Справа № 161/138/17 Провадження №22-ц/802/166/25 Головуючий у 1 інстанції: Гринь О. М.
Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 січня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Федонюк С. Ю., перевіривши апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Відділу реєстрації житлового фонду Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2018 року позов задоволено.

16 грудня 2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 , з пропуском строку на апеляційне оскарження, подав до суду апеляційну скаргу. Крім того, за подання даної апеляційної скарги ним не сплачено судовий збір у розмірі, визначеному законом.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 23 грудня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: запропоновано заявнику звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження із долученням відповідних доказів на підтвердження таких причин, сплатити судовий збір або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

02 січня 2025 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 через підсистему "Електронний Суд" надіслав заяву щодо виконання вимог ухвали від 23 грудня 2024 року, в якому містяться клопотання: про звільнення апелянтоа від сплати судового збору.

У клопотанні вказано, що майновий стан ОСОБА_1 не дає змоги сплатити судовий збір, оскільки він є пенсіонером за віком, ніде не працевлаштований, будь-яких доходів окрім пенсії у нього відсутні. Зазначив, що додає до заяви відомості про відсутність доходів та довідку від ПФ України.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (ч. 3 ст. 136 ЦПК України).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення Європейського суду з прав людини «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

З довідок про доходи вбачається, що ОСОБА_1 є пенсіонером та перебуває на обліку в Луцькому об"єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Волинській області і отримує пенсію за віком, у період з травня 20243 року по листопад 2024 року отримав пенсію за віком на суму 19075 грн.

Однак, довідки про доходи в повній мірі не характеризують майновий стан ОСОБА_1 , та не свідчать про відсутність у нього інших доходів, окрім пенсії, на момент подання апеляційної скарги.

Враховуючи зазначені обставини, те, що апелянт не надав до суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності коштів на сплату судового збору або доказів наявності пільг, передбачених ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Згідно з частиною другою статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Оскільки скаржником вимоги ухвали Волинського апеляційного суду від 23 грудня 2024 року виконані частково, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне продовжити строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

Заявнику слід подати документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Суд зауважує, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження буде вирішуватись колегією суддів при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження (про відмову у відкритті апеляційного провадження) згідно зі статтею 357 ЦПК України, за умови усунення недоліків апеляційної скарги в частині сплати судового збору.

Керуючись статтями 127, 185, 260, 356, 357 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити відповідачу ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2018 року в даній справі.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги, встановлений ухвалою Волинського апеляційного суду від 23 грудня 2024 року.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у разі невиконання у визначений строк вимоги суду про звернення до апеляційного суду з обґрунтованим клопотанням щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження із долученням відповідних доказів на підтвердження таких причин, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено на підставі ч. 3 ст. 357 ЦПК України.

У випадку невиконання вказаної ухвали суду в частині несплати судового збору апеляційна скарга буде вважатися неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду С. Ю. Федонюк