Провадження № 2-к/761/5/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Левицької Т.В.

при секретарі Олійнику Б.М.

за участю

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали цивільної справи за клопотанням ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з клопотанням про визнання в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, а саме рішення Дільничного суду м. Форхгайма (Німеччина) від 29 листопада 2017 року у справі 3 F 719/16 в частині розірвання шлюбу, позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство німецьке, та відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянство українське, яким шлюб, зареєстрований 06.03.2007 року Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), запис в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу № 049309, розірвано.

Рішення набрало законної сили 09.01.2018 року.

Визнання вищевказаного рішення суду в Україні потрібно для отримання в органах реєстрації актів цивільного стану документального підтвердження того, що в Україні немає зареєстрованого шлюбу.

В судовому засіданні представник заявника підтримала клопотання та просила задовольнити клопотання з підстав, наведених у ньому.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, рішенням Дільничного суду м. Форхгайма (Німеччина) від 29 листопада 2017 року у справі 3 F 719/16 про розірвання шлюбу за позовом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шлюб, зареєстрований 06.03.2007 року Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), запис в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу № 049309, розірвано.

Зазначене рішення набрало законної сили 09.01.2018 року, про що безпосередньо зазначено у самому рішенні. Належним чином засвідчену та перекладену на українську мову копію вказаного рішення додано до матеріалів справи.

Заявником зазначено, що між Україною та Федеративною Республікою Німеччина відсутній міжнародний договір, який передбачає порядок визнання та виконання іноземних рішень.

Відповідно до ст. 471 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Принцип взаємності полягає в тому, що держава, яка дотримується цього принципу, надає на своїй території аналогічні права і бере на себе аналогічні зобов`язання.

За приписом ст. 472 ЦПК України клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

До клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні; 3) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 2 ст. 11 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що якщо застосування права іноземної держави залежить від взаємності, то вважається, що воно існує, оскільки не доведено інше.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Зважаючи на те, що між Україною та Федеративною Республікою Німеччина відсутні договірні відносини про правову допомогу, суд приходить до висновку про необхідність застосування принципу взаємності.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» зазначено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Відповідно до п. 17 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року за № 12 рішення про розірвання шлюбу є таким, яке не потребує виконання.

Застосування принципу взаємності заінтересованою особою не спростовано.

Як встановлено судом, визнання рішення іноземного суду в Україні необхідне ОСОБА_2 для отримання в органах реєстрації актів цивільного стану документального підтвердження розірвання шлюбу.

Таким чином, принцип взаємності означає, що рішення суду певної держави повинно визнаватись та виконуватись в Україні, якщо тільки немає доказів того, що рішення українських судів не визнаються і не можуть бути виконані на території такої держави.

Оскільки між Україною та Федеративною Республікою Німеччиною не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, то рішення суду цієї держави визнається в Україні за принципом взаємності і відсутність двостороннього договору не може бути підставою для невизнання рішення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що для даних правовідносин слід застосовувати принцип взаємності для визнання рішення суду.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 473 ЦПК України за наслідками розгляду клопотання, а також заперечення у разі його надходження, суд постановляє ухвалу про визнання в Україні рішення іноземного суду та залишення заперечення без задоволення або про відмову у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що клопотання про визнання рішення іноземного суду в частині розірвання шлюбу необхідно задовольнити.

Керуючись ст. ст. 259-261, 353-355, 462, 464-466, 471-473 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ),заінтересована особа: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце перебування: АДРЕСА_2 ) про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню - задовольнити.

Визнати на території України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню в частині розірвання шлюбу, а саме: рішення Дільничного суду м. Форхгайма (Німеччина) від 29 листопада 2017 року у справі 3 F 719/16, позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство німецьке, та відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянство українське, яким шлюб, що зареєстрований 06.03.2007 року у м. Києві, запис в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу № 049309, розірвано.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: