Справа № 208/3197/25
Провадження № 2/932/1826/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді Потоцької С.С.,

за участю секретаря судового засідання Карапиш А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Мирноградської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, третя особа: Виконавчий комітет Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_2 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Дніпра за підсудністю зі Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Мирноградської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, третя особа: Виконавчий комітет Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 05.10.1998 йому на праві власності належить квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . зазначений договір купівлі-продажу на квартиру зареєстровано 05.10.1998 на регіональній товарній біржі «Юго-Восток» № 174. Згідно з відомостями технічного паспорту він зареєстрований та проживав у квартирі АДРЕСА_2 . 24.02.2022 розпочалось повномасштабне вторгнення рф в Україні. Позивач бажає отримати грошову компенсацію за зруйноване житло, а для цього нерухомість має бути зареєстрована в реєстрі речових прав на нерухоме майно. З 12.08.2024 позивач зареєстрований як внутрішньо перемішена особа та проживає в м. Лубни, Полтавської області. Звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області із заявою про проведення державної реєстрації прав власності на квартиру. Проте рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області відмовлено у вчиненні реєстрації прав на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 20.05.2025 відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання.

Протокольною ухвалою від 30.09.2025 залучений до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 17.11.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.12.2025 об 11:20 годині.

Позивач у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач Мирноградська міська військова адміністрація Покровського району Донецької області до судового засідання не з`явився, про місце, час та дату судового засідання повідомлений належним чином, просив розглядати справу без представника відповідача Проти позову не заперечував.

Третя особа -Виконавчий комітет Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив розглядати справу без участі представника третьої особи.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату судового засідання повідомлений належним чином, будь-яких заяв, клопотань не надав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.10.1998 Регіональною товарною біржею «Юго-Восток» посвідчена угода купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з якою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 продали, а ОСОБА_1 купив зазначену квартиру, яка складається з двох кімнат загальною площею 41,0 м2, в тому числі жилою 26,9 м2 (а.с.10).

Квартира АДРЕСА_2 , 22.10.1998 зареєстрована в Бюро технічної інвентаризації міста Димитров Донецької області за позивачем ОСОБА_1 , за реєстровим № 23 (а.с. 7).

Згідно з технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_2 , вищевказана квартира належить ОСОБА_1 (а.с.7-8).

ОСОБА_1 з 04.11.1998 зареєстрований в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить відмітка у паспорті (а.с.3-4).

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною першою ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси осіб, які звернулися до суду у спосіб, визначений законами.

Частина друга статті 41 Конституції України закріплює, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно з вимогами ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Якщо право власності на майно оспорюється або не визнається іншою особою, власник майна, керуючись вимогами статті 392 Цивільного кодексу України, може пред`явити позов про визнання його права власності.

Пленум Верховного Суду України в абзаці 4 пункту 9 своєї Постанови №5 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» роз`яснив, що оскільки підставою для позову є фактичні обставини, що наведені у заяві, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору. Зважаючи на фактичні обставини справи і те, що правовідносини між сторонами виникли до 01.01.2004, при вирішенні спору у справі відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року необхідно керуватися нормами Цивільного Кодексу УРСР 1963 року.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Згідно зі ст.224 ЦК УРСР 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму.

Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором (ст.128 ЦК УРСР).

Відповідно до ч.1 ст.45, ст.47 ЦК УРСР недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі.

Нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч.2 ст.48 цього Кодексу.

Статтею 227 ЦК УРСР передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст.47 цього Кодексу).

Реєстрація бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_1 права власності на спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на жовтень 1998 року (укладення договору та реєстрація права власності в БТІ) не суперечила чинному на той час законодавству.

Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 № 121, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 26.06.1998 за № 399/2839, передбачала підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею.

За приписами п.5 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) і має бути застосована і у цій справі, виходячи з тотожності правовідносин сторін.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи, враховуючи те, що позивач як покупець повністю виконав умови договору купівлі-продажу квартири, договір відповідно до вимог ч.2 ст.227 ЦК УРСР зареєстрований у БТІ, у передбаченому законом порядку угода купівлі-продажу з підстав недотримання нотаріальної форми судом не визнавалася недійсною, ОСОБА_1 на підставі статей 128, 153 ЦК УРСР і ст.49 Закону України «Про власність» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) набув права власності на квартиру та правомірно володів нею, тому позовні вимоги слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на квартиру.

На пiдставi викладеного та керуючись ст.ст.2,4,5,10-13,81,259,263-265,280-284 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Мирноградської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, третя особа: Виконавчий комітет Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_2 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , фактична адреса: АДРЕСА_4 ;

Мирноградська міська військова адміністрація Покровського району Донецької області, , адреса: Донецька обл., м.Мирноград, вул.Центральна, 9;

Виконавчий комітет Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, , адреса: Полтавська обл., м.Лубни, вул. Ярослава Мудрого, 33

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса с.Олександрівка, Межівського району.

Суддя С.С. Потоцька