УХВАЛА

03 січня 2025 року

м. Київ

справа № 523/16003/21

провадження № 61-17367ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Зімірьової Ольги Олександрівни на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року у справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа - Юридичний департамент Одеської міської ради, про скасування рішення державного реєстратора та приведення об`єкту до попереднього стану,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року Одеська міська рада звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Юридичний департамент Одеської міської ради, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд:

- скасувати рішення державного реєстратора про реєстрацію змін розділу

від 20 листопада 2017 року № 38225523, що є підставою для припинення права власності ОСОБА_1 на виробничі та адміністративно-побутові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 5 389,7 кв. м;

- зобов`язати ОСОБА_1 за власний рахунок привести об`єкт за адресою:

АДРЕСА_1 до попереднього стану, а саме до технічної документації 24 травня 2006 року.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2022 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 22 жовтня

2024 року, позовні вимоги Одеської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа - Юридичний департамент Одеської міської ради, про скасування рішення державного реєстратора та приведення об`єкту до попереднього стану задоволено частково.

Скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Іскрова О. В., Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації Одеської області» про внесення змін до запису у Державного реєстру речових прав на нерухоме майно

від 20 листопада 2017 року № 38225523, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 щодо реєстрації права власності за ОСОБА_1 на виробничі та адміністративно-побутові приміщення, об`єкт житлової нерухомості: Ні, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 5 389,7 кв. м.

Поновлено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис: щодо реєстрації права власності за ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер : 101, об`єкт нерухомого майна: нежилі будівлі, об`єкт житлової нерухомості: Ні, загальна площа 3 941,7 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , що був зареєстрований 17 серпня 2017 року, номер запису про право власності: 21929194, приватним нотаріусом ОМНО Медведенко Г. В.

Зобов`язано ОСОБА_1 за власний рахунок привести об`єкт за адресою:

АДРЕСА_1 до попереднього стану, а саме до технічної документації 24 травня 2006 року, тобто до площі 3 941,7 кв. м.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Одеської міської ради сплачений судовий збір у розмірі 5 675,00 грн.

27 грудня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Зімірьова О. О. через підсистему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 листопада

2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року (надійшла до суду 27 грудня 2024 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила суд скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 грудня 2024 року автоматизований розподіл не відбувся з підстав, недостатня кількість суддів, що мають на час розподілу повноваження для здійснення процесуальних дій.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 01 січня 2025 року справу призначено судді-доповідачеві Коломієць Г. В., суддя, які входять до складу колегії: Гулько Б. І., Луспеник Д. Д.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

У постанові Одеського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року вказано, що повний текст постанови виготовлено 08 листопада 2024 року, отже останній тридцятий день на касаційне оскарження припадає на 09 грудня 2024 року (понеділок).

Представник заявника звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою

27 грудня 2024 року, тобто з пропуском строку касаційного оскарження та заявила клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги.

Клопотання обґрунтовано тим, що адвокат отримала постанову суду апеляційної інстанції 29 листопада 2024 року на свою електронну пошту.

На підтвердження клопотання представник заявника надала витяг з електронної пошти o. ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши наданий доказ, Верховним Судом встановлено, що 29 листопада

2024 року копію постанову Одеського апеляційного суду отримала адвокат Зімірьова О. О.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 272 ЦПК України за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі

у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

У тексті постанови Одеського апеляційного суду вказано, що ОСОБА_1 був присутній у судовому засіданні 22 жовтня 2024 року, тобто йому було достеменно відомо про наявність та суть оскаржуваного рішення.

Однак, представником заявника не надано жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 не отримував копію оскаржуваної постанови.

Крім того, представником заявника не вказано та не підтверджено належними доказами, які саме обставини завадили ОСОБА_1 вчасно звернутися до суду для отримання повного тексту оскаржуваного рішення суду.

Також, не надано жодного доказу на підтвердження того, що судом апеляційної інстанції порушено порядок вручення (надіслання) сторонам копії постанови.

Враховуючи вищевикладене, представнику заявника необхідно надати належні докази поважності пропуску строку подачі касаційної скарги.

Дослідивши вказане клопотання, Верховний Суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги слід відмовити,

а касаційну скаргу залишити без руху з огляду на те, що представником заявника не надано доказів на підтвердження обставин, які завадили заявнику вчасно звернутися до суду для отримання копії постанови та не надано доказів того, що судом апеляційної інстанції порушено порядок вручення сторонам копії постанови.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони в розумні інтервали мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

При цьому, заявник повинен був цікавитися рухом справи, при тому що він був присутнім у судовому засіданні 22 жовтня 2024 року та знав про прийняте судове рішення, а згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Учасник судового процесу зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони в розумні інтервали мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Також, касаційна скарга залишається без руху з огляду на таке.

Упорушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Одеська міська рада звернулася до суду у листопаді 2021 року та заявляла дві позовні вимоги немайнового характеру.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 270,00 грн.

Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 9 080,00 грн ((2 270,00*2)*200%=9 080,00).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК

у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Зімірьової Ольги Олександрівни про поновлення строку подачі касаційної скарги відмовити.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Зімірьової Ольги Олександрівни на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць