УХВАЛА

02 січня 2025 року

м. Київ

справа № 761/36653/24

провадження № 61-16795ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу Міністерства оборони України на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 листопада 2024 року у справі за розглядом питання про виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 03 вересня 2024 року - судового доручення про збирання доказів та витребування доказів у межах господарської справи № 910/7162/24 за позовом Міністерства оборони України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Лайнс Рітейл», Товариства

з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прості рішення» про визнання недійсним договору факторингу,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла ухвала Господарського суду м. Києва від 03 вересня 2024 року про судове доручення щодо збирання доказів та витребування доказів у межах господарської справи

№ 910/7162/24 за позовом Міністерства оборони України до Товариства

з обмеженою відповідальністю «Трейд Лайнс Рітейл» (далі - ТОВ «Трейд Лайнс Рітейл»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прості рішення» (далі - ТОВ «ФК «Прості рішення») про визнання недійсним договору факторингу.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2024 року повернуто Господарському суду м. Києва без виконання ухвалу Господарського суду м. Києва від 03 вересня 2024 року про судове доручення щодо збирання доказів та витребування доказів, ухвалену в господарській справі № 910/7162/24 за позовом Міністерства оборони України до ТОВ «Трейд Лайнс Рітейл», ТОВ «ФК «Прості рішення» про визнання недійсним договору факторингу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Міністерство оборони України звернулося до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 листопада 2024 року повернуто апеляційну скаргу Міністерства оборони України на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2024 року у справі № 761/36653/24 за розглядом питання про виконання ухвали Господарського суду міста Києва

від 03 вересня 2024 року - судового доручення про збирання доказів та витребування доказів у межах господарської справи № 910/7162/24 за позовом Міністерства оборони України до ТОВ «Трейд Лайнс Рітейл», ТОВ «ФК «Прості рішення» про визнання недійсним договору факторингу.

Суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу, виходив із того, що апеляційна скарга подана на ухвалу, що не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, а саме на ухвалу про повернення без виконання ухвали про судове доручення щодо збирання доказів та витребування доказів.

16 грудня 2024 року Міністерство оборони України через підсистему «Електронний суд» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на Київського апеляційного суду від 18 листопада 2024 року (надійшла до суду 17 грудня

2024 року), в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, просило скасувати оскаржуване судове рішення, направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Встановлено, що до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла ухвала Господарського суду міста Києва від 03 вересня 2024 року про судове доручення щодо збирання доказів та витребування доказів у межах господарської справи

№ 910/7162/24 за позовом Міністерства оборони України до ТОВ «Трейд Лайнс Рітейл», ТОВ «ФК «Прості рішення» про визнання недійсним договору факторингу.

У мотивувальній частині ухвали вказано, зокрема, що у суду є підстави вважати, що існує обґрунтована ймовірність перебування ОСОБА_1 під вартою і після

08 вересня 2024 року попри те, що станом на дату проголошення даної ухвали відповідна ухвала слідчого судді щодо продовження строку тримання під вартою у матеріали справи жодною із сторін надана не була. Як зазначає Міністерство оборони України, ОСОБА_1 перебуває під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор». Крім того, в ухвалі зазначено, що з огляду на відсутність у Господарського суду міста Києва можливостей для організації прибуття ОСОБА_1 до судового засідання для відібрання експериментальних зразків підписів та забезпечення його належної участі у судовому засіданні, господарський суд вважає за необхідне звернутись до Шевченківського районного суду м. Києва в порядку статті 84 ГПК України з дорученням щодо збирання доказів, а також відібрання пояснень щодо укладання договору факторингу. Крім того, в ухвалі зазначено, що суд задовольнив клопотання позивача про розгляд справи в закритому судовому засіданні.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 листопада 2024 року повернуто апеляційну скаргу Міністерства оборони України на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2024 року, якою повернуто Господарському суду міста Києва без виконання ухвалу від 03 вересня 2024 року про судове доручення щодо збирання доказів та витребування доказів.

У частині першій статті 353 ЦПК України закріплено вичерпний перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Даний перелік ухвал є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Отже, окремо від рішення суду не може бути оскаржена ухвала про повернення без виконання ухвали про судове доручення щодо збирання доказів та витребування доказів.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Дослідивши апеляційну скаргу Міністерства оборони України, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що ухвала суду про повернення без виконання ухвали про судове доручення щодо збирання доказів та витребування доказів не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, тому апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

При цьому Міністерство оборони України вірно зазначає, що ухвала районного суду відсутня в переліку ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку (стаття 353 ЦПК України). А посилання на перешкоджання розгляду справи в господарському суді не є підставою для скасування ухвали апеляційного суду, постановленої у рамках цивільного судочинства.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційна скарга Міністерства оборони України на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 листопада 2024 року, є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 листопада 2024 року у справі за розглядом питання про виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 03 вересня 2024 року - судового доручення про збирання доказів та витребування доказів у межах господарської справи № 910/7162/24 за позовом Міністерства оборони України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Лайнс Рітейл», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прості рішення» про визнання недійсним договору факторингу відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник