Житомирський апеляційний суд
Справа №279/1760/23 Головуючий у 1-й інст. Кулініч Я. В.
Категорія 44 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Талько О.Б.,

суддів Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

з участю секретаря Лугини О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №279/1760/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська холдингова лісопильна компанія" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростенський завод МДФ" про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення права на безпечне для життя і здоров`я довкілля та безпечні і здорові умови проживання, за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська холдингова лісопильна компанія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Коростенський завод МДФ» на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 4 січня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Кулініча Я.В.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що проживає по АДРЕСА_1 . Її сусідкою є ОСОБА_2 , яка проживає по АДРЕСА_1 . Їхні будинки та садиби розташовані поряд. Також їхніми спільними сусідами є суб`єкти господарювання: Товариство з обмеженою відповідальністю Коростенський завод МДФ та Товариство з обмеженою відповідальністю Українська холдингова лісопильна компанія. Їхні промислові потужності розташовані по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 .

Позивачка вказує, що з часу будівництва вказаних підприємств за цією адресою й до даного часу відповідачами грубо порушується її право на безпечні умови проживання, створюється ризик виникнення надзвичайно небезпечних захворювань. Робота цих підприємств супроводжується значним шумом, що робить неможливим повноцінний відпочинок й проживання у її житловому будинку та перебування на подвір`ї. Окрім того, внаслідок роботи даних підприємств значно підвищується концентрація пилу та шкідливих хімічних сполук у повітрі. Таким чином, вона та її сім`я змушені дихати повітрям, наповненим викидами небезпечних забруднюючих речовин.

Також звертає увагу на ту обставину, що розташування цих підприємств в м. Коростені, яке віднесено до зони добровільного гарантованого відселення, не відповідає положенням ст.ст. 16, 17 Закону України Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення.

Позивачка вказує, що у справі за позовом ОСОБА_2 , домогосподарство якої розташоване поруч з її житловим будинком та садибою, суд встановив факт порушення відповідачами вимог екологічного законодавства та порушення ними права ОСОБА_2 на безпечне довкілля, безпечні і здорові умови проживання, а також факт спричинення їй моральної шкоди.

В межах даної справи проведено судову інженерно-технічну експертизу. Під час експертних досліджень були здійснені виміри забруднюючих речовин й на території іншого домогосподарства. Таким чином, обставини, встановлені у цій справі, мають бути враховані судом при розгляді її позовних вимог.

Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 просила стягнути з ТОВ Коростенський завод МДФ та ТОВ Українська холдингова лісопильна компанія на свою корить по 50000 грн. на відшкодування моральної шкоди, з кожного.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 4 січня 2024 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою «Коростенський завод МДФ» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 50000 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська холдингова лісопильна компанія» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 50000 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами.

В апеляційних скаргах ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» та ТОВ «Коростенський завод МДФ», посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просять скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення,- про відмову у задоволенні позову.

Зазначають, що рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням Законів України « Про охорону атмосферного повітря» та « Про охорону навколишнього природного середовища».

Вважають, що судом неправомірно відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням сторін, оскільки вказана справа є справою підвищеної складності, її розгляд передбачає збір і дослідження значного обсягу доказів, в тому числі із застосуванням спеціальних знань у галузі екології, детальне дослідження висновку експертів виклику та допиту свідків. Зазначають, що під час розгляду справи судом не досліджено та не надано оцінку доказам, наданим представниками відповідачів, зокрема висновку експерта Житомирського відділення Київського НДІСЕ за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи №880/23-25 від 15 вересня 2023 року, висновку експертизи Національного наукового центру «Інститут судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України від 10 квітня 2023 року та інших доказів, наданих стороною відповідачів на спростування позовних вимог.

На думку відповідачів, висновок експертів КНІДСЕ №5292/18-48/1259/18-23/1507/19-23 від 12 липня 2019 року не міг бути визнаний судом першої інстанції достовірним та належним доказом, оскільки був наданий вибірково, зокрема, 1,2, 30-39 сторінки. У фрагментах висновку, наданих позивачкою, відсутні дані щодо попередження експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Посилаються на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18, про те, що висновок експертного дослідження не може бути визнаний належним та допустимим доказом, якщо в порушення ч. 5 статті 106 ЦПК України, не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Відповідачі вважають, що суд формально підійшов до розгляду справи та не дотримався принципу справедливості.

