Справа № 128/2170/24
Провадження №22-ц/801/411/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Карпінська Ю. Ф.
Доповідач :Шемета Т. М.
УХВАЛА

02 січня 2025 рокуСправа № 128/2170/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Шемети Т. М.,

суддів: Сала Т. Б., Сопруна В. В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 29 травня 2024 року про повернення позовної заяви у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та відшкодування матеріальної шкоди,

встановив:

29 травня 2024 року ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області зазначену позовну заяву ОСОБА_1 йому ж повернуто з тих підстав, що вона не підписана.

31 грудня 2024 року, не погодившись із постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частини перша статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства (п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ч. ч. 1-2, 4 ст. 44 ЦПК України).

У тексті апеляційної скарги ОСОБА_1 використовує лексику, яка не притаманна для написання ділових документів, зокрема апеляційних скарг, а саме він, висловлюючись щодо судді першої інстанції, називає її «працівник суду», «кандидат юридичних неуків», тощо. Зазначає, що в оскаржуваній ним ухвалі «є посилання на низку непотрібних ухвал Верховного суду, як судову практику» Крім того, ОСОБА_1 , висловлюючись щодо суддів апеляційного суду, називає їх «працівники», у прохальній частині заявляє клопотання «про відвід усьому складу цивільної палати Вінницького апеляційного суду», також в апеляційній скарзі застосовує такі висловлювання щодо суддів: «Увага до працівників апеляційного суду ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 !…»; «У тому випадку, якщо працівники апеляційного суду намагатимуться повторно та даремно відтягувати розгляд апеляційної скарги а також завдавати для країни збитків я залишаю за собою право … звернутися до вищої зради правосуддя зі скаргою».

Перелічені висловлювання ОСОБА_1 виходять за межі нормальної, коректної та легітимної критики, є виявом зневаги до суддів та судової системи загалом, а тому такі дії скаржника повинні кваліфікуватися як зловживання правом на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 29 травня 2024 року подається ОСОБА_1 дев`ятий раз, а її зміст є ідентичним тим апеляційним скаргам, які подані ним раніше та повернуті йому, а саме:

-постановою Вінницького апеляційного суду від 13.06.2024 року визнано зловживанням ОСОБА_1 процесуальними правами, апеляційна скарга повернена, застосовано захід процесуального примусу у виді штрафу в розмірі 3028 грн;

-постановою Вінницького апеляційного суду від 25.07.2024 року апеляційна скарга визнана неподаною та повернена ОСОБА_1 ;

-постановою Вінницького апеляційного суду від 12.08.2024 року апеляційна скарга повернена через відсутність підпису;

-постановою Вінницького апеляційного суду від 26.08.2024 року апеляційна скарга повернена через відсутність підпису

- постановою Вінницького апеляційного суду від 23.10.2024 року апеляційна скарга повернена через відсутність підпису;

-постановою Вінницького апеляційного суду від 07.11.2024 року визнано зловживання ОСОБА_1 процесуальними правами, апеляційна скарга повернена, застосовано захід процесуального примусу у виді штрафу в розмірі 6 056 грн;

-постановою Вінницького апеляційного суду від 21.11.2024 року визнано зловживання ОСОБА_1 процесуальними правами, апеляційна скарга повернена, застосовано захід процесуального примусу у виді штрафу в розмірі 6 056 грн;

-постановою Вінницького апеляційного суду від 09.12.2024 року визнано зловживання ОСОБА_1 процесуальними правами, апеляційна скарга повернена, застосовано захід процесуального примусу у виді штрафу в розмірі 6 056 грн.

Наведений у ч. 2 ст. 44 ЦПК України перелік дій, що можуть бути визнані судом зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним, суд може визнати таким зловживанням також інші дії, які мають відповідну спрямованість і характер.

Отже, апеляційний суд виснує, що подання дев`ятий раз аналогічної за своїм змістом апеляційної скарги (яка відрізняється лише тим, що містить підпис під її текстом), в якій вжито нелегітимну лексику, яка не оплачена судовим збором, та в якій міститься заява про відвід усьому складу цивільної палати Вінницького апеляційного суду, - є зловживанням ОСОБА_1 процесуальним правами, яке носить систематичний характер.

