Провадження № 2/522/618/25
08 грудня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Чорнухи Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Сирової В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана на розгляд судді Чернявській Л.М.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.12.2024 відкрите провадження та призначений розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31.03.2025 клопотання представника ТОВ «Факторинг Партнерс» задоволене, від АТ КБ «ПриватБанк» витребувані докази підтвердження зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01.07.2025 цивільна справа прийнята до провадження та призначений розгляд справи в поряду спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 18.09.2025.
У судове засідання 18.09.2025 з`явився представник позивача. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи відкладений на 26.11.2025.
У судове засідання 26.11.2025 сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 26.11.2025 до суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від представника позивача - Сердійчуа Я.Я. надійшла заява, в якій заявник просив провести судове засідання без участі сторони позивача, підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань або відзиву на позовну заяву до суду не надходило.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою усіх учасників справи у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Оскільки суд вжив всіх заходів для забезпечення належного сповіщення відповідача про судовий розгляд, однак відповідач до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, не подав відзив, судові засідання по справі відкладались неодноразово. Враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення, суд дійшов висновку про необхідність розглядати справу по суті за відсутності відповідача, повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, за правилами заочного розгляду справи та на підставі наявних у справі доказів, згідно з вимогами ч. 4 ст. 223 ЦПК України та ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
На підставі ч. 1 ст. 244 ЦПК України 26.11.2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 08.12.2025.
Станом на момент розгляду справи інші заяви по суті справи, окрім позовної заяви, у матеріалах справи відсутні.
Повно та всебічно дослідивши обставини справи, надавши оцінку доказам, наявним у справі, суд дійшов наступних висновків.
Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно з п.1 ч.1 ст. 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст. 513 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч.1 ст. 527 ЦК України).
Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Приписами ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України).
Положеннями ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Стаття 1055 ЦК України встановлює вимоги до форми кредитного договору, зокрема кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Приписами ч.1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона(фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (убудь-який передбачений договором спосіб),а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України).
Згідно з п. п. 6, 7 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі - Закону України 675-VIII):
електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору;
електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 11 Закону України 675-VIII).
Згідно з ч. ч. 3, 12 ст. 11 Закону України 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (абз. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України 675-VIII).
Суд встановив, що 04.08.2023 між ТОВ «Качай Гроші» та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі прийняття (акцепту) пропозиції (оферти) кредитодавця, яка розміщена в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця, та шляхом оформлення заяви на укладання кредитного договору від 04.08.2023, укладений договір кредитної лінії №00-9014797 (далі - договір), згідно з умовами якого кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.1. договору).
Сума кредитного ліміту: 4500,00 гривень. Тип кредиту - кредитна лінія. Строк дії кредитної лінії: 120 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 02.12.2023 (п.п. 1.1.-1.2. договору). Згідно з п. 1.4. договору тип процентної ставки - фіксована. За надання кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 5% від суми кредиту, яка складає: 225,00 гривень. Цільове призначення кредиту: на споживчі потреби (пункти 1.5. - 1.6.).
Відповідно до п. 2.8. договору дата надання/видачі кредиту - дата перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку коштів кредиту в сумі 4725,00 гривень на банківський рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу № НОМЕР_2 , яка зазначається у форматі НОМЕР_3 , емітовану банком України.
Згідно з п. 3.3. договору у разі несплати позичальником платежу у рекомендовану дату оплати, згідно з п. 1.3.1. даного договору , за зниженою процентною ставкою, позичальник з дати видачі кредиту сплачує проценти за стандартною процентною ставкою, встановленою п. 1.4.2. договору.
Сторони погоджуються, що проценти нараховані після закінчення строку кредиту визначеного договором, є процентами, що нараховуються за неправомірне користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст 625 ЦПК України. На період дії законодавчих обмежень щодо нарахування неустойки проценти, передбачені цим пунктом 3.4., не нараховуються.
Відповідно до п. 3.6. договору проценти за користування кредитом нараховуються на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, з дня видачі кредиту до дати фактичного повного повернення кредиту, протягом строку визначеного договором.
