Справа №751/2701/25
Провадження №4-с/751/18/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

у складі: головуючого-судді Яременко І. В.

при секретарі Усік Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігів скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС», суб`єкт оскарження: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Авторгов Андрій Миколайович, стягувач ОСОБА_1 на дії приватного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ВІН ФІНАНС» звернулось до суду із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Авторгова Андрія Миколайовича, в якій просили: 1) визнати неправомірними дії (бездіяльність) приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Авторгова А.М. щодо відкриття виконавчого провадження на підставі заяви стягувача від 12.03.2025; 2) визнати неправомірними дії (бездіяльність) приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Авторгова А.М. щодо порушення порядку направлення боржнику документів виконавчого провадження; 3) зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Авторгова Андрія Миколайовича надати докази надсилання постанов про відкриття виконачого провадження від 13.03.2025 за адресою боржника; 4) визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №77507311 від 13.03.2025 з примусового виконання виконавчого листа №751/1088/24; 5) визнати неправомірною та скасувати постанову про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні №77507311 від 13.03.2025; 6) визнати неправомірною та скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №77507311 від 13.03.2025.

Узагальнений зміст скарги зводиться до того, що заява стягувача ОСОБА_1 про примусове виконання не відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема, в ній відсутні назва та дата видачі виконавчого документу, відсутня назва органу, який видав виконавчий документ, відсутня дата народження стягувача, не долучені реквізити документа, що посвідчує особу стягувача.

На адресу ТОВ «ВІН ФІНАНС» станом на 19.03.2025 не надходили постанова про відкриття виконавчого провадження №77507311 від 13.03.2025, відомості про надсилання на адресу боржника всіх інших постанов, ухвалених приватним виконавцем у виконавчому провадженні відсутні.

04.04.2025 через систему «Електронний суд» від приватного виконавця Авторгова А.М. надійшов відзив на скаргу в якому вказує, що 13.03.2025 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №77507311. Копію постанови направлено боржнику 14.03.2025. Відповідно до інформації з АТ «Укрпошта» вищевказана постанова отримана боржником 20.03.2025. Відповідно до інформації з АСВП боржник має зареєстрований кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС. 13.03.2025 приватним виконавцем винесено постанову про арешт кошів боржника №77507311. Копію постанови направлено до АТ «Сенс Банк» та направлено платіжну інструкцію до АТ «Сенс Банк». 13.03.2025 на рахунок обліку депозитних сум приватного виконавця надійшли кошти достатні для погашення суми боргу, основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження. 14.03.2025 приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Вважає скаргу безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Просить суд врахувати висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 03.08.2022 року у справі № 752/2605/13-ц провадження № 61-292св22, в якій міститься правова позиція щодо того, що ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим. У скарзі боржником не зазначено, які його права чи свободи порушені діями приватного виконавця при виконанні судового рішення, також не вказано за захистом якого саме права чи інтересу скаржник звернувся до суду та не зазначено які права боржника буде поновлено скасуванням оскаржуваних постанов. Жодної підстави для повернення виконавчого листа №751/1088/24 виданого 11.03.2025 Новозаводським районним судом м. Чернігова без прийняття до виконання не існувало. Свої дії як приватного виконавця вважає законними, спрямованими на забезпечення виконання рішення, а постанову про відкриття виконавчого провадження та всі інші постанови від 13.03.2025 у виконавчому провадженні ВП №77507311, такими, що відповідають вимогам законодавства (а.с.38-41).

18.04.2025 від представника стягувача адвоката Підгорного К.Є. через систему «Електронний суд» надійшли заперечення на скаргу, в яких вказує, що скаржник самостійно спростовує свої твердження, що містяться у змісті скарги за допомогою доказів, які додані скаржником до скарги, зокрема копією постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №77507311 від 13.03.2025, що свідчить про спростування твердження щодо її неотримання. При цьому законодавчий обов`язок з виконання боржником судових рішень у справі №751/1088/24 виник у скаржника з дня набрання законної сили цих судових рішень, а не з моменту отримання копії постанов виконавця про відкриття виконавчого провадження. Скасування рішення приватного виконавця з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості. В скарзі товариство стверджує про можливі недоліки, проте які є формальними, які є несуттєвими, такими, що не є перешкодою виконавцю виконати рішення суду в примусовому порядку, як наслідок немає підстав щоб задовольнити скаргу боржника. Постанови приватного виконавця, зокрема щодо відкриття виконавчого провадження, а також дії приватного виконавця щодо прийняття до виконання виконавчого листа є такими, що прийняті/вчинені відповідно до закону, в межах повноважень приватного виконавця, при цьому права скаржника не були порушені (а.с. 59-62).