Одночасно апеляційний суд акцентує увагу на тому, що така процесуальна поведінка ОСОБА_1 не спрямована на досягнення мети звернення до суду: для захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 Цивільного процесуального кодексу України), оскільки з травня 2024 року, коли суд першої інстанції повернув йому позовну заяву через відсутність підпису, він не скористався правом повторно подати позов, який за формою та змістом відповідав би вимогам статей 175, 177 ЦПК України, будь-яких об`єктивних перешкод для цього з боку органів судової влади не існує, натомість він принципово подає численну кількість разів непідписану апеляційну скаргу із нелегітимною лексикою.

Учасник судового процесу має користуватися процесуальними правами саме з метою виконання завдання цивільного судочинства, сприяючи тим самим суду у здійсненні правосуддя. Якщо ж такий учасник здійснює певну процесуальну дію не з цією метою, а для досягнення інших цілей (образити, принизити суд, його суддів, інших учасників процесу, виявити до них і до їхніх дій власні негативні емоції тощо), він виходить за межі дійсного змісту відповідного процесуального права, тобто зловживає ним. Правова система має бути спроможною ефективно захистити себе від цих дій. І саме на такий захист спрямовані заходи, які суд застосовує через зловживання учасником судового процесу процесуальними правами. Відповідні заходи передбачені у ч. ч. 3, 4 ст. 44, п. 1 абз. 2 ч. 4 ст. 135, ч. 9 ст. 141, ч. 1 ст. 143, п. 5 ч. 1 ст. 144, статті 148 ЦПК України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 липня 2021 року у справі № 9901/235/20, ухвала Великої Палати Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 9901/598/19).

Дії учасника справи чи його представника мають не лише за формою, але й за змістом відповідати завданню цивільного судочинства. Зміст права на справедливий суд несумісний зі свідомим виявом такими особами неповаги до честі, гідності, репутації іншого учасника, суду, суддів тощо. У процесуальних відносинах, намагаючись донести певну думку до суду, учасник судового процесу має ретельно підбирати слова, а також з обережністю виявляти емоції щодо інших учасників, суду та конкретних суддів. Суд не має толерувати використання у процесуальних заявах образливих характеристик (постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц, від 14 березня 2019 року у справі № 9901/34/19, від 07 листопада 2019 року у справі № 9901/324/19, від 07 квітня 2021 року у справі № 9901/23/21, від 08 липня 2021 року у справі № 9901/235/20, ухвала від 27 жовтня 2021 року у справі № 9901/598/19).

Аналогічно Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див. mutatis mutandis ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 4 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02)).

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання дій ОСОБА_1 зловживанням процесуальними правами та повернення йому апеляційної скарги на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 29 травня 2024 року, до нього, з метою запобігання в подальшому зловживанню ОСОБА_1 процесуальними правами, з урахуванням раніше застосованих стягнень, необхідно застосувати заходи процесуального примусу у виді штрафу в розмірі двох прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що згідно зі статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року становить 6 056 грн 00 к, стягнувши цю суму в дохід Державного бюджету України(статті 143, 144, 148 ЦПК України).

Керуючись статтями 44, 143, 148, 259, 260 ЦПК України апеляційний суд, -

постановив:

Визнати, що звернення ОСОБА_1 з апеляційною скаргою, в якій міститься заява про відвід усьому складу судової палати з розгляду цивільних справ Вінницького апеляційного суду, на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 29 травня 2024 року, - є діями, що суперечать завданню цивільного судочинства та є зловживанням процесуальними правами.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 29 травня 2024 року повернути заявнику.

Застосувати до ОСОБА_1 заходи процесуального примусу та стягнути з ОСОБА_1 в дохід Державного бюджету України штраф в розмірі 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн 00 к.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Стягувач: Державна судова адміністрація України, м. Київ, вул. Липська, 18/5, .

Боржник: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Головуюча: Т. М. Шемета

Судді: Т. Б. Сало

В. В. Сопрун