Зазначають, що законодавством дозволено суб`єктам господарювання здійснювати викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря в межах лімітів, встановлених відповідними дозволами, виданих компетентними державними органами.

Стверджують про те, що суд повинен був встановити склад цивільного правопорушення, а саме: чим саме позивачка доводить наявність моральної шкоди, наявність протиправної поведінки відповідачів, наявність вини і головне, чи спрямована протиправна поведінка саме на спричинення шкоди позивачці, тобто наявність причинно-наслідкового зв`язку між такою поведінкою і наявністю моральної шкоди.

Вказують, що судом взято до уваги лише докази позивачки, зокрема листи Державної екологічної інспекції у Житомирській області від 06.07.2016 року та фрагмент висновку комісійної інженерно-екологічної експертизи від 12.07.2019 року, який, на думку відповідачів, не відповідає жодному з критеріїв, обов`язкових до визнання його доказом у розумінні статті 76 ЦПК України, тому на підставі цих доказів неможливо встановити обставини щодо наявності забруднення житлової забудови в період виявлення порушень.

Звертають увагу на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту забруднення відповідачами атмосферного повітря в житловій забудові загалом на момент ймовірного виявлення порушень природоохоронного законодавства. Відповідачі здійснюють свою господарську діяльність виключно на підставі належних дозволів. Вказують, що в матеріалах справи містяться докази перевірок, що підтверджують відсутність наднормативного забруднення атмосферного повітря шкідливими речовинами внаслідок промислової діяльності відповідачів.

Звертають увагу на те, що позивачка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в той час як дослідження якості повітря здійснювалося на території житлової забудови за адресою: АДРЕСА_1 та №112, а висновок експертів КНДІСЕ нічим не підтверджений та ґрунтується на припущеннях.

Зазначають, що судом першої інстанції не було враховано протоколи дослідження повітря від 16 вересня 2019 року, складені Державною установою «Житомирський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України», в яких вказано, що концентрація шкідливих речовин не перевищує ГДК. Крім того, в протоколі № 421 - 450 дослідження повітря населених місць від 13 жовтня 2022 року зазначено, що перевищення гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин, які потрапляють в атмосферне повітря, не встановлено.

Крім того, відповідачі звертають увагу на те, що протягом 2019 -2022 років проведено 619 досліджень стану забруднення атмосферного повітря на території Коростенського району, й перевищення гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин, які потрапляють в атмосферне повітря, не виявлено.

Зазначають, що висновком експертів Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. заслуженого професора М.С. Бокаріуса» Міністерства Юстиції України № 11548/14708-14727/14728 за результатами проведення судової комплексної інженерно-екологічної та інженерно-технічної експертизи з безпеки життєдіяльності повністю підтверджено відповідність діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська холдингова лісопильна компанія» відповідним нормативним вимогам та відсутність причинно-наслідкового зв`язку між хімічними речовинами, які разово були виявлені в одній із точок забудови.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Поряд з її будинком, по АДРЕСА_2 , та №11-т, розташовані Товариство з обмеженою відповідальністю Коростенський завод МДФ та Товариство з обмеженою відповідальністю Українська холдингова лісопильна компанія.

Діяльність ТОВ Коростенський завод МДФ , за основним видом КВЕД 16.21 виробництво фанери, дерев`яних плит і панелей, шпону, здійснюється на підставі: дозволу міністерства екології та природних ресурсів України від 26 грудня 2016 року №-61 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на 7 років, з 26 грудня 2016 року по 26 грудня 2023 року; дозволу Міністерства екології та природних ресурсів України від 11 квітня 2017 року №-61а на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на 7 років, з 11 квітня 2017 року по 11 квітня 2024 року; експертного звіту Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ №149/14 щодо розгляду проектної документації по проекту ( позитивний) Будівництво відділення підготовки та зберігання смоли по АДРЕСА_2 на замовлення ПрАТ Коростенський завод МДФ від 9 лютого 2015 року; висновку Міністерства екології та природних ресурсів України від 28 лютого 2017 року №7-03/13-2647/10-17 за матеріалами оцінки впливу на навколишнє природне середовище Будівництво відділення підготовки та зберігання смоли по вул. Жовтневій ,11-б в м. Коростені, за зверненням ПрАТ Коростенський завод МДФ, згідно з яким визнано екологічну допустимість прийнятих у наданих матеріалах рішень та надано їм позитивну оцінку за умови дотримання вимог природоохоронного законодавства України.

