Справа № 132/2027/24
Провадження № 2-о/132/13/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"27" листопада 2025 р. місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі: головуючого - судді СЄЛІНА Є.В., присяжних: МОКЛЮК О.О., КАЩУКА В.А., при секретарі судового засідання РИБАК І.Ю., за участі: заявника ОСОБА_1 та його представника адвоката САВЧУК І.В., особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною ОСОБА_2 та його представника адвоката ЛАВРЕНЧУКА А.С., представника органу опіки та піклування КЛІМІШИНОЇ Ю.Ф., розглянувши у судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Хмільницького району Вінницької області цивільну справу № 132/2027/24 за заявою ОСОБА_3 , заінтересовані особи Орган опіки та піклування Калинівської міської ради Вінницької області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

25.06.2024 року до Калинівського районного суду Вінницької області із вказаною заявою звернувся ОСОБА_3 , в якій просить визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Хомутинці Калинівського району Вінницької області, недієздатним, встановити над ним опіку та призначити його опікуном над ним. В обґрунтування цих вимог зазначив, що він має брата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у зв`язку із захворюванням потребує постійної сторонньої допомоги. Він, має можливість дбати про свого брата, створювати необхідні умови, забезпечувати його доглядом та лікуванням, а тому звернувся до суду із даною заявою.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2024 року, визначено склад суду з розгляду заяви: головуючого суддю Сєліна Є.В.

Протоколом автоматичного визначення присяжних від 25.06.2024 року, визначено склад присяжних: Карпінця С.В., Печевисту О.В.

Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області Сєліна Є.В. від 01.07.2024 року, відкрито провадження за заявою, призначено судове засідання у справі.

Відповідно до ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 02.08.2024 року, у справі призначено судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницької філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України».

04.06.2025 року до Калинівського районного суду Вінницької області надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 200 від 20.03.2025 року.

Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області Сєліна Є.В. від 04.06.2025 року, поновлено провадження у справі, яке визначено здійснювати зі стадії, на якій його було зупинено.

Згідно ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 07.07.2025 року, залучено до участі у справі в якості заінтересованих осіб ОСОБА_4 та ІНФОРМАЦІЯ_1 . Залучено для представництва інтересів особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, адвоката через Північний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги. Зобов`язано орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Іванівської сільської ради Вінницької області надати суду подання про доцільність або недоцільність призначення піклувальника чи опікуна над особою, відносно якої порушується питання про визнання її недієздатною, з осіб, які перебувають у сімейних (родинних) відносинах з підопічним, з урахуванням їх ступеня споріднення, особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України.

28.07.2025 року до Калинівського районного суду Вінницької області надійшло подання органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Іванівської сільської ради Вінницької області щодо призначення опікуна.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення присяжних від 29.10.2025 року, визначено новий склад присяжних: Моклюк О.О., Кащука В.А.

Заявник ОСОБА_3 , його представник адвокат Савчук І.В. в судовому засіданні підтримали подану заяву та просили її задовольнити з підстав, зазначених у ній.

Особа, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною ОСОБА_4 , його представник адвокат Лавренчук А.С., а також представник органу опіки та піклування Клімішина Ю.Ф. в судовому засіданні підтримали подану заяву та просили її задовольнити.

Інші заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені в передбаченому законом порядку.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог, дослідивши в порядку, визначеному процесуальним законом, докази, якими вони обґрунтовуються, приходить до наступних висновків.

Судом достеменно встановлено, що заявник ОСОБА_3 є рідним братом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Хомутинці Калинівського району Вінницької області, що випливає з наявних у даній справі документів, зокрема із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 12.10.1968 року бюро (відділом) ЗАГС при Хомутинецькій сільській раді Калинівського району Вінницької області на ім`я ОСОБА_4 ; свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 08.08.1973 року бюро (відділом) ЗАГС при Хомутинецькій сільській раді Калинівського району Вінницької області на ім`я ОСОБА_3 , в яких зазначені спільні батьки: батько ОСОБА_5 та мати ОСОБА_6 .

Останні, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 померли, про що свідчать: свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 , видане 12.09.2001 року Байківською сільською радою Калинівського району Вінницької області, згідно якого, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Байківка Калинівського району Вінницької області; свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 , видане 11.03.2019 року Калинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, згідно якого, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Калинівка Калинівського району Вінницької області.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні будинку осіб, виданої 24.06.2024 року Іванівською сільською радою Вінницької області, з 29.12.2015 року зареєстрований та проживає спільно із братом ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , та входить до складу його сім`ї.

Згідно довідки Байківського старостинського округу Іванівської сільської ради Вінницької області від 24.06.2024 року № 181, ОСОБА_3 зайнятий доглядом за своїм братом з 2015 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 2-18 АВ № 003254 від 19.07.2007 року, є інвалідом з дитинства другої групи безстроково, який відповідно до висновку лікарської комісії Комунального підприємства «Калинівська центральна районна лікарня» Калинівської міської ради від 15.05.2024 року № 139, не має можливості сам себе обходити та потребує постійного стороннього догляду.

Відповідно до довідки відділу обслуговування громадян № 8 Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 20.11.2025 року № 1201/0200-0210-11, ОСОБА_3 перебуває на обліку в Пенсійному фонді України у Вінницькій області та отримує допомогу на догляд за особою з інвалідністю із психічними розладами, а саме за братом ОСОБА_4 , з 01.01.2016 року по 30.10.2025 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2025 року № 765 «Деякі питання призначення та виплати державних соціальних допомог, соціальних стипендій органами Пенсійного фонду України».

Згідно застосунку Резерв+, ОСОБА_3 має відстрочку від призову на військову службу до завершення мобілізації на підставі п.14 ч.1 ст.23 Закону.

За висновком судово-психіатричного експерта № 200 від 20.03.2025 року, ОСОБА_4 страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді розумової відсталості помірного ступеня із відхиленнями в поведінці (F71.8), у зв`язку із чим не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому потребує встановлення над ним опіки.

Орган опіки та піклування Іванівської сільської ради Вінницької області у висновку від 13.11.2025 року № 5 зазначив, що вважає за доцільне призначити опікуном ОСОБА_3 над його братом ОСОБА_4 , у разі визнання його недієздатним.

Частиною першою статті 30 ЦК України визначено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Відповідно до статі 36 ЦК України, суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 39, частина перша статті 40 ЦК України).

Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун (частини перша-третя статті 41 ЦК України).

Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України).

Системний аналіз законодавства України дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод.

Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації.

Частиною третьою статті 297 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про стійкий психічний розлад, внаслідок якого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу (стаття 298 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 17 травня 2021 року у справі № 636/398/19 (провадження № 61-5685св20) зазначено, що за положеннями частини першої статті 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39 ЦК України передбачено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до статті 239 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними.

Стаття 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначає презумпцію психічного здоров`я. Кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до положень частини першої статті 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно зі статтею 105 ЦПК України, призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити, зокрема психічний стан особи.

Порядок проведення судово-психіатричної експертизи затверджено наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 травня 2018 року № 865, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 червня 2018 року за № 719/32171.

Предметом судово-психіатричної експертизи є психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу. Психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу визначається з метою надання відповіді на запитання, поставлені особою або органом, яка (який) залучила(в) експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Об`єктами експертизи є: матеріали цивільної справи, медична документація, аудіовізуальні матеріали та інша інформація про психічний стан особи, відповідно якої проводиться експертиза.

Статтею 110 ЦПК України встановлено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Відповідно до положень статті 299 ЦПК України, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування.

Згідно положень частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За висновком судово-психіатричного експерта № 200 від 20.03.2025 року, ОСОБА_4 страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді розумової відсталості помірного ступеня із відхиленнями в поведінці (F71.8), у зв`язку із чим не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому потребує встановлення над ним опіки.

За положеннями частин першої, шостої статті 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.

Дослідивши висновок судово-психіатричного експерта № 200 від 20.03.2025 року, суд вважає його повним і чітким та таким, що не викликає сумнівів у його правильності, ґрунтується на дослідженні медичної документації, матеріалів цивільної справи, амбулаторному дослідженню психічного стану ОСОБА_4 та не суперечить наявним у справі доказам.

Відтак, на переконання суду, висновок експерта про психічний стан ОСОБА_4 є належним та допустимим доказом для підтвердження недієздатності.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця села Хомутинці Калинівського району Вінницької області, необхідно визнати недієздатним, та встановити над ним опіку.

Що стосується вимоги про призначення заявника опікуном, то суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Згідно статті 62 ЦК України, опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

За статтею 64 ЦК України, опікуном або піклувальником не може бути фізична особа: 1) яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 2) поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування.

Опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням (частина перша статті 67 ЦК України).

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Згідно з підпунктами 3.2, 3.3 Правил опіки та піклування опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину. Документи, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна: повідомлення державних, громадських організацій або заяви громадянина (громадян); копії свідоцтва про народження особи, що потребує опіки, або іншого документа, який підтверджує її вік; копія свідоцтва про смерть батьків або рішення суду про визнання громадянина безвісно відсутнім або оголошення їх померлими чи інших матеріалів, які підтверджують неможливість виховання дитини. Якщо опіка призначається над повнолітньою особою, - рішення суду про визнання даної особи недієздатною; акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, і опис її майна; довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки; документ про закріплення за дитиною житлової площі.

Отже, можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Тому за наявності висновку органу опіки та піклування про доцільність призначення опікуном певної особи суд зобов`язаний лише перевірити відповідність цього висновку вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, зокрема чи складений такий висновок на підставі документів, передбачених Правилами опіки та піклування.

У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053св21),від 28 лютого 2024 року у справі № 372/3474/21 (провадження № 61-16349св23), від 24 липня 2024 року у справі № 727/597/24 (провадження № 61-6720св24).

Органом опіки та піклування виконавчого комітету Іванівської сільської ради Вінницької області надане подання про можливість призначення ОСОБА_3 опікуном над ОСОБА_4 , у разі визнання його судом недієздатним.

Перевіривши відповідність цього подання (висновку) вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, суд прийшов до висновку, що підстав для визнання його таким, що складений з недотриманням вимог закону, не має.

Згідно подання (висновку) органу опіки та піклування, ОСОБА_3 єдиний з рідних хто залишився у ОСОБА_4 , та хто може здійснювати опіку над останнім.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що опікуном ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця села Хомутинці Калинівського району Вінницької області, необхідно прийзначити його брата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця села Хомутинці Калинівського району Вінницької області.

Згідно частини шостої статті 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

За приписами частин першої-третьої, п`ятої статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст.ст.133, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 , заінтересовані особи Орган опіки та піклування Калинівської міської ради Вінницької області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця села Хомутинці Калинівського району Вінницької області, недієздатним.

Призначити опікуном ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця села Хомутинці Калинівського району Вінницької області його брата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця села Хомутинці Калинівського району Вінницької області.

Визначити строк дії рішення суду - два роки з моменту набрання ним законної сили.

Роз`яснити, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення такого строку.

Після набрання цим рішенням законної сили, її копію невідкладно направити органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/

Присяжні /підпис/, /підпис/

Виготовлено з АСДС

Рішення набуло законної сили 29.12.2025 року

Суддя

Копію засвідчено 13.01.2026 рку