Дата документу 08.01.2025 Справа № 206/2961/22
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 206/2961/22 Пр. № 22-ц/807/39/25 Головуючий у 1 інстанції: Фетісов М.В. Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Подліянової Г.С.

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2022 року у справі за позовомТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (надалі - ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА звернулось до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом (т.с. 1 а.с. 1-3), в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість станом на 19.09.2022 року у сумі 24496,36 грн., яка складається із: суми кредиту 8000,00 грн. і суми процентів за користування кредитом 16494,36 грн., а також судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2481,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що 18.03.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено електронний договір №3843156 про надання споживчого кредиту. Сума кредиту склала 8000,00 грн. 18.10.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (Клієнт) та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» (Фактор) укладено договір факторингу №18/10/21, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за кредитним договором. 11.07.2022 року між ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу №1, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Відповідачка ОСОБА_1 свої зобов`язання з повернення суми кредиту та відсотків за користування кредитом належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 24496,36 грн.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Поштаренко О.В. (т.с. 1 а.с. 50). Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2022 року (т.с. 1 а.с. 51) дана справа передана на розгляд за підсудністю до Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

В автоматизованому порядку 24 жовтня 2022 року для розгляду цієї справи визначено суддю Ленінського районного суду м. Запоріжжя Фетісова М.В. (а.с. 57). Ухвалою суду першої інстанції (т.с. 1 а.с. 61) відкрито провадження у цій справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2022 року (т.с. 1 а.с. 71-73) позовні вимоги позивача у цій справі задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» () заборгованість в сумі 2449,36 грн., з якої: 8000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 16469,36 грн. заборгованість за процентами.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» () судові витрати в сумі 6481,00 грн., які складаються з витрат на правову допомогу в сумі 4000,00 грн. та судового збору в сумі 2481,00 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2024 року (т.с. 1 а.с. 202-203) заяву відповідача про перегляд вищезазначеного заочного рішення суду першої інстанції у цій справі (т.с. 1 а.с. 83-97) залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним заочним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (т.с. 1 а.с. 206-215) просила рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. та судовий збір.

В автоматизованому порядку 11.06.2024 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Подліянову Г.С. (т.с. 1 а.с. 224).Ухвалою апеляційного суду від 11.06.2024 року (т.с. 1 а.с. 225-227) витребувано справу у суду першої інстанції, остання була надана апеляційному суду 19.06.2024 року (т.с. 1 а.с. 228). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 20.06.2024 року (т.с. 1 а.с. 229), справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання (т.с. 1 а.с. 230).

Оскільки, згідно зі ст. 368 ч. 1 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ст. 369 ч. 1 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. За змістом ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Позивач в особі представника подав апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу сторони відповідача у цій справі (т.с. 2 а.с. 2-14) та клопотання про витребування доказів (т.с. 2 а.с. 15-65).

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. Проте, має місце відповідне навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, перебування судді-доповідача у відпустці у період з 01 липня 2024 року по 09 серпня 2024 року включно (довідка т.с. 1 а.с. 236) та відповідний штат суддів Запорізького апеляційного суду (10) взагалі.

22 листопада 2023 року Конституційний Суд України ухвалив рішення № 10-р(ІІ)/2023 у справі щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах. У зв`язку із чим, 19.06.2024 року Верховна Рада України прийняла ЗУ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах» №3831-ІХ, яким внесла відповідні зміни у ці Кодекси. Крім того, в силу вимог п. 2 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах» № 3831-ІХ від 19.06.2024 року, якій набрав законної сили з 19.07.2024 року, установлено, що позовні заяви і апеляційні скарги, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Апеляційним судом встановлено, що дана справа в силу своєї ціни позову 24496,38 грн. (т.с. 1 а.с. 1 - менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розрахунок: 3028,00 грн.*30 = 90840,00 грн.) лишилась малозначною. Крім того, апеляційна скарга позивача в ній була подана і розгляд її апеляційним судом не закінчено до набрання чинності цим законом 19.07.2024 року, а тому апеляційний суд продовжує розгляд цієї справи у раніше визначеному порядку в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання (тс. 1 а.с. 230).

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Ухвалою апеляційного суду, постановленою протокольно 08.01.2025 року, у задоволенні вищезазначеного клопотання позивача про витребування доказів у цій справі відмовлено (т.с. 2 а.с. 15-65), оскільки апеляційний суд вважав достатнім доказом у цій справі в обґрунтування позову позивача інформацію ТОВ ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ», як платіжного провайдера, який має відповідну ліцензію, згідно із чинними умовами кредитного договору із відповідачем (п. 2.1 - т.с. 1 а.с. 3 зворот) та договору про організацію переказу платежів з ТОВ «АВЕНТУС УЕКРАЇНА» № 087/20-П від 08.07.2020 року (т.с. 1 а.с. 16), про видачу кредиту первісним кредитором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відповідачу ОСОБА_1 в сумі 8000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку останньої № НОМЕР_2 (т.с. 1 а.с. 16 зворот, відзив т.с. 2 а.с. 5), яка стороною відповідача у цій справі належними, допустимими доказами не спростована (так, сформована виписка в Приват24 за 18.03.2021 року по вказаній платіжній карті відповідача, за змістом якої «Операції за обраний період відсутні» т.с. 1 а.с. 217 додатна стороною відповідача до апеляційної скарги не може вважатись таким доказом, так як в даній виписці не зазначено стосовно яких операцій (вхідних чи вихідних протягом якого часу цього дня тощо) вона була сформована).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішеннями є …рішення, постанови…

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача у цій справі, керувався ст. ст. 10-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 268, 279, 280-282 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог позивача у цій справі.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції таким, що ухвалено із додержанням вимог закону, є правильним та законним.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає.

Так, при вирішенні цієї справи суд першої правильно виходив із такого.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

18.03.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено електронний договір №3843156 про надання споживчого кредиту т.с. 1 а.с. 10-15).

Сума кредиту (загальний розмір) складає 8000,00 грн. (п. 1.3 Кредитного договору). Строк кредиту 25 днів. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору (п. 1.4 Кредитного договору) (інформація ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» а.с.16 зворот).

Відповідно до п. 1.5. Кредитного договору, стандартна процентна ставка становить 1,90% в день застосовується: - у межах строку кредиту, вказаної п. 1.4. цього Договору, - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Споживача відповідно до п. 4.2. Договору, - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася авто пролонгація, відповідно до п. 4.3 Договору.

Згідно п. 2.1. Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_2 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству з метою отримання кредиту.

Відповідно до п. 7.4. Кредитного договору, у випадку невиконання та/або неналежного виконання Споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф: 7.4.1. у розмірі 384,00 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання; та 7.4.2. у розмірі 88,00 грн., починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання.

Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: (1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); (2) правонаступництва; (3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); (4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

18.10.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (Клієнт) та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» (Фактор) укладено договір факторингу №18/10/21, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором розмір заборгованості 25480,00 грн. (т.с. 1 а.с. 18-26).

28.01.2022 на рахунок ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» відповідачем ОСОБА_1 було здійснено оплату погашення боргу в розмірі 983,64 грн. У зв`язку з чим розмір заборгованості ОСОБА_1 складає 24496,36 грн. (довідка ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» т.с. 1 а.с. 27).

11.07.2022 між ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 1, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором.

Згідно з п. 1.1. Договору факторингу, на умовах, встановлених цим Договором, Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, згідно Договору, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові своє право грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрах Боржників (Портфель Заборгованості) .

Відповідно до п. 6.2.3. Договору факторингу, Права Вимоги щодо конкретного боржника переходять до Фактора з моменту підписання сторонами Реєстру Боржників (Портфелю Заборгованості), після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно його заборгованості.

Відповідно до Реєстру боржників від 15.08.2021 до Договору факторингу № 1 від 11.07.2021, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 8000,00 грн. тіло кредиту та 16496,36 грн. нараховані проценти, всього 244696,36 грн.

Таким чином, судом першої інстанції було правильно встановлено, що позивач ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» є новим кредитором за договором позики від 18.03.2021 року №3843156 та належним позивачем у справі.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На час звернення до суду, заборгованість відповідача по Кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 8000 грн., - тіло кредиту та 16496,36 грн. - нараховані проценти, всього 244696,36 грн.

Факт наявності зазначеної заборгованості підтверджується наявними в матеріалах справи доказами й не спростований належними, допустимими доказами зі сторони відповідача.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позов позивача у цій справі є доведеним, обґрунтованим, підтвердженим доданими письмовими доказами, а тому є таким, що підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію відповідачки, яку вона та її представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Детальний щомісячний розрахунок заборгованості відповідача за вищезазначеним кредитним договором мав робити і робив не позивач у цій справі, а ще саме первісний кредитор ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (додавався ще позивачем до його позову суду першої інстанції у цій справі т. с. 1 а.с. 23).

Вищезазначені надані позивачем у цій справі документи на підтвердження відступлення права вимоги та її розміру (т.с. 1 а.с. 4-39), у тому числі кредитний договір та два договори факторингу із додатками до них, та зокрема з розрахунком заборгованості, реєстрами боржників та актами прийому передачі та інш., є належними, допустимими доказами у цій справі в обґрунтування позову позивача у цій справі, а тому могли бути і повинні були бути прийняті судом першої інстанції у цій справі до уваги при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції у цій справі.

Суд першої інстанції правильно у цій справі виходив із:

- презумпції правомірності правочину (ст. 204 ЦК України) вищезазначених кредитного договору та двох договорів факторингу, підписаних їх сторонами електронним підписом, у тому числі відповідачем С479245 (т.с. 1 а.с. 13),без зауважень і розбіжностей, оскільки їх недійсність прямо не встановлена законом та вони не визнані судом недійсними, у тому числі кредитний через його безгрошовість тощо (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні, відповідач у цій справі зустрічного позову про визнання недійсними вищезазначених договорів не заявляв, також у матеріалах цієї справи відсутнє будь-яке рішення іншого суду в іншій справі про визнання вищезазначених кредитного договору чи двох договорів факторингу недійними),

- принципу обов`язковості договору (ст. 629 ЦК України), за змістом якої вищезазначені кредитний договір та два договори факторингу є обов`язковими для виконання його сторонами.

Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України. За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України). Підстави для звільнення від доказування відповідача ОСОБА_1 , передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення.

В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.

Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи по суті.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.

Також, судом першої інстанції правильно, з додержанням вимог ст. ст. 133, 137, 141 ЦПК України було вирішено питання про розподіл понесених позивачем документально підтверджених судових витрат, пов`язаних із розміром цієї справи судом першої інстанції, у вигляді судового збору та витрат на професійну правничу допомогу (т.с. 1 а.с. 40-47).

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі або ж його зміни.

Крім того, в силу вимог ст. ст. 133, 141 ч. ч. 1, 13 ЦПК України в разі відмови відповідачу у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі, відповідач не має права на компенсацію за рахунок позивача будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Разом із тим, апеляційний суд вважає, що позивач також не має права на стягнення з відповідача у цій справі будь-якої суми понесених витрат на професійну правничу допомогу в апеляційному суді та зокрема документально підтвердженої на суму 8000,00 грн. (відзив позивача на апеляційну скаргу сторони відповідача т.с. 2 а.с. 11, 13-14, 57-65),яка складається виключно зі складання та подання відзиву позивача на апеляційну скаргу сторони відповідача 8000,00 грн. (т.с. 2 а.с. 62).

Оскільки, апеляційний суд вважає достатньою загальну суму 4000,00 грн., яка вже була стягнута судом першої інстанції у цій справі з відповідача на користь позивача в якості компенсації його витрат на професійну правничу допомогу адвоката у цій справі (заочне рішення т.с. 1 а.с. 73), враховуючи, що апеляційний суд розглядав дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання, копія апеляційної скарги разом із додатками до неї та копією ухвали апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у цій справі надсилались позивачу через програму «Електронний суд» (т.с. 1 а.с. 233, 235) і тому він отримував копію апеляційної скарги і знайомився з останніми (право, а не обов`язок позивача в силу вимог ст. 43 ч. 1 п. 1 ЦПК України) виключно в «своєму електронному кабінеті» (довідка т.с. 1 а.с. 233,235), належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні), аподача позивачем вказаного відзиву на апеляційну скаргу сторони відповідача у цій справі є виключно правом позивача, а не його обов`язком в силу вимог ст. 360 ЦПК України, і тому позивач виключно на свій власний розсуд (ст. 20 ч. 1 ЦК України) забажав скористатись цією оплатною послугою його адвоката Крюкової М.В. (т.с. 2 а.с. 57).

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2022 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 08.01.2025 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Подліянова Г.С.