УХВАЛА

03 січня 2025 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 в особі представника Никоненка Олега Олександровича про відвід судді Апаллонової Ю.В. у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 в особі представника Никоненка Олега Олександровича на постанову ВДВС, заінтересована особа Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса),

ВСТАНОВИВ :

У провадженні суду перебуває цивільна справа за скаргою ОСОБА_1 в особі представника Никоненка Олега Олександровича на постанову ВДВС, заінтересована особа Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

03.01.2025 року від адвоката Никоненка О.О. в інтересах ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відвід судді Апаллонової Ю.В., в обґрунтування якого заявник зазначив, що ухвалою від 19.09.2024 року головуючий суддя відмовив у відкритті провадження. Постановою апеляційної інстанції 19.11.2024 року ухвалу суду першої інстанції було скасовано. Після скасування ухвали від 19.09.2024 року, судом першої інстанції постановлено ще дві ухвали - від 29.11.2024 року та від 11.12.2024 року, де скаргу було залишено без руху та було висунуто ряд вимог до скарги, які взагалі не є підставою для залишення скарги без руху. Після спливу більш як чотирьох місяців з моменту звернення до суду, ухвалою від 24.12.2024 справу було призначено до розгляду. При цьому, первинно подана скарга практично нічим не відрізняється від тієї, яку було подано повторно на вимогу суду. Згідно до ст. 37 ЦПК України, зазначив, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі, і хоча ухвала про повернення скарги в диспозиції статті прямо не зазначена, за аналогією підстави для відводу достатні. Керуючись ст. 37 ЦПК України заявлено відвід судді Апаллоновій Ю.В.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Вивчивши подану заяву про відвід, суд відмовляє у задоволенні відводу з наступних підстав.

Конституцією України встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється і що однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного і касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені ст.ст.36,37 ЦПК України.

За умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

В свою чергу, положеннями Цивільного процесуального кодексу України передбачено процесуальне право осіб, які беруть участь у справі, заявити відвід судді, в провадженні якого знаходиться справа. При цьому, підстави для відводу судді визначені ст. 36 ЦПК України, за якими суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч. 5 ст. 36 ЦПК України).

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість прийти до висновку що критерієм порушення суб`єктивної складової даного поняття, можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові у засобах масової інформації до свого головування у суді при розгляді конкретної справи; не реагування судді на расистські висловлювання; якщо головуючий у справі, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо. Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи

Стосовно об`єктивної неупередженості в рішеннях ЄСПЛ зазначено, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди повинні викликати в учасників цивільного процесу.

Об`єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо; суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант; наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі, участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення тощо.

Таким чином, можливо зробити висновок про те, що особа, яка подала заяву про відвід судді повинна довести на підставі доказів факт зацікавленості судді у розгляді справи.

У висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

При цьому, законодавець визначив у ч. 4 ст. 36 ЦПК України, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» від 13.06.2007 року № 8, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

Як вбачається із змісту заяви адвоката Никоненка О.О. про відвід, заявник фактично не погоджується з процесуальними рішеннями судді, що в свою чергу не є правовою підставою для відводу судді.

Щодо доводів заявника стосовно строку розгляду скарги, то суд зазначає, що згідно до матеріалів справи встановлено таке.

Згідно Протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 16.09.2024 року - 16.09.2024 року вказана цивільна справа передана у провадження судді Апаллонової Ю.В. і отримана суддею не пізніше наступного дня після її надходження 17.09.2024 року.

18.09.2024 року ухвалою судді відмовлено у відкритті провадження за скаргою.

Вдруге вказана справа надійшла до суду 27.11.2024 року і 27.11.2024 року згідно Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду 27.11.2024 вказана цивільна справа передана раніше визначеному складу суду-судді Апаллоновій Ю.В.

29.11.2024 року ухвалою судді скарга заявника залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам ст. ст.175, 447,448 ЦПК України, з наданням десятиденного строку з моменту отримання копії ухвали суду для надання суду оновленої скарги, яка б відповідала вимогам ст. 175,447,448 ЦПК України та її копій відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

09.12.2024 від представника ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» надійшла до суду заява, згідно до якої зазначено про направлення виправленої скарги. Натомість, оновленої скарги на виконання ухвали судді від 29.11.2024 року до вказаної заяви представником Никоненко О.О. не додано, додатком до заяви зазначено: квитанція про надсилання стороні Вознесенівський ВДВС у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Відомостей щодо отримання ОСОБА_1 ухвали судді від 29.11.2024 року на поштовому відділенні станом на 11.12.2024 року матеріали справи не містили.

Відомостей щодо отримання Никоненко О.О. ухвали судді від 29.11.2024 року на поштовому відділенні станом на 11.12.2024 року матеріали справи не містили.

З огляду на вказане, з метою забезпечення доступу до правосуддя та для забезпечення можливості реалізації конституційного права на захист своїх прав та інтересів у судовому порядку судом, встановленим законом, для забезпечення сумлінного здійснення своїх цивільних прав та виконання цивільних обов`язків ОСОБА_1 ухвалою судді від 11.12.2024 року продовжено строк для усунення недоліків скарги. Копію ухвали разом із копією ухвали про залишення скарги без руху від 29.11.2024 року направлено ОСОБА_1 т а її представнику - адвокату Никоненку О.О.для виконання.

11.12.2024 року вказана ухвала доставлена Никоненко О.О. в його електронний кабінет, про що свідчить довідка про доставку електронного документа.

16.12.2024 року до суду повернулася неврученою ухвала судді від 29.11.2024 року, яка направлялася Никоненку О.О. , причиною повернення листа на поштовому відправленні зазначено «адресат відсутній за адресою: м.Запоріжжя вул. Поштова, буд. 27 оф.84»

23.12.2024 року до суду повернулося повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно до якого Никоненко О.О. отримано 19.12.2024 року ухвалу судді від 11.12.2024 року.

23.12.2024 року в межах продовженого ухвалою судді від 11.12.2024 року строку на усунення недоліків скарги через систему «Електронний суд» представником заявника до суду подано оновлену скаргу від 09.12.2024 року, в якій зазначено, що скаргу подано до суду у справі №2-384/11, яку розглядав Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя.

24.12.2024 року наступного дня після надання суду оновленої скарги ухвалою судді від 24.12.2024 року поновлено ОСОБА_1 в особі представника Никоненка О. О. на постанову ВДВС, строк на звернення до суду зі скаргою.

Відкрито провадження за скаргою та призначено її до судового розгляду в межах визначеного ст.450 ЦПК України строку на 03 січня 2025 року на 13-00 годину .

Витребувано у Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) інформацію чи перебуває на виконанні виконавче провадження в межах якого накладено арешт постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія номер 43185337, виданою 08.05.2014 року Орджонікідзевським ВДВС ЗМУР, , місце знаходження м. Запоріжжя, про. Металургів, 6 де особою, майно /права якої обтяжуються є ОСОБА_1 . Витребувано у Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) копії матеріалів виконавчого провадження, в межах якого винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія номер 43185337, виданою 08.05.2014 року Орджонікідзевським ВДВС , місце знаходження м. Запоріжжя, про. Металургів, 6 де особою, майно /права якої обтяжуються є ОСОБА_1 та належним чином засвідчену копію оспорюваної постанови. Витребувано з канцелярії Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя в строк до 26.12.2024 року матеріали цивільної справи №2-384/11, учасником справи є ОСОБА_1 , для огляду.

27.12.2024 року до суду повернулася неврученою ухвала судді від 29.11.2024 року, яка направлялася ОСОБА_1 , причиною повернення листа на поштовому відправленні зазначено «за закінченням терміну зберігання».

30.12.2024 року головою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя на ухвалу від 24.12.2024 року надано інформацію, що згідно даних автоматизованої системи документообігу суду встановлено, що в провадженні суду перебувала справа №2-384/11 за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 24.02.2012 року справу розглянуто з ухваленням рішення. Строк зберігання цивільних справ 5 років, тому дані матеріали були оброблені, а оригінал судового рішення вилучено для постійного зберігання у підшивках суду, а тому суд позбавлений можливості надати матеріали справи №2-384/2011 за запитом. Додаток : рішення суду від 14.02.2012 та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження від 08.12.2016 року.

З вказаних судових рішень у справі №2-384/11 встановлено, що з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» стягнуто суму заборгованості за кредитним договором, у 2016 року замінено стягувача ПАТ «Укрсиббанк» у справі №2-384/11 про стягнення з ОСОБА_1 на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

03.01.2025 року до суду повернулася неврученою ухвала судді від 11.12.2024 року, яка направлялася ОСОБА_1 , причиною повернення листа на поштовому відправленні зазначено «за закінченням терміну зберігання»

У судове засідання 03.01.2025 року учасники справи не з`явилися, повідомлялися судом належним чином.

Від скаржника ОСОБА_1 та її представника Никоненка О.О. заяв про відкладення розгляду на надходило, причини неявки в судове засідання суду не повідомлені. Від Никоненко О.О. 03.01.2025 року у день судового засідання до суду подано заяву про відвід.

