Справа № 496/1337/25
Провадження № 2/496/1820/25
05 листопада 2025 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Пасечник М.Л.
за участю секретаря - Кабанової К.С.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
Представник Моторно (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ), звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 117 000 грн. та судові витрати у розмірі 3028 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 21.01.2022 року в м. Одесі відбулася дорожньо-транспортна пригода, а саме ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mitsubishi, д.н.з. « НОМЕР_1 », порушив правила дорожнього руху, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП пішохід отримав тяжкі тілесні ушкодження. Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 25.12.2023 року у справі №523/7462/23 винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_1 та притягнуто до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Цивільно-правова відповідальність відповідача як винної особи за шкоду, заподіяну здоров`ю третіх осіб унаслідок експлуатації транспортного засобу на момент настання ДТП, в порушення вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не була забезпечена за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Керуючись положеннями вказаного Закону потерпіла сторона, у зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність відповідача не була забезпечена за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, звернулася до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди заподіяної здоров`ю і надала всі необхідні документи, передбачені ст. 35 Закону, в тому числі і заяву про виплату відшкодування. МТСБУ здійснило розгляд вказаного випадку, визначило розмір заподіяного збитку та здійснило на користь потерпілої особи регламентну виплату у розмірі 117 000 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то він, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язаний відшкодувати в порядку регресу позивачу всю завдану шкоду, у зв`язку з чим, представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, але через систему «Електронний суд» надіслав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надходило. Відзив на позовну заяву не надав.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Отже, враховуючи згоду представника позивача на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, належне повідомлення відповідача, який причини неявки не повідомив, суд доходить висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Судом, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що вироком Суворовського районного суду від 25.12.2023 року у справі №523/7462/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, призначено покарання.
Суворовським районним судом м. Одеси під час розгляду кримінального провадження встановлено, що 21.01.2022 року приблизно о 15:35 годині, ОСОБА_1 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Mitsubishi Colt», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Воробйова з боку вул. Слобідської в напрямку вул. Агрономічна у м. Одесі, наблизився до регульованого перехрестя розташованому по вул. Агрономічна, порушуючи вимоги п.16.2 «Правил дорожнього руху України», а саме діючи з необережності, будучи неуважним, не врахувавши дорожньої обстановки, не переконавшись, що зміна подальшого напрямку руху керованого ним транспорту буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, здійснюючи маневр повороту праворуч на вул. Агрономічну, не надав дорогу пішоходу, тим самим передньою частиною кузова керованого ним автомобілю допустив наїзд на ОСОБА_2 , який перетинав проїзну частину по регульованому пішохідному переході зліва направо відносно руху транспортного засобу.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди у потерпілого ОСОБА_2 згідно висновку судово-медичної експертизи за №767 від 15.07.2022 року виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому лівої плечової кістки в області хірургічної шийки з відривом обох бугорків та ушкодження лівої плечової артерії, які утворилися від дії тупих предметів та могли бути отримані в умовах ДТП (контакту автомобіля, що рухається з тілом пішохода) та за критерієм небезпеки для життя відповідно п.п.2.1.3 «п» «Правил судово - медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.
Станом на 21.01.2022 року транспортний засіб «Mitsubishi Colt», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не був застрахований Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується відомостями з ЦБД МТСБУ.
У березні 2024 року потерпілий ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ з заявою про відшкодування шкоди, завданої здоров`ю, внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до довідки №1 від 14.10.2024 року МТСБУ визначило розмір відшкодування шкоди потерпілому ОСОБА_2 у розмірі 117 000 грн.
Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Отже, факт завдання шкоди здоров`ю ОСОБА_2 з вини ОСОБА_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, не потребує окремого доказування. Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 25.12.2023 року є обов`язковим для суду.
Відповідно до ст. 11 ЦК України, передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.
Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин.
Відповідно до п.п. «а» п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі-Закон), МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону (п.38.1. ст. 38 Закону).
Матеріали справи не містять відомостей, що ОСОБА_1 належить до осіб, зазначених в пункті 13.1 статті 13 цього Закону (учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності,).
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст. 1187 ЦК України).
Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, а тому має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування.
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки вони містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача суми сплаченого відшкодування.
Аналізуючи надані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору МТСБУ правомірною заявлені вимоги до ОСОБА_1 про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу у розмірі 117 000 грн., тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з платіжної інструкції №5411 від 03.03.2025 року, позивач за подання даного позову до суду сплатив судовий збір у розмірі 3028 грн., тому на підставі ст. 141 ЦПК України, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 22, 38, 41 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 11, 1191 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 272, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -
Позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя М.Л. Пасечник
З урахуванням тривалої недостатньої кількості суддів в Біляївському районному суді Одеської області, щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які на лікарняному, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження, з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку складання повного тексту рішення суду, повний текст судового рішення виготовлено 12.01.2026 року.