"19" грудня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючої судді - Марфіної Н.В.,
за участі секретаря - Лазоришин А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -
23.09.2025 року позивачка звернувся до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, у якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 терміном в один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили.
Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачка є власником іншої половини квартири. ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем померлого, інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. Позичав є рідною сестрою померлого, тобто спадкоємцем другої черги. Після звернення до нотаріуса, позивачу, а точніше її представнику, було повідомлено, що вона пропустила термін для подачі заяви про прийняття спадщини і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку. У встановлений законом шестимісячний строк ОСОБА_1 не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку із тим, що помилково вважала, що померлий брат був зареєстрований з нею в одній квартирі і вона мала право на спадкування в рамках ст 1270 ЦКУ - «Спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем». Після виявлення помилки, позивачка намагалась оформити документи, в межах передбаченого законодавством строку, але через перебування за кордоном і перенесений інсульт не змогла вчинити всі необхідні дії в рамках строку. Позивач, через свій вік і неможливість проживати під обстрілами виїхала за кордон і станом на момент подачі позову проживає у Великій Британії, де отримала прихисток. Позивач є людиною похилого віку - 1955 року народження і має встановлену, відповідно до законодавства України інвалідність та потребує постійного догляду (тобто вона дієздатна, але обмежена у своїх пересуваннях). Після отримання інформації про смерть брата, який був на багато молодшим за позивача, у позивача стався інсульт, що у значній мірі обмежив можливість пересуватись і вчинити такі дії, як оформити довіреність і заяву на прийняття спадщини. В той же час, частина квартири, яка є предметом спадщини знаходиться під фактичним доглядом рідних позивача (комунальні платежі сплачуються у повному обсязі, квартира перебуває в житловому стані). Також родичі позивачки, які не є спадкоємцями за померлим, організували на території України похорони і отримали всі необхідні документи з приводу смерті брата позивача. Незадоволення прохання позивача щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини зумовить перехід права власності на спадкове майно до держави в особі органу місцевого самоврядування на території якого воно знаходиться. У серпні 2025 року, як тільки здоров`я дозволило позивачу звернутись до консульства - було сформовано Довіреність. Як тільки довіреність опинилась в Україні, що також зайняло певний час - довірена особа звернулась до нотаріуса із заявою про відкриття спадкової справи та отримала усну відмову через пропуск строків і як наслідок, позивачка була змушена звернутись до адвоката. Довіреність оформлена на території Великої Британії 13.08.2025 року. Прибула в України в перших числах вересня. Представник одразу звернувся до нотаріуса і отримав відмову. Збір документів потребував додаткового часу. Після детального аналізу документів, враховуючи медичні показники, адвокатом було сформовано позовну заяву.
Ухвалою суду від 30.09.2025 року відкрите провадження у справі та призначений розгляд справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання.
Ухвалою суду від 07.10.2025 року задоволене клопотання представника позивача про участь у розгляді справи в режимі відеоконференції.
Ухвалою суду від 31.10.2025 року закрите підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні, а також витребувано інформацію щодо заведення або не заведення спадкової справи.
До початку проведення судового засідання представник позивача звернувся до суду з заявою, у якій просить проводити розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Також відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З матеріалів справи вбачається, що сторона позивача не викладала жодних заперечень проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення.
За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази кожен окремо та в їх взаємозв`язку і сукупності, повно, об`єктивно та всебічно встановивши обставини справи, приходить до наступного висновку.
Як убачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 3).
Позивачка та померлий ОСОБА_2 є рідними братом та сестрою, що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження та даними про реєстрацію і розірвання шлюбу позивачкою (а.с. 6, 29-30).
Убачається, що померлий ОСОБА_2 був власником частини кв. АДРЕСА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.01.2014 року та Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 14-15).
За даними Десятої київської державної нотаріальної контори від 26.11.2025 року, спадкова справа щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , не заводилась (а.с. 46).
Згідно Заключення №90 від 29.03.2022 року, позивачка потребує постійного стороннього догляду, не здатна до самообслуговування (а.с. 7).
Згідно Довідки до Акту огляду МСЕК від 19.05.2022 року, позивачці встановлено з 17.05.2022 року першу групу інвалідності довічно та вона потребує стороннього догляду (а.с. 8).
Також убачається, що перебуваючи в Великій Британії, позивачка перенесла інсульт, перебувала на стаціонарному лікуванні з 01.04.2025 року по 09.04.2025 року (а.с. 10-12).
За змістом даних закордонного паспорту позивачки, остання з 2022 року перебуває у Великій Британії. 30.08.2025 року позивачка перебуваючи у Великій Британії оформила довіреність на ім`я ОСОБА_3 для представлення її інтересів з питань оформлення спадкових прав після смерті брата позивачки (а.с. 12-13, 15-16).
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (ст. 1220 ЦК України).
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. 1223 ЦК України).
Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК України).
У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України).
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст. 1268 ЦК України).
Статтею 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Статтею 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Отже, подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини; 2) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини; 3) ці обставини визнані судом поважними.
Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд повинен враховувати, що такі причини визначаються у кожному конкретному випадку, з огляду на обставини кожної справи.
Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини і з урахуванням конкретних фактичних обставин справи такими поважними причинами пропуску строку можуть бути: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття.
Вирішуючи питання поважності причин пропуску позивачкою шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
Принцип «пропорційності» пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.
Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства.
Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, необхідно визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.
Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц, від 01 червня 2020 року у справі № 185/777/17.
Враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявниці в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, суд надавши правову оцінку наявним у справі доказам та встановленим обставинам, доходить висновку про наявність підстав для визначення позивачці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її брата, терміном у один місяць.
Позивачка є рідною сестрою померлого, тобто спадкоємцем другої черги за законом, і будь-які інші особи із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 до органів нотаріату не звертались.
Позивачка проживає у Великій Британії, а спадкове майно знаходиться в м. Києві, тобто наявна велика відстань між місцем проживання спадкоємиці та місцем розташування спадкового майна.
Безспірним є той факт, що за умови проживання спадкоємця на іншому континенті і знаходження спадкового майна в м. Києві, оформлення спадкових прав в Україні обтяжується та вимагає більше часу, адже необхідним є як збір документів, так і їх переклад, апостилювання, пересилання тощо.
Також суд враховує наявність у позивачки інвалідності 1 групи, а також потреби у постійному сторонньому догляді, дані про те, що вона не здатна до самообслуговування, крім того суд ураховує, що в межах строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачка потрапила до лікарні через перенесений інсульт.
Ураховуючи все вище викладене суд дійшов висновку, що стороною позивача доведено поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, відтак позов підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України, ст.ст. 3, 15, 16 1216-1218, 1220, 1223, 1258, 1262, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті її брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом одного місяця, який рахувати з часу набрання рішенням суду законної сили.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Текст рішення суду складений 19.12.2025 року.
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 );
Суддя -