Підпунктом 4.3.1 пункту 4.3. договору передбачається, що повернути кредитодавцю суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором.
З матеріалів справи вбачається, що договір кредитної лінії №00-9014797 від 04.08.2023 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 3S966, який був надісланий на номер мобільного телефону НОМЕР_4 .
До матеріалів справи позивач також долучив: графік платежів, яким встановлюється кількість платежів, їх розмір та періодичність внесення позичальником з повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також визначається загальна вартість кредиту для позичальника та реальна процентна ставка за договором про споживчий кредит (підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора 3S966); паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача та інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, підписаний електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора.
Відповідно до п. 5.1. правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Качай гроші» по продуту Кредитна Лінія (далі - правила), за договором кредитної лінії товариство передає позичальнику у власність грошові кошти у вигляді кредитної лінії, в погодженій сторонами договору сумі ліміту, на умовах повернення, строковості, платності, які передбачені умовами договору кредитної лінії, а позичальник бере на себе зобов`язання повернути тау ж суму грошових коштів (суму кредиту) у встановлені договором строки (строк кредитної лінії), в т.ч. з правом дострокового повернення, та сплатити кредитодавцю проценти від суми кредиту за відповідний фактичний строк користування кредитною лінією на умовах визначених договором.
На підтвердження виконання зобов`язань первісного кредитора перед відповідачем позивач долучив до матеріалів справи копії: довідки про ідентифікацію, з якої вбачається, що ОСОБА_1 , з яким укладений договір №00-9014797 від 04.08.2023 ідентифікований ТОВ «Качай Гроші». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор 3S966; час відправки ідентифікатора позичальнику - 04.08.2023 о 13:11:19; номер телефону, на який відправлений ідентифікатор - НОМЕР_4; інформаційної довідки вих. №647/04 від 22.04.2024 ТОВ «Платежі онлайн» про проведення успішних транзакцій через платіжний сервіс «Platon» на сайті торговця: kachay.com.ua. До зазначеної інформаційної довідки доданий перелік успішних транзакцій типу «видача» на сайті kachay.com.ua, додаткова інформація щодо ПІБ, РНОКПП та номера договору позичальників, яким були перераховані кошти через платіжний сервіс «Platon».
У матеріалах справи наявна банківська виписка по рахунку ОСОБА_1 , яка підтвержує зарахування суми позики на рахунок відповідача.
Пунктом 6.2. правил передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути повністю суму отриманого кредита та сплатити та сплатити нараховані проценти в строк, визначений договором кредитної лінії, будь-яким доступним йому способом, зазначеним у договорі та/чи на сайті товариства.
10.04.2024 між ТОВ «Факторинг Партнерс» (фактор) та ТОВ «Качай Гроші» (клієнт) укладений договір факторингу 1-10042024, в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно з реєстром боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги (п. 2.1. договору факторингу).
У матеріалах справи відсутні докази повернення відповідачем коштів, отриманих від кредитодавця на підставі укладеного договору. Відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, надати докази на спростування тверджень, наведених у позовній заяві, подати контррозрахунок заборгованості.
Досліджені під час розгляду справи докази є належними та допустимими, у своїй сукупності достатніми для висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивач просить стягнути на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 гривень.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно з ч. 3-4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).
У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними.
Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Тобто у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 22 листопада 2023 року у справі № 591/2393/18.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року в справі № 686/5757/23 сформульовано такий висновок: «Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи».
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При відкритті провадження у справі суд встановив надходження та зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України у розмірі 3028,00 гривень.
Оскільки позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 гривень.
З огляду на відсутність електропостачання у приміщенні Приморського районного суду м. Одеси та перебування судді у щорічній відпустці з 19.12.2025 по 22.12.2025 включно, повний текст судового рішення складений 24.12.2025.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 141, 259, 263-265, 275, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, 610, 625, 626, 628, 629 ЦК України, суд,-
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складений 24.12.2025.
Суддя Юлія ЧОРНУХА