Справа № 628/689/15-ц
Провадження № 6/646/2/2025
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2025 року м.Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м.Харкова Чорна Б.М., розглянувши заяву АТ КБ «ПРИВАТБАНК», в особі представника Лошак В.І. про видачу дубліката виконавчого документа у справі № 628/689/15-ц за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла заява представника заявника АТ КБ «ПРИВАТБАНК» - Лошак В.І. про видачу дублікату виконавчого листа по справі № 628/689/15-ц, виданого 14.05.2015 р. Куп`янським міськрайонним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Червонозаводського районного суду м.Харкова визначено на суддю Чорну Б.М.

06.01.2025 р. вказану заяву із матерілами цивільної справи надано в провадження судді.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд приходить до наступного висновку.

Згідно підпункту 17.4 пункту 17 перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Згідно ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Цивільний процесуальний кодекс України не визначає, що необхідно зробити з заявою про видачу дубліката виконавчого документа, яка подана без додержання підпункту 17.4 пункту 17 перехідних положень ЦПК України, тому суддя вважає за необхідне застосувати аналогію закону.

Згідно з п.17.4 Перехідних положень ЦПК України за видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» у 2024 році установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 у розмірі 3028 грн.

Отже, заявником повинен бути сплачений судовий збір за подання заяви про видачу дубліката виконавчого документа у розмірі 90 грн 84 коп. (3028 грн. х 0,03).

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

У зв`язку з цим, суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додається до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу) сплачується судовий збір.

Відповідно до пункту 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах » документи на підтвердження сплати судового збору позивачем подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України реалізовано за допомогою комп`ютерної програми документообігу загальних судів "Д-3". Дані, щодо підтвердження сплати (повернення) судового збору надходять в автоматичному режимі до "Д-3", при цьому виконується автоматичне поєднання записів про сплату (повернення) судового збору, які зазначаються в картці справи, з записами підтверджень про оплату (повернення) судового збору, які надійшли з Державної казначейської служби України.

Заявником додано платіжне доручення № ZZ425D2504 від 15.11.2024, однак суд позбавлений зробити підтвердження щодо зарахування до Державної казначейської служби України, оскільки ним було помилково було зараховано вказану суму на інший неідентифікований рахунок, а саме : НОМЕР_1 .

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Отже, заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, а тому заявнику необхідно сплатити судовий збір, на відповідний рахунок із зазначенням необхідних реквізитів, а саме: Отримувач коштів ГУК Харків обл/мХар Основ""ян/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37874947; Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); Рахунок отримувача UA0020661; Код класифікації доходів бюджету 22030101; Призначення платежу101 __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Червонозаводський районний суд м. Харкова (назва суду, де розглядається справа) .

За правилами ч. 1, ч. 11 ст. 187 ЦПК України суд має відкрити провадження у справі в разі відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Додержання процесуальної форми, змісту та порядку подання заяви є однією з обов`язкових вимог законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і надає позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 177, 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву АТ КБ «ПРИВАТБАНК», в особі представника Лошак В.І. про видачу дубліката виконавчого документа у справі № 628/689/15-ц за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без руху, надавши позивачеві строк для усунення недоліків тривалістю п`ять днів зі дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що у разі неусунення недоліків, зазначених в ухвалі суду у встановлений судом строк, позов буде вважатися не поданим та буде повернутий позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Б.М.Чорна