ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/2285/25Головуючий у 1-й інстанції Яковець Н.В.
Провадження № 22-ц/817/1259/25 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головучої Хома М.В.

суддів Костів О. З., Храпак Н. М.,

секретар Гичко К.С.

з участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Теслі Петра Олексійовича на ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 11 листопада 2025 року, постановлену суддею Яковець Н.В. у цивільній справі №608/2285/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про виділення в натурі частки із спільної часткової власності,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулась в суд із вказаним позовом, який обґрунтовано тим, що сторони є співвласниками по 1/2 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачка разом своїм чоловіком третьою особою ОСОБА_3 фактично користуються всім будинком, створюючи позивачці перешкоди у володінні та користуванні належною їй часткою, у зв`язку з чим позивачка не має можливості проживати у будинку.

Між тими ж сторонами вже існував спір щодо виділу належної позивачці частини будинку в натурі, який у 2019 році був вирішений Тернопільським апеляційним судом шляхом відмови у задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю технічної можливості облаштування відокремлених систем життєзабезпечення та відсутністю відповідних дозвільних документів. Повторно звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що просить призначити судову будівельно-технічну експертизу для з`ясування технічної можливості реального поділу будинковолодіння та визначення можливих варіантів такого поділу.

Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 11 листопада 2025 року закрито провадження у даній справі.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Тесля П.О. просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду. Вказує, що ухвала суду є незаконною, оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права та дійшов помилкового висновку про тотожність даного спору із справою №608/1059/15-ц, розглянутою у 2019 році. Підстави звернення до суду є іншими, оскільки у даній справі ОСОБА_1 просила призначити судову будівельно-технічну експертизу для з`ясування технічної можливості та визначення можливих варіантів поділу спірного будинковолодіння. Таким чином, відсутня тотожність підстав позову, що унеможливлює застосування пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України. Крім цього, суд допустив істотне процесуальне порушення, закривши провадження на стадії підготовчого засідання, тоді як стаття 197 ЦПК України не передбачає повноважень суду щодо закриття провадження у справі в межах підготовчого провадження.

У відзиві представник ОСОБА_2 - адвокат Дядик Я.Б. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін. Вказує, що постановою Тернопільського апеляційного суду від 13 травня 2019 року у справі № 608/1059/15-ц ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні її позовних вимог, оскільки вона не довела належними та допустимими доказами технічну можливість облаштування відокремлених систем життєзабезпечення у кожній виділеній частині будинку. Це рішення є остаточним, набрало законної сили і не оскаржувалось у касаційному порядку, тому ОСОБА_1 фактично погодилася з висновком про неможливість реального виділу. Підстави позову в обох справах однакові (співвласність по 1/2 одного й того самого домоволодіння), предмет спору однаковий (виділ позивачу реальної 1/2 частки того ж будинку), і сторони ті самі, що й обумовлює застосування пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Теслі П.О., який доводи апеляційної скарги підтримав, пояснення ОСОБА_3 та представника ОСОБА_4 - адвоката Дядика Я.Б., які проти задоволення апеляційної скарги заперечили, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що спір між тими самими сторонами про той же предмет з тих же підстав уже вирішений судом, постановою Тернопільського апеляційного суду від 13 травня 2019 року у справі № 608/1059/15-ц у задоволенні позову ОСОБА_1 про виділення в натурі частки житлового будинку та господарських будівель за тією ж адресою було відмовлено, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України є підставою для закриття провадження у даній справі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Для застосування підстави закриття провадження у справі, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України, необхідна одночасна наявність трьох складових: тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Закриття провадження у справі у цьому разі можливе лише за умови, що позов, з приводу якого ухвалено рішення, яке набрало законної сили, є тотожним з позовом, який розглядається.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) зазначено, що необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України (2004 року) зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України). За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19)).

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасно зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом з тим не вважаються зміною підстави позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19)).

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Із матеріалів справи вбачається, що як у справі № 608/1059/15-ц, так і у даній справі № 608/2285/25 ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги одними й тими самими юридичними фактами, а саме: належністю їй на праві спільної часткової власності 1/2 частки одного й того самого житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , відсутністю згоди між співвласниками щодо його поділу та неможливістю реалізувати право користування належною їй часткою без звернення до суду.

Отже, у даній справі та у справі № 608/1059/15-ц є тотожними сторони спору, предмет позову та підстави позову, оскільки обидва спори виникли між тими самими співвласниками щодо одного й того самого об`єкта нерухомого майна, а вимоги в обох випадках ґрунтуються на однакових юридичних фактах належності позивачці 1/2 частки цього майна, відсутності домовленості між співвласниками щодо його поділу та звернення до суду з вимогою про виділення частки в натурі.

Доводи апеляційної скарги про наявність інших підстав звернення до суду є голослівними.

У справі № 608/1059/15-ц апеляційний суд розяснював сторонам право заявити клопотання про відкладення розгляду справи та подати суду необхідну документацію для вирішення спору, розяснив наслідки невчинення таких процесуальних дій, однак представник позивача ОСОБА_1 відмовився від подання суду будь яких додаткових доказів, у звязку з чим спір був вирішений на підставі наявних у справі доказів.

Фактично ОСОБА_1 повторно заявляє ту саму матеріально-правову вимогу про виділення в натурі 1/2 частки того ж самого об`єкта нерухомого майна, обґрунтовуючи її тими ж обставинами, що й у попередньому спорі, а відтак підстави позову у цих справах є тотожними.

Предявлення нового позову та намір позивача надати суду нові докази не може вважатися іншою підставою позову.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності у суду першої інстанції повноважень закривати провадження у справі на стадії підготовчого провадження є безпідставними, оскільки відповідно до статті 255 ЦПК України закриття провадження у справі допускається на будь-якій стадії судового процесу за наявності передбачених законом підстав, а частиною другою статті 200 ЦПК України прямо передбачено можливість постановлення ухвали про закриття провадження у справі за результатами підготовчого засідання.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що у даній справі одночасно наявні всі передбачені пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України умови для закриття провадження у справі тотожність сторін, предмета та підстав позову, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про закриття провадження.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають встановленим обставинам, підстави для зміни чи скасування ухвали та задоволення апеляційної скарги не встановлені.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 375, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Теслі Петра Олексійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 11 листопада 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 31 грудня 2025 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Костів О.З.

Храпак Н.М.