ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2026 року

м. Київ

справа № 757/22435/22-ц

провадження № 61-4369св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Українська військово-медична академія,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 05 березня 2025 року в складі колегії суддів: Яворського М. А., Кашперської Т. Ц., Фінагеєва В. О.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Української військово-медичної академії, у якому просив визнати недійсним та скасувати наказ Української військово-медичної академії про його звільнення, зобов?язати відповідача поновити його з 01 серпня 2022 року на займаній згідно з укладеним контрактом посаді, зберегти за ним місце роботи й середній заробіток на особливий період (час мобілізації, воєнний стан і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій), а також виплатити середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 01 серпня 2021 року між ним та Українською військово-медичною академією укладено контракт, згідно з яким він призначений на посаду старшого викладача на термін до 31 липня 2022 року.

Умовами контракту погоджено підстави його розірвання, зокрема, у зв`язку із закінченням терміну його дії, про що сторони повинні визначитись не пізніше як за два місяці. Водночас, якщо в цей термін сторони не визначились, контракт продовжується на новий термін.

31 липня 2022 року відповідач звільнив його з займаної посади на підставі пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України.

Вважав звільнення незаконним, оскільки відповідач не повідомив його про розірвання контракту за два місяці, як це передбачено умовами контракту, а отже контракт вважається таким, що продовжений на новий термін, і відповідно підстав для його розірвання у зв`язку із закінченням терміну дії не було.

Короткий зміст судових рішення суду першої інстанції

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року в позові відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що звільнення позивача проведено з дотриманням вимог трудового законодавства й умов укладеного між сторонами трудового договору. Право позивача на працю відповідач не порушив.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 05 березня 2025 року рішення Печерського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року скасовано й закрито провадження у справі на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України.

Закриваючи провадження у справі, суд апеляційної інстанції виходив з того, що судовим рішенням в іншій справі № 757/21224/22-ц, що набрало законної сили, вирішено спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 05 березня 2025 року та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував положення пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України. Неналежно дослідив підстави заявленого в цій справі позову. Не врахував, що на підтвердження незаконності свого звільнення у цій справі він посилався також на недотримання відповідачем вимоги статті 57-1 Закону України «Про освіту», що виключає тотожність спору зі справою № 757/21224/22-ц.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 16 квітня 2025 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

30 квітня 2025 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Відповідач подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому просить залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду без змін.

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюються зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

За змістом пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить ухвалити судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Установлено, що в провадженні Печерського районного суду міста Києва перебувала справа № 757/21224/22-ц за позовом ОСОБА_1 до Української військово-медичної академії.

Предметом позову в зазначеній справі було скасування наказу про звільнення № 160 від 27 липня 2022 року, поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Підставою зазначеного позову було незаконне звільнення позивача у зв`язку із порушенням відповідачем пункту 6.2.1 укладеного між ними контракту та частини третьої статті 21 КЗпП України.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 30 травня 2023 року, з урахуванням постанови Київського апеляційного суду від 24 червня 2024 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано наказ Української військово-медичної академії № 160 від 27 липня 2022 року про звільнення ОСОБА_1 .

Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого викладача кафедри військової загальної практики - сімейної медицини факультету підготовки військових кадрів Української військово-медичної академії на термін з 01 серпня 2022 року до 31 липня 2023 року.

Стягнуто з Української військово-медичної академії на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 серпня 2022 року до 31 липня 2023 року в сумі 182 395,02 грн.

У цій справі ОСОБА_1 також пред`явив позов до Української військово-медичної академії.

Предметом позову є визнання недійсним та скасування наказу про звільнення № 160 від 27 липня 2022 року, поновлення позивача на роботі та виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Як на підставу позову посилається на незаконність його звільнення у зв`язку з порушенням відповідачем пункту 6.2.1 контракту, частини третьої статті 21 КЗпП України та статті 57-1 Закону України «Про освіту».

Тобто ОСОБА_1 пред`явив позов до того ж самого відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підстав, що й в справі № 757/21224/22-ц.

При цьому додаткове посилання ОСОБА_1 в цій справі на порушення відповідачем при його звільненні вимоги статті 57-1 Закону України «Про освіту» не свідчить про пред`явлення ним позову з іншої підстави, оскільки, як уже неодноразово зазначав Верховний Суд (зокрема, у постанові від 25 червня 2019 року в справі № 924/1473/15), доповнення позову новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права не вважаються зміною підстав позову.

Таким чином, установивши, що рішенням суду в іншій справі, що набрало законної сили, вже вирішений тотожний спір між сторонами, суд апеляційної інстанції правильно застосував норму пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України та обґрунтовано закрив провадження у справі.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.

Обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.

Висновки за результатом розгляду касаційної скарги

Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону й підстав для його скасування немає.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а постановуапеляційного суду без змін.

Щодо судових витрат

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, немає підстав для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 а залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного суду від 05 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко