Дата документу 03.01.2025 Справа № 333/9234/24
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 333/9234/24 Пр. № 22-ц/807/159/25 Головуючий у 1-й інстанції: Круглікова А.В. Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кухаря С.В. Подліянової Г.С.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2024 року про передачу справи на розгляд іншого суду у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів з відповідача

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 в порядку ст. 27 ч. 1 ЦПК України (Підсудність справ за місцем проживання або місцезнаходження відповідача) звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з вищезазначеним позовом (а.с. 1-3), в якому просив: - звільнити його - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від сплати аліментів на утримання дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються на підставі наказу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.09.23 по справі № 333/8542/23; - винести рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) аліментів на його - ОСОБА_3 користь на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Круглікову А.В. (а.с. 18).

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2024 року (а.с. 23) дану справу передано для розгляду за підсудністю до Заводського районного суду м. Запоріжжя.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції у цій справі, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, відповідач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 32-35) просила ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до Комунарського районного суду м. Запоріжжя для продовження розгляду.

В автоматизованому порядку 06.11.2024 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С.,суддів Кочеткову І.В. та Подліянову Г.С.(а.с. 41). Ухвалою апеляційного суду від 06.11.2024 року (а.с. 42-44) дану справу витребувано у суду першої інстанції, яка фактично надійшла 15.11.2024 року (а.с.45). Ухвалою апеляційного суду від 18.11.2024 року апеляційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків (а.с.46), які було усунуто апелянтом у встановлений апеляційним судом строк - 01.12.2024 року (а.с.50-54). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 09.12.2024 року (а.с. 55), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання (а.с. 56).

Оскільки, згідно зі ст. 353 ч. 1 п. 9 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо … передачі справи на розгляд іншого суду. Відповідно до ст. 369 ч. 2 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах … 9 … частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Позивач не скористався своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача у цій справі. Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

В автоматизованому порядку 03.01.2025 року суддею Кухар С.В. у цій справі замінено суддю Кочеткову І.В. у зв`язку із тривалою відпусткою останньої (а.с.60-61).

Самовідводи у цій справі відсутні, відводів у цій справі не заявлено.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В силу вимог ст. 374 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п.1).…змінити рішення (п.2).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для …зміни рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (ст. 376 ч. 4 ЦПК України).

В силу вимог ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, постанови.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що хоча суд першої інстанції, правильно передаючи матеріали цієї справи на розгляд за підсудністю до Заводського районного суду м. Запоріжжя, правильно керувався ст.ст. 27, 31, 32, 260 ЦПК України та правильно виходив із того, що дана справа не підсудна Комунарському районному суду м. Запоріжжя.

Оскільки, згідно і з ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Так, на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом зроблено відповідний запит. 23.10.2024 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання позивача, відповідно до якої ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.21-22).

Отже, цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів з відповідача відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Василівського районного суду Запорізької області.

Розпорядженням Верховного Суду від 14.09.2022 року № 49/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ судів Запорізької області» відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судом здійснювати правосуддя під час воєнного стану, визначено територіальну підсудність справ підсудних Василівському районному суду Запорізької області за Заводським районним судом м. Запоріжжя.

Відповідно до ч.9 ст.187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Частиною 1 ст. 32 ЦПК України визначено, що спори між судами про підсудність не допускаються.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що цивільна справа №333/9234/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів з відповідача підлягає передачі для розгляду за підсудністю до Заводського районного суду м. Запоріжжя.

Проте, суд першої інстанції помилково не звернув уваги у цій справі на те, що позивач ОСОБА_3 у цій справі прямо у своєму вищезазначеному позові (а.с.1) зазначав, що він звертається до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із вищезазначеним позовом не в порядку ст. ст. 28 ч. 1 ЦПК України (Підсудність справ за вибором позивача), а в порядку ст. 27 ч. 1 ЦПК України (Підсудність справ за місцем проживання або місцезнаходження відповідача) - фактичним місцем проживання відповідача ОСОБА_6 : АДРЕСА_2 , як внутрішньо переміщеної особи, із додаванням до позову довідки від 10.03.2023 року № 2327- на підтвердження останнього (копія а.с. 6).

