Провадження №2-о/760/52/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва

у складі головуючого - судді Аксьонової Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Невеселої Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - П`ята Київська державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини.

В обґрунтування вимог вказав, що встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідне йому для оформлення спадщини у встановленому законом порядку.

Зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявника - ОСОБА_2 .

До дня смерті ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва по право власності на житло від 10.01.1999 року квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить: ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в рівних долях.

Тому, після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на 1/3 частину нерухомого майна за вищевказаною адресою.

Після смерті батька, на підставі ст.1261 ЦК України, єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 є ОСОБА_1 .

Оскільки ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживав разом з батьком ОСОБА_2 за однією адресою, згідно ст.1268 ЦК України, він вважається таким, що прийняв спадщину.

Але 15 лютого 2018 року постановою державного нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 . У постанові зазначено, що у відповідності до ст.ст.1268, 1269,1270 Цивільного кодексу України, п.3.13, п.3.15 Глави 10, Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства України від 22.02.2012 №296/5 передбачені дії, які свідчать про прийняття спадщини, а саме - подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, або постійне проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Ці дії Вами не виконані.

01 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовною заявою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

06 вересня 2022 року Солом?янським районним судом м. Києва в задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до П?ятої Київської державної нотаріальної контори про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини було відмовлено.

31 липня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до П?ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачею свідоцтва про право на спадщину за законом.

В серпні 2024 року ОСОБА_1 отримав відповідь від 08.08.2024 р. з П?ятої київської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось: «На вашу заяву від 31.07.2024 року, П?ята київська державна нотаріальна контора повідомляє про неможливість видачі Вам Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті Вашого батька, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 в зв?язку з тим, що відповідно до ст.ст. 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України передбачені дії, які свідчать про прийняття спадщини, а саме - це фактичний вступ або подана спадкоємцем в державну нотаріальну контору заява за місцем відкриття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Ці дії Вами не виконані».

Оформити свої спадкові права у державній нотаріальній конторі він не має можливості, оскільки підтвердити факт його спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини можливо лише відповідним рішенням суду.

З огляду на те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку становлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем виникла необхідність у вирішенні даного питання у судовому порядку.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 11 листопада 2024 року визначено для розгляду цієї справи головуючого суддю Аксьонову Н.М.

Ухвалою суду від 12 листопада 2024 року відкрито провадження в цивільній справі, призначено справу до судового розгляду за правилами окремого провадження, витребувано докази від П`ятої київської державної нотаріальної контори.

15 січня 2025 року до суду від П`ятої київської державної нотаріальної контори надішли витребувані докази, а саме копія спадкової справи №90/2018 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Заявник в судове засідання не з`явився, однак 14 липня 2025 року подав заяву, в якій вказав, що викладені у заяві факти підтримує, просив її задовольнити та розглянути справу без його участі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 17 вересня 2025 року подав заяву про розгляд справи за відсутності представника П`ятої київської державної нотаріальної контори.

З`ясувавши доводи та аргументи заявника, викладені в його заяві, обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, дослідивши наявні у справі докази, показання свідків, суд дійшов таких висновків.

Заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 23.02.1978 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 28 травня 2008 року, актовий запис №10442.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 10 січня 1999 року, виданого ВАТ «Редукторний завод», а також інформаційної довідки КП КМР «Киїівське міське бюро технічної інвентаризації» квартира АДРЕСА_2 належала на праві приватної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних долях, 1/3 частина зареєстрована за ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 , відкрилась спадщина, що складається з 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 .

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до П`ятої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Однак відповідно до постанови державного нотаріуса П`ятої київської державної нотаріальної контори №712/02-31 від 15 лютого 2018 року отримав відмову у видачі свідоцтва, оскільки на час відкриття спадщини заявник разом із померлим ОСОБА_2 не проживав та заяву про прийняття спадщини щодо майна померлого не подавав.

Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №50934278 віл 15 лютого 2018 року після смерті ОСОБА_2 . П`ятою київською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №90/2018 (номер у спадковому реєстрі 62015149).

З матеріалів спадкової справи вбачається, що інші спадкоємці після смерті ОСОБА_2 із заявами про прийняття спадщини не звертались.

Оформити свої спадкові права у державній нотаріальній конторі ОСОБА_1 не має можливості, тому звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного її проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем необхідне заявнику, для прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.95 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з роз`яснення пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Відповідно до позиції Верховного Суду у постанові від 10.01.2019 року у справі № 484/747/17 та постанові від 01.07.2020 року № 222/1109/17 відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця на час смерті не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою ст.1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем та оцінені судом.

Так, звернувшись до суду з указаною заявою, ОСОБА_1 стверджує, що починаючи з 1981 року та на час відкриття спадщини ОСОБА_1 проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

За приписами статей 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З довідки відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації за відомостями відділу та згідно з картотекою реєстраційного обліку, ОСОБА_2 з 25.09.1981 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та 25.11.2008 року знятий з реєстраційного обліку у зв`язку зі смертю.

З довідки Житлово-експлуатаційної дільниці №906 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» №03/906 від 08.11.2024 року встановлено, що ОСОБА_1 постійно проживав разом зі своїм батьком до його смерті з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованим та продовжує проживати по теперішній час.

Із заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стиблиною О.В. 05.11.2024 року та зареєстрованої в реєстрі за №2226, 2227, вбачається, що указані особт підтвердили, що ОСОБА_1 постійно проживав з ОСОБА_2 до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відтак, факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Встановлення даного факту необхідне заявнику для реалізації права на прийняття спадщини.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки факт постійного проживання підтверджується дослідженими доказами, породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення факту не пов`язується з вирішенням спору про право.

Керуючись ст.2, 10, 13, 76, 81, 263-265, 273, 293-294, 315-319, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено безпосередньо (ч.1 ст.355 ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч.1 ст.273 ЦПК України).

Відомості про учасників справи:

заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

заінтересована особа - П`ята Київська державна нотаріальна контора, місцезнаходження: 03058, м. Київ, вул. Машинобудівна, буд. 8.

Суддя Солом`янського

районного суду міста Києва Н.М. Аксьонова