Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-н/641/2/2025 Справа № 641/6/25
У Х В А Л А

06 січня 2025 року м.Харків

Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Щепелева Г.М., розглянувши матеріали цивільної справи №641/6/25 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Жилсервіс» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті послуги з управління багатоквартирного будинком,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Жилсервіс» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті послуги з управління багатоквартирного будинком.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, виходячи з наступного.

Частиною 9 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України встановлено що, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Приписи ч. 9 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України є спеціальною нормою, якою встановлена окрема імперативна підстава для відмови у видачі судового наказу, що не суперечить положенням ст. 162 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки йдеться не про порушення правил підсудності, а про неможливість отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) боржника (фізичної особи).

Частинами 4-8 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено дії суду для визначення підсудності заяви про видачу судового наказу.

Так, суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання (перебування) особи відповідного звернення суду.

Суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника - юридичної особи або фізичної особи - підприємця буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

На виконання вимог вказаної статті судом було зроблено відповідний запит для визначення зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання фізичної особи - боржника ОСОБА_1 .

Згідно із відповіддю з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 03.01.2025, за адресою, зазначеною в заяві про видачу судового наказу: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 не зареєстрована.

Відсутність відомостей про дату народження та РНОКПП боржника - ОСОБА_1 унеможливлює формування запиту для отримання даних з Єдиного державного демографічного реєстру щодо неї.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі ч. 9 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 161 Цивільного процесуального кодексу України, особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Тобто, в даному випадку законодавцем встановлено, що стягувач (встановивши інформацію про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника) не позбавлений можливості звернутись до суду з повторною заявою про видачу судового наказу або з позовною заявою в порядку спрощеного провадження.

Також, судом враховується і те, що без встановлення зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання фізичної особи - боржника, суд буде позбавлений можливості виконати вимоги ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України щодо надсилання копії судового наказу боржнику, що в свою чергу призвело б до неможливості набрання судовим наказом законної сили (ч. 1 ст. 172 Цивільного процесуального кодексу України).

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 164 Цивільного процесуального кодексу України).

Керуючись ст. ст. 163, 165, 166 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Жилсервіс» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті послуги з управління багатоквартирного будинком.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо судового рішення за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя -Г. М. Щепелева