І хоча позивач ОСОБА_3 із вищезазначеною ухвалою суду першої інстанції від 23 жовтня 2024 року про передачу цієї справи на розгляд до іншого суду за підсудністю погодився, останню в апеляційному порядку не оскаржував.

Відповідач ОСОБА_1 у своїй вищезазначеній апеляційній скарзі у цій справі (а.с.32-40) наполягала на тому, що дана справа підсудна Комунарському районному суду м. Запоріжжя саме в силу вимог ст. 27 ч. 1 ЦПК України (за зареєстрованим у встановленому законом порядку її місцем проживання у Комунарському районі м. Запоріжжя, як відповідача у цій справі).

При цьому, апеляційним судом також встановлено, що хоча суд першої інстанції у цій справі при вирішенні питання підсудності цієї справи правильно витребував інформацію про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання обох сторін та у тому числі отримав інформацію із Єдиного державного демографічного реєстру 23.10.2024 року у тому числі відносно відповідача ОСОБА_1 (а.с. 19-20), за змістом якої: зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання останньої, як відповідача також є: АДРЕСА_1 (а.с.21-22), що у тому числі додатково підтверджується і довідкою відносно відповідача про взяття останньої на облік внутрішньо переміщеної особи, копія якої додавались у цій справі позивачем до його позову (а.с.6) та відповідачем у подальшому до її апеляційної скарги у тому числі не лише відносно себе, а також відносно позивача та малолітньої дитини (копії а.с. 38-40).

Однак, суд першої інстанції помилково у цій справі не надав оцінки у тому числі вищезазначеній отриманій інформації відносно зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання відповідача ОСОБА_1 , та, відповідно, дотримання (недотримання) позивачем вимог підсудності при подачі вищезазначеного позову до Комунарського районного суду м. Запоріжжя саме на підставі ст. 27 ч. 1 ЦПК України (Підсудність справ за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача), а тому апеляційний суд в порядку часткового задоволення апеляційної скарги відповідача вважає за необхідне змінити мотивувальну частину ухвали суду першої інстанції у цій справі, зокрема шляхом доповнення мотивування суду першої інстанції у вказаній частині у тому числі, яке фактично співпадає із вищезазначеним мотивуванням суду першої інстанції в частині визначення саме зареєстрованого у встановленому законом порядку місце проживання позивача ОСОБА_3 , яке одночасно є і зареєстрованим у встановленому законом місцем проживання відповідача ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 (а.с.6, 19-22, 38-40).

Оскільки, взяття на облік внутрішньо переміщеної особи сторін у цій справі за іншими адресами вже на території, підконтрольній Україні, з метою отримання відповідних соціальних виплат тощо, не змінює зареєстрованого в установленому законом порядку їх вищезазначеного місця проживання саме на території Василівського району Запорізької області, тимчасово окупованої внаслідок військової агресії РФ, та, відповідно, підсудності цієї справи Заводському районному суду м. Запоріжжя в порядку ст. 27 ч. 1 ЦПК України, з урахуванням розпорядження Верховного Суду від 14.09.2022 року № 49/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ судів Запорізької області» відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яким, враховуючи неможливість судом здійснювати правосуддя під час воєнного стану, визначено територіальну підсудність справ підсудних Василівському районному суду Запорізької області за Заводським районним судом м. Запоріжжя.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 слід задовольнити частково, ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2024 року у цій справі слід змінити, виклавши мотивувальну частину останньої в редакції цієї постанови.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. ч. 1, 13 ЦПК України в разі лише часткового задоволення апеляційної скарги відповідача при вищевикладених обставинах, остання не має права на компенсацію за рахунок позивача будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Керуючись ст.ст. 12, 81-82, 89, 367-368, 371 - 372, 374 - 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2024 року у цій справі змінити, виклавши мотивувальну частину останньої в редакції цієї постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 03.01.2025 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кухар С.В. Подліянова Г.С.