Справа № 308/9753/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Деметрадзе Т.Р.,

за участю секретаря судового засідання Фетько І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Ужгород, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Діджи Фінанс» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовну заяву мотивує тим, що 24 квітня 2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 було укладено угоду №200513757 щодо кредитування. Відповідно до умов Кредитного договору, банк надав позичальнику у користування кредитні кошти у розмірі 12 437.95 грн., з встановленим строком користування з 24.04.2016 по 24.04.2018, а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений у кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.

Зазначає, що 20.07.2020 ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071, проведеного 15.06.2020, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі №910/11298/16, відповідно до якої позивач визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ "Банк Михайлівський", в тому числі і за кредитним договором. Додатком до договору є реєстр кредитних договорів.

23.05.2016 згідно з рішенням Правління НБУ України №14/БТ ПАТ "Банк Михайлівський" віднесено до категорії неплатоспроможних, а відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №812 розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації. Фактично управління банком перейшло до Фонду.

Позивач вказує, що Банк, правонаступником якого є позивач, виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, в той же час відповідач порушив умови Кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та в визначений строк.

Зауважує, що станом на 24.03.2025 ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 31 641.91 грн., з яких: 11 155.57 грн. - сума заборгованості за кредитом; 20 486.34 грн. - сума заборгованості за відсотками. Крім того, сума збитків з урахуванням 3% річних становить 2 850.37 грн., а сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань 15 080.20 грн. Разом заборгованість відповідача ОСОБА_1 становить 49 572.48 грн.

На підставі наведеного, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за договором №200513757 від 24.04.2016 в розмірі 49 572.48 грн., а також понесені судові витрати та витрати на правову допомогу.

Не погоджуючись із позовними вимогами, представником відповідача ОСОБА_2 було подано відзив на позов, зміст якого зводиться до наступного.

Представник вказує, що що відсутні докази укладення кредитного правочину №200513757 від 24.04.2016 між ПАТ "Банк Михайлівський" та відповідачем, надання (перерахування) ПАТ "Банк Михайлівський" відповідачу кредитних коштів, відступлення ПАТ "Банк Михайлівський" права вимоги до відповідача на користь позивача за Договором про відступлення права вимоги від 20.07.2020 №7_БМ, наявність будь-якої заборгованості відповідача перед позивачем.

Крім того, зазначає, позивачем не надано доказів, яким чином ПАТ "Банк Михайлівський" прийняло (акцептувало) пропозицію (оферту) відповідача укласти кредитний договір від 24.04.2016 №200513757. Також позивачем не надано доказів щодо отримання відповідачем коштів у кредит на виконання умов Кредитного договору від 24.04.2016 №200513757.

Також позивачем не надано первинних бухгалтерських документів на підтвердження існування заборгованості за відповідачем перед первісним кредитором та позивачем за Кредитним договором №200513757 від 24.04.2016. Позивачем надано виписки від 27.01.2025 за рядом особових рахунків, однак не зазначено, яке відношення такі рахунки маю до Кредитного договору №200513757 від 24.04.2016, та які кошти на них обліковуються. Представником позивача зазначено, що вказані виписки сформовано Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на підставі норм чинного законодавства, однак доказів на підтвердження таких обставин до позову не надано. Наголошує, що відповідач не отримував повідомлення про зміну кредитора.

На підставі наведеного, просить відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому згідно прохальної частини позовної заяви просить у випадку неявки представника позивача у судове засідання проводити розгляд даної справи без його участі за наявними у справі матеріалами, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі.

Відповідач також у судове засідання не з`явився, згідно поданого представником відзиву просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.07.2020 товариством з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс", набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071, проведеного 15.06.2020.

За цим Договором в порядку та на умовах, що визначені в Договорі, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників божників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 року у справі №910/11298/16 відповідно до якої ТОВ "Діджи Фінанс" визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ "Банк Михайлівський" .

Згідно з Витягом Реєстру боржників в ПАТ "Банк Михайлівський" до Договору №7_БМ про відступлення права вимоги від 20.07.2020, ТОВ "Діджи Фінанс" набуло право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №200513757 від 24 квітня 2016 року зі строком закінчення кредитного договору 24 квітня 2018 року, сума видачі кредиту 12 437.95 грн., сума заборгованості за тілом кредиту становить 11 155.57 грн., 20 486.34 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Крім того, позивачем нараховано суму збитків з урахуванням 3% річних становить 2 850.37 грн., а сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань 15 080.20 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти.

Із ст. 1050 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 умови взятих на себе кредитних зобов`язань не виконав, що виявилося у неповерненні кредитних коштів, що стало наслідком звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», в якості нового кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів.

У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За статями 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходятьправа первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором.

Суд зауважує, що у позовній заяві не вказано, коли саме відповідач отримала кредит в розмірі 12 437.95 грн., а суд не має можливості це встановити самостійно з наданих в якості доказу позивачем виписок по особовим рахункам з 23.05.2016 по 27.07.2020, оскільки виписка сформована з 23.05.2016 року, а не з часу укладення договору, у виписках зазначені рахунки, які не відповідають рахунку, вказаному у розписці про отримання платіжної карти і жодного доказу того, що рахунок, вказаний у виписках, належить саме відповідачу.

Крім того, представлені суду виписки по рахунку, як зазначено позивачем, оформлені Фондом гарантування вкладів, та охоплюють період з 2016 року по 2020 рік, однак виписки не підписані уповноваженим представником Фонду гарантування вкладів, а отже не є належним та допустимим доказом на підтвердження видачі кредиту та під ставності стягнення заборгованості.

Відтак, єдиним документом, де зазначений розмір кредитної заборгованості, є Витяг з Реєстру боржників до договору факторингу №7_БМ від 20 липня 2020 року, в якому зазначено, що ТОВ "Діджи Фінанс" набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №200513757 від 24.04.2016року зі строком закінчення кредитного договору 24 квітня 2018 року, сума видачі кредиту 12 437.95 грн., сума заборгованості за тілом кредиту становить 11 155.57 грн., 20 486.34 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Проте, суд вважає, що зазначений документ не є належним доказом наявності заборгованості, оскільки складений ТОВ "Діджи Фінанс", без підписів ПАТ "Банк Михайлівський" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, є одностороннім та не містять будь-яких посилань на первинні документи, які б підтверджували розмір заборгованості, яку відступає первісний кредитор, в тому числі і за кредитним договором №200513757 від 24.04.2016.

На переконання суду, фактично доданий витяг є документом, що надрукований позивачем та підписаний його керівником, що не є ідентичним копії оригінального документа. До того ж, реєстр кредитних договорів до договору факторингу №7_БМ від 20 липня 2020 року сам по собі не підтверджує розмір заборгованості.

З огляду на викладене, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що було представником позивача не надано належних доказів на підтвердження своїх тверджень, натомість такі його доводи знайшли своє об`єктивне спростування доводами відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та до задоволення не підлягають.

Разом з тим, недоведеність позивачем вищевказаних вимог обмежує суд у вирішенні питання про стягнення 3% відсотків, та інфляційних втрат, тому такі вимоги до задоволення також не підлягають.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові, судовий збір покладається на позивача, тому суд вважає за необхідне покласти витрати, пов`язані із розглядом справи на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 625, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 178, 223, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Т.Р. Деметрадзе