Діяльність ТОВ Українська холдингова лісопильна компанія, за видом КВЕД 16.10 лісопильне та стругацьке виробництво, а також за видом КВЕД 16.23 виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів, здійснюється на підставі: експертного звіту Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ від 30 грудня 2015 року №120/15 щодо розгляду проектної документації по проекту Будівництво деревообробного комбінату по вул. Жовтневій,№11-б в м. Коростені на замовлення ТОВ Українська холдингова лісопильна компанія ,згідно з яким виявлено помилки та зроблено ряд зауважень до проектної документації; дозволу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 19 січня 2016 року № ГУ78 щодо будівництва деревообробного комбінату по вул. Жовтневій,№11-б в м. Коростені, ТОВ Українська холдингова лісопильна компанія; сертифіката Державної архітектурно-будівельної інспекції України серії IV-№74 від 21 лютого 2017 року, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта деревообробного комбінату по АДРЕСА_2 ; сертифіката Державної архітектурно-будівельної інспекції України серії IV №48 від 11 липня 2017 року, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта деревообробного комбінату по вул. Жовтневій, №11-б в м. Коростені; дозволу Житомирської обласної державної адміністрації від 26 квітня 2017 року №-116 на викиди ТОВ Українська холдингова лісопильна компанія забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на 10 років, з 26 квітня 2017 року по 26 квітня 2027 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 надала суду лист Державної екологічної інспекції у Житомирській області від 6 липня 2016 року, у якому зазначено, що питання дотримання вимог природоохоронного законодавства під час будівництва та експлуатації ТОВ Коростенський завод МДФ неодноразово, у 2012,2013,2014 та 2015 роках, перевірялися в ході планових та позапланових перевірок.

Під час проведення перевірок виявлялися ряд грубих порушень, таких як наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, несанкціонований скид забруднюючих речовин за територію підприємства без попередньої очистки, відхилення від норм, встановлених висновком державної екологічної експертизи, невідповідність роботи очисних споруд до робочого проекту, перевищення вмісту забруднюючих речовин у стічних водах, які скидалися на очисні споруди водоканалу.

Виявлені порушення фіксувалися актами перевірок, надавалися приписи з метою їх усунення, у 2012 році Державною екологічною інспекцією у Житомирській області винесено рішення про тимчасову заборону діяльності ТОВ Коростенський завод МДФ до повного усунення порушень, а також обраховано збитки за наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря у розмірі 196000 грн., які у подальшому були повністю відшкодовані.

Останньою перевіркою інспекції у 2015 році встановлено, що ТОВ Коростенський завод МДФ усі необхідні документи екологічного характеру отримано, грубі порушення вимог природоохоронного законодавства усунуто.

Окрім того, у листі від 6 березня 2017 року Державна екологічна інспекція зазначила, що під час здійсненої в період з 26 жовтня 2016 року по 14 листопада 2016 року планової перевірки ПрАТ Коростенськи завод МДФ виявлені наступні порушення вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони атмосферного повітря, а саме: не надано під час перевірки дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів, яким визначено видовий та кількісний склад викидів забруднюючих речовин, а також позитивний висновок державної експертизи по робочому проекту будівництва відділення підготовки та зберігання смоли, джерело викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря (стартова труба відводу димових газів енергоблоку) не обладнано майданчиком для відбору проб викидів та відсутній вхідний отвір для відбору проб.

Лист Державної екологічної інспекції від 6 липня 2017 року також свідчить про те, що протягом періоду з 22 по 29 червня 2017 року проводилась позапланова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ Українська холдингова лісопильна компанія. За результатами даної перевірки виявлені порушення вимог природоохоронного законодавства у галузі охорони атмосферного повітря, а саме: не пронумеровані джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря; не надані документи у галузі охорони атмосферного повітря: паспорти газоочисних установок на джерелах викидів, інструкцію з експлуатації ГОУ, наказ про призначення осіб, відповідальних за технічний стан ГОУ, журнали проведення поточних та планових ремонтів та обліку робочого часу ГОУ, довідки щодо постановки на державний облік в галузі охорони атмосферного повітря.

За результатами перевірки складено акт та надано обов`язковий до виконання припис на усунення виявлених порушень.

Окрім того, обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 надала суду висновок комісійної інженерно-екологічної експертизи №5292/18-48/1259/18-23/1507/19-23 від 12 липня 2019 року, проведеної експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз в межах цивільної справи №283/518/17-ц.

Зміст описової частини вказаної експертизи свідчить про те, що дослідження повітря здійснювалося на території домогосподарств, розташованих по АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 .

У висновку цієї експертизи зазначено, до діяльність ТОВ Коростенський завод МДФ та ТОВ Українська лісопильна компанія ( як разом так і окремо) призвела до забруднення навколишнього природного середовища небезпечними хімічними речовинами.

Експертами також зазначено, що відповідно до результатів дослідження повітря населених місць (протоколи вимірювання від 15 та від 25 квітня 2019 року) виявлено перевищення гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин, характерних для ПрАТ Коростенський завод МДФ та ТОВ Українська холдингова лісопильна компанія за межами санітарно-захисної зони.

За результатами досліджень інтенсивності викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел ТОВ Коростенський завод МДФ та ТОВ Українська холдингова лісопильна компанія, враховуючи свідчення фахівців, які проводили відбір проб та вимірювання, встановлено, що стаціонарні джерела викидів, на яких відбирались проби та проводились вимірювання, не працювали в максимальному режимі ( працювали з потужністю 0,25 4 % від показників потужності, визначених у матеріалах інвентаризації та дозволі на викиди ПрАТ Коростенський завод МДФ та 13 % від показників потужності, визначених у матеріалах інвентаризації та дозволі на викиди ТОВ Українська холдингова компанія). Разом з тим, навіть при такому режимі роботи стаціонарних джерел викидів у житловій забудові спостерігались перевищення граничнодопустимої концентрації суспендованих твердих частинок, недиференційованих за складом ( пилу) та груп сумацій.

Відповідно до протоколу №04-03 дослідження повітря населених місць від 15 квітня 2019 року у точці №2 ( житлова забудова, вулиця Ярослава Мудрого,№112) концентрація пилу становить 1,0 мг/м.куб при максимальній разовій граничнодопустимій концентрації 0,5 мг/м.куб, що є перевищенням в 2,0 рази.

На підставі викладеного, експерти дійшли висновку, що при звичайних режимах роботи джерел викидів ТОВ Коростенський завод МДФ та ТОВ Українська холдингова лісопильна компанія фактичні концентрації досліджуваних забруднюючих речовин в житловій забудові значно вищі за виявлені та, ймовірно, перевищують ГДК м.р.

При вирішенні спору суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги вказану експертизу, оскільки при її проведенні експертами здійснювалось дослідження повітря на території домогосподарств, розташованих поруч із домогосподарством ОСОБА_1 .

Відповідно до положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною першою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У частині першій статті 95 ЦПК України закріплена норма про те, що письмовими доказами є документи ( крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Оскільки вказаний експертний висновок містить інформацію щодо забруднення внаслідок промислової діяльності відповідачів атмосферного повітря на території домогосподарств, розташованих поруч із будинковолодінням позивачки, ця експертиза є належним письмовим доказом на обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 щодо наявності факту порушення вимог природоохоронного законодавства у галузі охорони атмосферного повітря.

Отже, позивачкою доведений факт порушення відповідачами вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони атмосферного повітря і причинно-наслідковий зв`язок між виробничою діяльністю ТОВ Коростенський завод МДФ та ТОВ Українська холдингова лісопильна компанія, з однієї сторони, та забруднення атмосферного повітря й стану довкілля на території садиби ОСОБА_1 , з іншої сторони.

Та обставина, що у подальшому під час проведення перевірок господарської діяльності відповідачів не виявлено порушень природоохоронного законодавства, не спростовує факти порушення даними підприємствами цього законодавства, які мали місце протягом 2012-2017 років, а також у 2019 році.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 просила відшкодувати їй моральну шкоду, завдану внаслідок порушення відповідачами вимог природоохоронного законодавства.

