Провадження № 22-ц/801/200/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Волошин С. В.
Доповідач:Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2025 рокуСправа № 127/38269/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),

суддів Ковальчука О. В., Шемети Т. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу представниці ОСОБА_1 - адвокатки Лещенко С. В. на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області у складі судді Волошина С. В. від 22 листопада 2024 року про передачу цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), про виключення з актового запису про народження відомостей про батьківство за підсудністю до іншого суду,

встановив:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 через свою представницю - адвокатку Лещенко С. В. звернувся до суду з цим позовом, за яким просив виключити з актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № 1272 від 21 вересня 2022 року відомості про його батьківство.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 листопада 2024 року позовну заяву передано за підсудністю на розгляд до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що справа належить до територіальної підсудності Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, тому що відповідно до відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру відповідачка зареєстрована в АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі представниця ОСОБА_1 - адвокатка Лещенко С. В., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 листопада 2024 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги покликалася на те, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 24 липня 2023 року № 509-, видану ОСОБА_2 , відповідно до якої фактичним місцем проживання відповідачки є АДРЕСА_2 , та прийшов до помилкового висновку про передачу матеріалів справи на розгляд до іншого суду.

ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, за яким просила апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції від 22 листопада 2024 року скасувати. Зазначала, що постійно проживає у м. Вінниці та не має можливості відвідувати судові засідання у Білгород-Дністровському міськрайонному суді Одеської області.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона підлягає задоволенню з огляду на таке.

Частиною першою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що ОСОБА_1 через свою представницю - адвокатку Лещенко С. В. звернувся до суду з позовом про виключення з актового запису про народження відомостей про батьківство.

Відповідно до інформації з Єдиного державного демографічного реєстру № 919442 від 22 листопада 2024 року, наданої на запит суду, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 24 липня 2023 року № 509- фактичним місцем перебування / проживання ОСОБА_2 є адреса: АДРЕСА_2 .

Передаючи справу на розгляд до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області суд першої інстанції виходив із того, що справа належить до територіальної підсудності Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, тому що відповідно до відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру відповідачка зареєстрована в АДРЕСА_1 .

З таким висновком погодитись не можна з огляду на таке.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (стаття 27 ЦПК України).

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі Закон) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення (частини перша, друга статті 4 Закону.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509, зі змінами, регулює як механізм видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, так і облік даних про внутрішньо переміщених осіб, включених до Єдиної інформаційної бази, у тому числі, містить дані про фактичне місце проживання / перебування таких осіб, які по суті являють собою реєстрацію фактичного місця проживання / перебування цих осіб у зв`язку із тимчасовою окупацією частини території України, на якій була проведена реєстрація місця проживання / перебування осіб до їх переселення до інших регіонів країни.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року за № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад» затверджений Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування), пунктом 4 якого визначено, що особа може задекларувати / зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування / реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого / зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

У постанові від 29 липня 2019 року у справі № 409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно зі статтею 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Наявна в матеріалах справи довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 24 липня 2023 року № 509- є належним доказом того, що місце проживання ОСОБА_2 , як тимчасово переміщеної особи, знаходиться у м. Вінниці.

Зазначені обставини дають підстави для висновку про те, що позивач скористався своїм правом, передбаченим частиною першою статті 27 ЦПК України, та подав позовну заяву за місцем проживання відповідачки.

Суд першої інстанції не врахував вищенаведені обставини та дійшов помилкового висновку про передачу позовної заяви за підсудністю до іншого суду.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 379, 381 - 383 ЦПК України апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представниці ОСОБА_1 - адвокатки Лещенко С. В. задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 листопада 2024 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О. С. Панасюк

Судді: О. В. Ковальчук

Т. М. Шемета