Справа № 390/988/25
Провадження № 2/0203/2015/2025
04.12.2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Єдаменко С.В.,
при секретарі Пархоменко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
28 квітня 2025 року позивач ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» звернувся до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову представник позивача вказав, що 07 вересня 2024 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (надалі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та ОСОБА_1 уклали Договір кредитної лінії № 588857264 у формі електронного документа відповідно до умов якого отримав кредит в сумі 16 200 грн. У вказаному Кредитному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 16 200 грн. на банківську карту відповідача № НОМЕР_1 . 12 листопада 2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № МВ-ТП-8, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача за договором кредитної лінії № 588857264 від 07 вересня 2024 року. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором по поверненню кредиту належним не виконує, а тому на дату звернення до суду з позовом має заборгованість в сумі 48 438 грн. 00 коп., яка складається з: 16 200 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 24 138 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками за користуванням кредитними коштами. У зв`язку з цим позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором кредитної лінії в сумі 48 438 грн. 00 коп. та судові витрати по сплаті судового збору 2422 грн. 40 коп., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн. 00 коп. (а.с. а.с. 1 13).
Після надходження до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача (а.с. 23) ухвалою від 21 травня 2025 року позовну заяву з доданими до неї матеріалами направлено за підсудністю до Центрального районного суду міста Дніпра (а.с. а.с. 25 26).
03 липня 2025 року представником позивача надано додаткові докази у цивільній справі (а.с. а.с. 85 90).
Ухвалою судді Центрального районного суду міста Дніпра від 03 липня 2025 року було відкрито провадження у справі та на підставі п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін (а.с. 91).
Позивач у судові засідання не з`явився, в позовній заяві клопотав про розгляд справи за відсутності представника позивача та проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував (а.с. а.с. 11, 108 109)
Відповідач в судові засідання не з`явився, відзив на позов до суду не находив. Відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення поштових повідомлень на його адресу, а також СМС повідомлень. Поштові відправлення повернулись до суду без вручення (а.с. а.с. 120, 121). Відзив на позовну заяву, клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не надав, про причини неявки не повідомив.
З урахуванням викладених вище обставин на підставі ст.ст.280, 287, 288 ЦПК України, розгляд справи проведено в заочному порядку. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом встановлено, що 07 вересня 2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач ОСОБА_1 уклали в електронній формі договір кредитної лінії № 588857264 (а.с. а.с. 45 56), підписаний за допомогою одноразового ідентифікатора EГИУ (а.с. 56), за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі 16 200 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач, у свою чергу, зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (пункт 2.1 кредитного договору).
Пунктами 2.1, 2.3 кредитного договору визначено, що сума кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. Кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 16 200 грн. 00 коп. одразу після укладення договору.
Відповідно до п. 5.1 кредитного договору кожен окремий Транш за цим Договором надається Позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку Кредитодавця, на рахунок Позичальника, використовуючи реквізити Платіжної картки 4149-49XX-XXXX-7830, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового Траншу за Договором (а.с. 48).
У п. 7.1. визначено, що орієнтовна дата погашення суми кредиту є датою закінчення Дисконтного періоду кредитування 07 жовтня 2024 року, а саме протягом 20 днів від дати отримання першого траншу позичальником (а.с. 48 на зв.).
Згідно з п. 11.1 строк дії договору 5 років.
Відповідно до пункту 8.1 кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом.
Сторони обумовили порядок та строк сплати процентів, розмір процентних ставок:
На момент укладення цього Договору та отримання першого Траншу за цим Договором Базова процентна ставка складає один відсоток в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 365 (триста шістдесят п`ять) відсотків річних.
Для суми Кредиту отриманої за першим Траншем, що вказана в п. 2.3. Договору, за перші 20 днів Дисконтного періоду та без повного дострокового повернення всієї суми Кредиту протягом Дисконтного періоду, орієнтовна загальна вартість Кредиту складе 21 060 грн. 00 коп. та буде включати в себе загальні витрати за Кредитом у вигляді процентів за користування Кредитом у розмірі 4 860 грн. 00 коп. та суму Кредиту у розмірі 16 200 грн. 00 коп. Орієнтовна реальна річна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, з припущення користування Кредитом протягом Дисконтного періоду зі сплатою процентів за Базовою ставкою, розрахована згідно методики Національного банку України, складе 2 333,95 відсотків річних.
В матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують виконання ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» пунктів 2.1, 5.1 Договору щодо перерахування суми кредиту 16 200 грн. 00 коп. відповідачу. Надана довідка про перерахування ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» коштів на рахунок, який зазначений як рахунок відповідача (а.с. 61), проте будь-яких документів банківської установи щодо належності цього рахунку відповідачу чи здійснення такого переказу не надано.
12 листопада 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № МВ-ТП/8, відповідно до умов якого, клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги за переліком в Реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язався прийняти та передати грошові кошти в розпорядження за плату (а.с. а.с. 34 на зв. 37).
Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги до договору факторингу № МВ-ТП/8 від 12 листопада 2024 року, значиться боржник ОСОБА_1 , кредитний договір № 588857264.
Позивач стверджує, що відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту у встановлений строк не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 48 438 грн. 00 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно ст.ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
В силу статей 525 і 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставиться. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається.
Згідно з статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Отже, сума наданої позики, розмір процентів, порядок їх нарахування, розмір і порядок нарахування штрафу та пені повинні бути передбачені у письмовому договорі.
Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
За нормами ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, вказане положення закону передбачає альтернативні дії, які свідчать про підписання електронного договору, серед яких його підписання одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Оскільки договір кредитної лінії № 588857264 від 07 вересня 2024 року підписаний відповідачем, шляхом застосування електронного підпису одноразового ідентифікатора, тому він укладений з додержанням письмової форми, визначеної законом та з додержанням процедури, визначеної Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
В силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
В силу частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що у випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалася заінтересована сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною.
Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.
Представник позивача в позовній заяві обґрунтовує право вимоги ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до відповідача тим, що первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги до відповідача за договором кредитної лінії № 588857264 від 07 вересня 2024 року позивачу у справі ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС».
Разом з тим, судом встановлено, що:
- згідно з п.2.1. Договору кредитодавець зобов`язався надати позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в сумі Кредитного ліміту у розмірі 16 200 грн. 00 коп.;
- у п.5.1. сторони договору кредитної лінії № 588857264 визначили, що сума кредиту надається Позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку Кредитодавця, на рахунок Позичальника, використовуючи реквізити Платіжної картки 4149-49XX-XXXX-7830, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 банківських днів з моменту укладення Договору;
- в матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують виконання ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» пунктів 2.1, 5.1 Договору щодо перерахування суми кредиту 16 200 грн. 00 коп. за реквізитами відповідної платіжної картки, а також належність цієї картки саме відповідачу.
Надані позивачем розрахунки заборгованості за кредитом є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та позивача і не можуть слугувати доказом розміру грошових вимог кредитора до боржника.
Надана суду довідка ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» про підтвердження здійснення переказу грошових коштів не можуть підтверджувати існування заборгованості, оскільки не є касовими документами та документами первинного бухгалтерського обліку відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Виписки по особовому рахунку відповідача, з якого б вбачався рух коштів по рахунках та факт користування коштами суду також не надано, клопотань про витребування відповідних доказів від банківської установи позивачем не заявлялось.
При таких обставинах, позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 2 ч. 2 цієї статті інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати по справі покладаються на позивача.
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
Сторони по справі:
відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.ст.273, 289 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня підписання його повного тексту. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня підписання повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст заочного рішення складено 09.12.2025 р.
Суддя С.В. Єдаменко