Спірні правовідносини регулюються: статтею 50 Конституції України, якою встановлено, що кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди; Законом України Про охорону навколишнього природного середовища; Законом України Про охорону атмосферного повітря. Положення Цивільного Кодексу України при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої порушенням екологічного законодавства, застосовуються субсидіарно, в частині, не врегульованій правилами екологічного законодавства.

Міжнародним договором, який закріпив зобов`язання держав у сфері доступу до правосуддя в екологічних справах, є Орхуська конвенція, ратифікована Законом України від 6 липня 1999 року №832-ХІV.

Пунктом 3 статті 9 Орхуської конвенції на її Договірні Сторони покладається зобов`язання, зокрема, забезпечувати доступ громадськості до процедур оскарження дій та бездіяльності державних органів і приватних осіб, що порушують вимоги національного екологічного законодавства.

Відповідно до положень Орхуської конвенції представники громадськості мають право оспорювати порушення національного законодавства у сфері довкілля незалежно від того, належать такі порушення до прав на інформацію і на участь громадськості при прийнятті рішень, гарантованих Орхуською конвенцією, чи ні. Орхуська конвенція забезпечує доступ до правосуддя як на підставі власних положень, так і в порядку забезпечення дотримання національного природоохоронного законодавства.

За змістом пунктів а, з статті 9 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища кожний громадянин України має право на безпечне для його життя та здоров`я навколишнє природне середовище; подання до суду позовів до державних органів, підприємств, установ, організацій і громадян про відшкодування шкоди, заподіяної їх здоров`ю та майну внаслідок негативного впливу на навколишнє природне середовище.

За змістом наведеної норми можна дійти висновку про те, що природоохоронне законодавство встановлює дві різні підстави відповідальності, за наявності яких виникає обов`язок відшкодувати шкоду, а саме: у зв`язку з встановленням факту негативного впливу на навколишнє природне середовище, що є підставою для відшкодування шкоди особі, завданою порушенням права на безпечне довкілля, а також встановленням фактів завдання шкоди здоров`ю чи майну громадян внаслідок негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Статтею 68 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища передбачено відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Так, підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Відповідно до статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Частиною першою статті 293 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на достовірну інформацію про стан довкілля, про якість харчових продуктів і предметів побуту, а також право на її збирання та поширення.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних чи душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи ту обставину, що внаслідок господарської діяльності відповідачів протягом 2012-2017 років, а також у 2019 році здійснювалось забруднення атмосферного повітря на території садиби позивачки, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають до задоволення та на користь позивачки необхідно стягнути по 50000 грн. в рахунок відшкодування такої шкоди, з кожного з відповідачів.

При визначенні розміру відшкодування, суд повною мірою врахував характер порушених прав позивачки, яка була позбавлена права на проживання у безпечному довкіллі. Судом також взято до уваги те, що такі порушення мали місце з 2012 року й тривали до 2017 року. Забруднення атмосферного повітря також виявлено у 2019 році. Тобто, порушення прав позивача мало суттєвий та триваючий характер.

Обґрнутовуючи апеляційні скарги, представники відповідачів посилалися на висновок експертів Національного наукового центру Інститут судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України від 10 квітня 2023 року, яким встановлено, що перевищення нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами відповідачів відсутні; перевищення встановлених нормативів гранично-допустимих концентрацій хімічних речовин в атмосферному повітрі населених місць на межі санітарно-захисної смуги як ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» відсутні; перевищення гранично-допустимих концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі в житловій забудові, за наслідками досліджень стану забруднення атмосферного повітря на території Коростенського району органами Держпродспожив служби відсутні; перевищення гранично-допустимих концентрацій забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія», за наслідками досліджень, проведених у 2019 році ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «ЕКОАЛЬЯНС» відсутні.

Експерти вказали, що результати проведення заходів державного нагляду (контролю) у 2017-2020 р.р. ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» не встановили перевищення нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря. При цьому експерти, зокрема, керувалися актом щодо додержання ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» вимог законодавства в сфері охорони природного навколишнього середовища від 10.11.2020 №519 з посиланням, зокрема, на сертифікат від 30.10.2018, відбір проб викидів від 10.11.2018; звіту про здійснення контролю викидів забруднюючих речовин в атмосферу дата проведення 26-27.09.2022; листом Головного Управління Держпродспожив служби у Житомирській області від 14.03.2023.