Представник скаржника, стягувач ОСОБА_1 , приватний виконавець Авторгов А.М. у судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно із ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить наступних висновків.

Судом встановлено, що 11.03.2025 Новозаводським районним судом міста Чернігова на підставі рішення Чернігівського апеляційного суду було видано виконавчий лист №751/1088/24 щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІН ФІНАНС" на користь ОСОБА_1 213444 грн 13 коп інфляційних втрат та трьох відсотків річних, що складається із: 179051 грн 90 коп інфляційних втрат та 34392 грн 23 коп три відсотки річних, за період з 01.02.2021 до 30.10.2023, судового збору у розмірі 2122 грн 57 коп за розгляд справи судом першої інстанції, витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 8800 грн, витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 6600 грн, який відповідає вимогам, визначеними ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

12.03.2025 ОСОБА_1 звернувся до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Авторгова А.М. із заявою про прийняття виконавчого документа № 751/1088/24 до виконання (а.с.13).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Авторгова А.М. від 13.03.2025 відкрито виконавче провадження ВП № 77507311 з виконання виконавчого листа №751/1088/24, виданого 11.03.2025 Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІН ФІНАНС" на користь ОСОБА_1 213444 грн13 коп інфляційних втрат та трьох відсотків річних, що складається із: 179051 грн 90 коп інфляційних втрат та 34392 грн 23 коп три відсотки річних, за період з 01.02.2021 до 30.10.2023, судового збору у розмірі 2122 грн 57 коп за розгляд справи судом першої інстанції, витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 8800 грн, витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 6600 грн (а.с.15).

Копію постанови направлено боржнику 13.03.2025 року (а.с.16).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Авторгова А.М. від 13.03.2025 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» основну винагороду у сумі 23096,67 грн (а.с.18).

Копію постанови направлено боржнику 13.03.2025 року (а.с. 46).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Авторгова А.М. від 13.03.2025 визначено для боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» розмір мінімальних витрат виконавчого провадження: плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження 69,00 грн, загальна сума мінімальних витрат 69,00 грн (а.с.17).

Копію постанови направлено боржнику 13.03.2025 року (а.с.45).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Авторгова А.М. від 13.03.2025 накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунка/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику Товариству з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 254132,37 грн (а.с. 51-зворот - 52).

Копію постанови направлено боржнику 13.03.2025 року (а.с. 51).

13.03.2025 з метою повного фактичного виконання рішення приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Авторговим А.М. направлено платіжні інструкції до АТ «Сенс Банк» (а.с. 52-зворот).

13.03.2025 на рахунок обліку депозитних сум приватного виконавця надійшли кошти для погашення суми боргу, основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження (а.с. 53).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Авторгова А.М. від 14.03.2025 виконавче провадження ВП №77507311 з примусового виконання виконавчого листа №751/1088/24 виданого 11.03.2025 Новозаводським районним судом м. Чернігова щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІН ФІНАНС" на користь ОСОБА_1 213444 грн 13 коп інфляційних втрат та трьох відсотків річних, що складається із: 179051 грн 90 коп інфляційних втрат та 34392 грн 23 коп три відсотки річних, за період з 01.02.2021 до 30.10.2023, судового збору у розмірі 2122 грн 57 коп за розгляд справи судом першої інстанції, витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 8800 грн, витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 6600 грн, - закінчено. Припинено чинність арештів боржника накладених постановою про арешт коштів боржника ВП №77507311 від 13.03.2025 (а.с.56-зворот).

Копію постанови про закінчення виконавчого провадження приватним виконавцем направлено сторонам виконавчого провадження, АТ «Сенс Банк» для виконання та відома (а.с. 56).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення врегульовано Розділом VII Цивільного процесуального кодексу України та Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 447-1 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно із ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист, виданий судом, є виконавчим документом, який відповідно до цього Закону підлягає примусовому виконанню.

За змістом частин першої та другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону (пункт 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання судових рішень зазначено, що заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом з оригіналом (дублікатом) виконавчого документу. У заяві зазначаються в тому числі: назва і дата виконавчого документі; прізвище, ім`я, по батькові стягувача; його дата народження та місце проживання та перебування; реєстраційний номер облікової картки платника податків; номер телефону; унікальний номер в Єдиному державному демографічному реєстрі за наявності; спосіб перерахування стягнутих коштів; реквізити рахунку.

Аналізуючи зміст заяви ОСОБА_1 від 12.03.2025 суд доходить висновку, що не зазначення в заяві дати народження стягувача, дати видачі виконавчого документу та назви органу, який видав виконавчий документ не є підставою для повернення без прийняття до виконання виконавчого документу передбачених ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Посилання ж в скарзі на не зазначення в заяві про пред`явлення до виконання виконавчого документу реквізитів документу, що посвідчує особу вимогами Інструкції з організації примусового виконання судових рішень не передбачено.

Проаналізувавши вказані вимоги Закону та надану суду копію заяви про відкриття виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що зазначена заява відповідає вказаним положенням Закону.

Отже, твердження заявника про протиправне відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження № 77507311 є безпідставними, а повернення виконавчих документів виключно з таких підстав є формалізмом, який не сприяє забезпеченню ефективного виконання судових рішень на практиці та фактично призводить до затягування виконання виконавчого листа, що порушує право на ефективний судовий захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» документи виконавчого провадження органам та особам, які мають електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), яка забезпечує обмін документами, надсилаються виключно в електронній формі.

Відповідно до інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, ТОВ «ВІН ФІНАНС» має зареєстрований кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС з 15.10.2019 року (а.с. 47-зворот).

Крім того, приватним виконавцем Авторговим А.М. копія постанови про відкриття виконавчого провадження № 77507311 направлена боржнику ТОВ «ВІН ФІНАНС» за адресою, зазначеною судом у виконавчих документах м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8 (а.с. 48).

За правилами адміністративного судочинства можуть оскаржуватися рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинені під час виконання ухвалених в адміністративній справі судових рішень, а також виконавчих документів, виданих іншими, ніж суд, органами та посадовими особами, оскільки закон не встановлює для такого оскарження іншого порядку судового оскарження.

ТОВ «ВІН ФІНАНС» оскаржує, в тому числі, постанови приватного виконавця про стягнення з боржника основної винагороди та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, тобто виконавчі документи, видані іншими, ніж суд, органами та посадовими особами.

У статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» розмежовано юрисдикцію спору за об`єктом оскарження. Якщо оскаржується рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання саме судового рішення, то спір підлягає розгляду у суді, який видав виконавчий документ (частина перша цієї статті). У разі оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо безпосередньо виконання рішень інших органів (посадових осіб), спір розглядається у порядку адміністративного судочинства (фрагмент частини другої цієї статті).

Частина друга статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» установлює, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Тобто у фрагменті частини другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» «у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів» наведено лише кілька видів постанов виконавця, які оскаржуються в порядку адміністративного судочинства.

Частина друга статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» окремо визначає, що постанови виконавця про стягнення витрат виконавчого провадження можуть бути оскаржені до адміністративного суду.

Зазначене узгоджується з висновками викладеними у Постанові Великої Палати Верховного суду від 11.09.2024 року у справі № 310/2210/21.

Згідно п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, в частині вирішення вимог скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» на дії приватного виконавця про визнання неправомірними та скасування постанов про стягнення з боржника основної винагороди та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в цій частині вимог скарга підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що заявником не доведено невідповідність дій державного виконавця вимогам законодавства, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги в частині вимог про визння неправомірними дії (бездіяльність) приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Авторгова А.М. щодо відкриття виконавчого провадження на підставі заяві стягувача від 12.03.2025, визнання неправомірними дії (бездіяльність) приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Авторгова А.М. щодо порушення порядку направлення боржнику документів виконавчого провадження, зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Авторгова Андрія Миколайовича надати докази надсилання постанов про відкриття виконачого провадження від 13.03.2025 за адресою боржника, визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №77507311 від 13.03.2025 з примусового виконання виконавчого листа №751/1088/24 з підстав їх необґрунтованості, в частині вирішення вимог скарги ТОВ «ВІН ФІНАНС» на дії приватного виконавця про визнання неправомірними та скасування постанов про стягнення з боржника основної винагороди та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, - провадження підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», статтями 10, 13, 211, 255, 258-261, 450-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Авторгова Андрія Миколайовича в частині вимог про визння неправомірними дії (бездіяльність) приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Авторгова А.М. щодо відкриття виконавчого провадження на підставі заяви стягувача від 12.03.2025, визнання неправомірними дії (бездіяльність) приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Авторгова А.М. щодо порушення порядку направлення боржнику документів виконавчого провадження, зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Авторгова Андрія Миколайовича надати докази надсилання постанов про відкриття виконачого провадження від 13.03.2025 за адресою боржника, визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №77507311 від 13.03.2025 з примусового виконання виконавчого листа №751/1088/24 з підстав їх необґрунтованості, відмовити.

В частині вирішення вимог скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» на дії приватного виконавця про визнання неправомірними та скасування постанов про стягнення з боржника основної винагороди та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, - провадження закрити.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС», що розгляд даної справи в частині вимог скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» на дії приватного виконавця про визнання неправомірними та скасування постанов про стягнення з боржника основної винагороди та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження віднесено до адміністративної юрисдикції, з вказаними вимогами слід звертатись в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

Суддя І. В. Яременко