Від представника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), 02.01.2025 року надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що з 19.12.2024 року та по теперішній час тимчасово призупинено роботу Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, в тому числі роботу автоматизованої системи виконавчого провадження, до якої виконавцями вносяться відомості про всі прийняті рішення у виконавчому провадженні. Враховуючи вищевикладене, неможливо надати інформацію чи перебуває на виконанні виконавче провадження в межах якого накладено арешт постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 43185337, виданою 08.05.2014 року Орджонікідзевським ВДВС ЗМУР, де особою майно/права якої обтяжуються є ОСОБА_1 .Також наразі неможливо надати копії матеріалів виконавчого провадження в рамках якого було накладено арешт на нерухоме майно боржника та надати повноцінне заперечення на скаргу ОСОБА_1 в особі представника Никоненка О.О. про скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виданою 08.05.2014 року Орджонікідзевським ВДВС ЗМУ. Після відновлення роботи Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, в тому числі автоматизованої системи виконавчого провадження державним виконавцем відділу в повному обсязі буде надано інформацію відповідно до ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2024 по справі № 335/10446/24.

Відповідно до ст. 450 ЦПК України в судове засідання викликався, але не з`явився стягувач представник ТОВ «Довіра та Гарантія».

З огляду на ті обставини, що тимчасово призупинено роботу Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, в тому числі роботу автоматизованої системи виконавчого провадження, до якої виконавцями вносяться відомості про всі прийняті рішення у виконавчому провадженні, що унеможливлює надання інформації чи перебуває на виконанні виконавче провадження в межах якого накладено арешт постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 43185337, виданою 08.05.2014 року Орджонікідзевським ВДВС ЗМУР, де особою майно/права якої обтяжуються є ОСОБА_1 , копій матеріалів виконавчого провадження в рамках якого було накладено арешт на нерухоме майно боржника, про що представником Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надано відповідне клопотання про відкладення розгляду скарги, повний та всебічний розгляд скарги ОСОБА_1 без вказаної інформації та матеріалів виконавчого провадження є неможливим, оскільки жодної інформації щодо оскаржуваної постанови, окрім номеру судової справи у скарзі заявником не зазначено і в матеріалах скарги немає, а відтак строк розгляду вказаної скарги не виходить за межі строку розгляду скарги, які встановлені ст. 450 ЦПК України, а тому доводи відводу в цій частині щодо тривалого розгляду скарги, як підстава для відводу не заслуговують на увагу і також не є самі по собі підставою для відводу судді.

Також, підставою для відводу судді заявником зазначено про скасування судового рішення ухваленого суддею під час перегляду його в апеляційному порядку, що не свідчить про наявність передбачених ст. 36 ЦПК України обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді від 18.09.2024 року у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 в особі представника Никоненка Олега Олександровича на постанову ВДВС, суб`єкт оскарження: Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) - відмовлено.

З постанови Запорізького апеляційного суду від 19.11.2024 року вбачається, що апеляційним судом було скасовано ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 18.09.2024 року справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду, що відповідно до положень ч. 1 ст. 37 ЦПК України не виключає можливість продовження розгляду справи суддею Апаллоновою Ю.В. та не є підставою для її відводу. Тим більше, рішення суду або ухвала про закриття провадження у справі у вказаній справі суддею Апаллоновою Ю.В. не ухвалювалися і, як наслідок, не скасовувалися з призначенням нового розгляду.

Процесуальна діяльність судді та судові рішення підлягають оскарженню в передбаченому процесуальним законодавством порядку. Наявність у осіб, які приймають участь у справі, заперечень, сумнівів щодо правильності та відповідності процесуальних дій судді протягом розгляду справи чинному законодавству України не можуть бути підставою для відводу судді, і всі ці заперечення можуть бути викладені цими особами в апеляційній скарзі у разі незгоди з прийнятим судовим рішенням у справі.

Враховуючи наведене та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні заяви про відвід судді, оскільки обставини, зазначені заявником не є підставами для відводу, передбачені ч. 1 ст. 37 ЦПК України, заява про відвід є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

За результатами вирішення заяви про відвід, суд постановляє ухвалу (частина одинадцята статті 40 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 39, 40, 260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в особі представника Никоненка Олега Олександровича про відвід судді Апаллонової Ю.В. у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 в особі представника Никоненка Олега Олександровича на постанову ВДВС, заінтересована особа Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено 03.01.2025 року.

Суддя: Ю.В. Апаллонова