З даного приводу слід зазначити, що вказані висновки експертів ґрунтуються на документах, наданих на дослідження пізніше, ніж було виготовлено висновок експертів КНДІСЕ від 12 липня 2019 №5292/18-48/1259/18-23/1507/19-23 за результатами проведення інженерно-екологічної експертизи у справі №283/518/17 та не можуть однозначно свідчити про відсутність виявлених порушень, зафіксованих у висновку експертів КНДІСЕ станом на час проведення експертизи.

Також колегія суддів звертає увагу, що експерти Національного наукового центру Інститут судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса Міністерства юстиці України висловили позицію стосовно того, що зафіксовані у протоколі №04-03 дослідження повітря населених місць від 15 квітня 2019 року та протоколі №04-05 дослідження повітря населених місць від 25 квітня 2019 концентрації хімічних речовин та пилу недиференційованого за складом, є виявленими в конкретний час та в конкретній точці відбору проб. Разове виявлення хімічних речовин в атмосферному повітрі у визначених точках не може свідчити про їх постійний, тобто сталий характер. Так само разове проведення дослідження повітря населених місць згідно з протоколами №04-03 та №04-05 у зазначених в них місцях відбору проб, не може охарактеризувати стан забруднення атмосферного повітря в інших місцях житлової забудови або певної території. Для визначення рівня забруднення атмосферного повітря в іншій точці житлової забудови необхідно провести дослідження безпосередньо в цій точці.

Наведене свідчить, що вказаний висновок експертів в цілому не спростовує встановленого факту перевищення концентрації хімічних речовин та пилу недиференційованого за складом в атмосферному повітрі в домогосподарствах, розташованих поблизу місця діяльності відповідачів.

Окрім того, експертами у висновку від 10 квітня 2023 року зазначено, що вказані в протоколі №04-03 дослідження повітря населених місць від 15 квітня 2019 року та протоколі №04-05 дослідження повітря населених місць від 25 квітня 2019 концентрації хімічних речовин та пилу недиференційованого за складом могли потрапити до атмосферного повітря із різних джерел впливу: пожеж, спалювання сухої трави та листви, що мали місце, зокрема, у квітні 2019 року у м. Коростені, руху транспортних автомобілів, діяльності гаражного кооперативу, що знаходиться поблизу точки відбору проб, ґрунтової дороги, димових та вентилізаційних труб, за умови їх роботи та пиління внаслідок вітру та руху, функціонування приватних господарств, а саме їх опалювання, використання автотранспорту та відсутність забезпечення послуг з централізованого відведення (каналізації).

Зазначені висновки також частково зроблені експертами на підставі документів, наданих після 2019 року, зокрема, переліку суб`єктів господарювання за період з 2017 року по 15 березня 2023 року, згідно з яким встановлено, що станом на 15 березня 2022 року у радіусі 2 км - 3 км від місця розташування ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» та ТОВ «Коростенський завод «МДФ» знаходиться понад 50 джерел стаціонарних викидів забруднюючих речових в атмосферне повітря.

Разом з тим, яка кількість підприємств функціонувала станом на квітень 2019 року та який їх вплив на оточуюче середовище, під час розгляду справи не встановлено.

Відтак, висновок експертизи Національного наукового центру Інститут судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України від 10 квітня 2023 року, не спростовує висновків комісійної інженерно-екологічної експертизи КНДІСЕ від 12 липня 2019 року у сукупності з іншими доказами, які містяться у справі.

Експертний висновок Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи від 15 вересня 2023 №880/23-25 також не спростовує обставини, встановлені експертами при проведенні комісійної інженерно-екологічної експертизи КНДІСЕ від 12 липня 2019 року.

Також колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що судом безпідставно розглянуто справу в порядку спрощеного провадження, оскільки дана справа відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України не відноситься до категорії спорів, які підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження.

Інші доводи апеляційних скарг не дають підстав для висновку, що рішення суду постановлено без додержання норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права і зводяться до власного тлумачення та переоцінки доказів у справі.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

У зв`язку із наведеним колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 259,268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська холдингова лісопильна компанія» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Коростенський завод МДФ» залишити без задоволення, а рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 4 січня 2024 року,- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: