суму залишку боргу. - 0,14% винагороди за надання фінансового інструменту. В визначений договором строк, відповідач, ОСОБА_2 , кредит і проценти, нараховані банком, не сплачувала в зв`язку з чим, станом на 20.11.2008 року, за нею виникла заборгованість по сплаті кредиту і нарахованих процентів по ньому, а саме: 29124,32 доларів США заборгованість по кредиту, що становить по курсу долару США до гривні 179697,05 грн.; 1642,23 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом, що становить по курсу долару США до гривні 10132,56 грн.; 251,34 долара США заборгованість по винагороді, що становить по курсу долару США до гривні 1550,77 грн.; а всього 31017,89 доларів США, що становить по курсу долару США до гривні 191380,38 грн., яку вона, на день розгляду справи судом, ще не сплатила. В зв`язку з виникненням вказаної заборгованості позивач, на підставі п.2,33 Договору, 30.09.2008 року направив ОСОБА_2 зміни до укладеного з нею кредитного договору і вимагав дострокового повернення всієї суми кредиту з сплатою передбачених договором відсотків та неустойки в розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, але не менше 1грн.

Станом на 20.11.2008 року ця заборгованість становить 928,62 долара США, що становить по курсу долару США до гривні 5729,59 грн., яку вона, на день розгляду справи судом, теж ще не сплатила. Всього ж, згідно вимог позову, ОСОБА_2 , заборгувала позивачу 31946,51 доларів США, що становить по курсу долара США до гривні 197109,97грн. і ця сума нею, на день розгляду справи судом, ще не сплачена.

На підставі п.5 і п.9 договору поруки заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем становить ще й 4747,96 доларів США, що по курсу долару США до гривні дорівнює 29294,91 грн., які вона, на день розгляду справи судом, не сплатила." Вказане рішення суду набрало законної сили, однак, відповідачами не виконано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

Судове рішення від 26.03.2009 року у справі №2-ц-131, на твердження представника позивача, на цей час Відповідачами не виконано.

28.04.2011р. здійснено часткове погашення заборгованості в сумі 8935,56 доларів США, що еквівалентно 71 175,31 грн. (відповідно до курсу НБУ станом на 28.04.2011р. 7,9654грн. за 1 дол.США).

Таким чином, з 28.04.2011 р. до 23.06.2025 р. розмір заборгованості Відповідача за судовим рішенням від 26.03.2009 року по справі №2-ц-131 складав: 125934,66 грн. (197 109,97грн. - 71 175,31грн. = 125 934,66грн.).Таким чином, загальна сума трьох відсотків річних та інфляційних втрат за невиконання грошового зобов`язання за рішенням Болградського районного суду Одеської обл. від 26.03.2009 року по справі №2-ц-131 складає 38881.90 грн. (три проценти річних 11344,47 грн.+ інфляційні нарахування 27537,43грн.)

Разом з тим, відповідачем подано до суду заяву про застосування строку позовної давності.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до приписів ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Так, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України). У зобов`язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст.252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України).

За змістом цієї норми, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Початок позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Як вбачається з правового висновку, висловленого Верховним Судом України в постанові від 09 листопада 2016 року у справі №6-2251цс16, пред`явлення кредитором вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов`язання та зумовлює перебіг позовної давності. Пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої ст.1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевого строку виконання її умов.

Під виконанням сторонами зобов`язання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обов`язків, що випливають із зобов`язання, передбаченого Договором.

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов`язання, згідно з частиною третьою статті 254 ЦК України, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Якщо ж умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов`язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов`язку, то у разі неналежно виконання позичальником цих зобов`язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у Постанові від 19 березня 2014 року у справі 6-20цс14.

Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов`язання, тобто строку виконання зобов`язання в повному обсязі (кінцевий строк) або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Таким чином, пред`явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов`язання та зумовлює перебіг позовної давності.

У зв`язку з порушенням боржником виконання зобов`язання за кредитним договором АТ «ПриватБанк» використав право стягнення три проценти річних та інфляційні втрати за невиконання грошових зобов`язання за судовим рішенням Болградського районного суду Одеської області від 26.03.2009р. по справі №2-ц-131 у розмірі 38881,90грн.

Тому, є всі підстави вважати, що позивач втратив своє право на звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості, звернувшись з позовом про стягнення три проценти річних та інфляційні втрати за невиконання грошових зобов`язання за судовтм рішенням Болградського районного суду Одеської області від 26.03.2009р. по справі №2-ц-131 у розмірі 38881,90грн до суду 31.071.2055 року, тобто після спливу строків позовної давності.

Згідно з ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови у позові.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги банку про стягнення заборгованості за процентами, передбаченими умовами кредитного договору, однак нарахованими після закінчення строку його дії, у зв`язку зі зміною строку виконання основного зобов`язання, задоволенню не підлягають.

Також заяву про забезпечення позову,яка була додана до матеріалів справи підлягає залишення без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 522, 525, 526,527,530,257, 261, 267, 1050,1054 ЦК України, ст.ст. 1,2,4,7,8,12,13,81,133,137,141, 210, 228-229, 258, 259,263-268, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Відмовити в задоволені позовних вимог адвоката Шевченка Андрія Олександровича - представника Акціонерного товариства комерційний банк "Приват банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - у зв`язку з закінченням строку давності щодо вимог позову.

Залишити без розгляду заяву про забезпечення позову.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення його повного тексту, після чого набирає законної сили. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: bg.od.court.gov.ua. Повний текст судового рішення виготовлено 19.12.2025 року.

Суддя А.В. Кравцова