Справа № 308/4077/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 грудня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.

за участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», в інтересах якого діє адвокат Пітух Василь Іванович, на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 травня 2025 року, постановлену суддею Хамник М.М., в справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» на дії приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Лукечі Олександра Васильовича

встановив:

У березні 2025 року ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» звернулося до суду із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Лукечі О. В.

Скаргу мотивує тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Лукечі О.В. перебуває виконавче провадження номер 65966322 з примусового виконання виконавчого листа виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 14.06.2021 року №2-7466/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ТОВ «УКРФІНСТАНДАРТ» боргу за договором про надання споживчого кредиту від 14.12.2007 №0 1) в сумі 63 071,00 дол. США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на 09.11.2011 сумі 503 350,71 грн., та судовий збір в сумі 1 700 грн. та витрат на ІТЗ в розмірі 120 грн.

21.10.2024 між AT «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» укладено Договір факторингу №21/10/1/2024 відповідно до умов якого Клієнт відступив Фактору, а Фактор прийняв Права Вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 04.10.2006 та Договором про надання споживчого кредиту №0 від 14.12.2007 та в їх оплату зобов`язався передати Клієнту Суму фінансування за плату та на умовах, визначених цим Договором.

Також, 21.10.2024 між AT «Укрсиббанк», та ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» укладено Договір про відступлення прав вимоги за Договором іпотеки, посвідченим 04.10.2006 Балаж М.В. приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу за реєстровим номером 4214, та за Договором іпотеки, посвідченим 14.12.2007 Балаж М.В. приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу за реєстровим номером 2418. У зв`язку з цим ухвалою суду від 24.12.2024, за заявою виконавця, вибулого стягувача АТ «Укрсиббанк», замінено на його правонаступника - ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ»

14.02.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Лукеча О.В., на підставі ухвали суду від 24.12.2024 винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження АСВП №56966322, якою замінено стягувача на ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ».

20.02.2025 стягувач ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» звернулось із заявою в якій просило приватного виконавця звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом виданим Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 14.06.2021 № 2-7466/11, а саме, здійснити передачу арештованого майна - двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності Боржнику - ОСОБА_1 , на електронні торги.

Однак, листом від 25.02.2025 №65966322 приватний виконавець Лукеча О.В. відмовив у задоволенні заяви посилаючись на ту обставину, що з боржницею укладено договір про надання споживчого кредиту та на такий поширюється дія статті 5-2 Розділу VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» якою передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону».

Представник заявника вважає, що дії приватного виконавця щодо відмови у зверненні стягнення на предмет іпотеки є неправомірними, такими, що суперечать чинному законодавству та грубо порушують права стягувача, оскільки отриманий позичальником ОСОБА_1 кредит не може бути віднесений до суто споживчого кредиту, а є кредитом саме на розвиток бізнесу під заставу нерухомого майна, оскільки боржниця брала кредит як ФОП. Отже, приватний виконавець всупереч положень чинного законодавства України та виконавчого документа, не вжив заходів, спрямованих на повне виконання виконавчого листа, адже у судовому рішенні зазначено саме про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення кредитної заборгованості.

Враховуючи викладене, просить визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Лукечі О.В. щодо відмови у задоволенні заяви ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом виданим Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 14.06.2021 року № 2-7466/11 та зобов`язати його задовольнити заяву стягувача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНСТАНДАРТ» про звернення стягнення на предмет іпотеки, належний боржнику ОСОБА_1 , в межах виконавчого провадження АСВП №65966322 з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 травня 2025 року скаргу залишено без задоволення.

Суд мотивував своє рішення тим, що з копії рішення АКІБ «УкрСиббанк» №689 від 13.12.2007 щодо надання кредиту ОСОБА_1 , аналізу договору про надання споживчого кредиту №0 від 14.12.2007, зокрема п. 1.4 договору відповідно до якого цільове призначення кредиту - задоволення особистих потреб позичальника вбачається, що кредит є споживчим, а відтак, на нього поширюються положення та норми, визначені законодавством для споживчого кредитування. Сам факт того, що позичальник є суб`єктом підприємницької діяльності не спростовує наведені доводи, оскільки нерухоме майно - квартира, на яку просить стягувач звернути стягнення, належить їй як фізичній особі та перебуває в іпотеці за споживчим кредитом.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції ТОВ «ФК «Укрфінстандарт», в інтересах якого діє адвокат Пітух В.І., подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову про задоволення скарги.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з неповним з`ясуванням обставин справи.

Вказує, що суд першої інстанції не звернув увагу на протокольне рішення №689 від 13.12.2007 АКІБ «Укрсиббанк», де зафіксовано факт звернення ОСОБА_1 з проханням надати кредит в рамках програми кредитування середнього та малого бізнесу на поточні потреби під заставу нерухомого майна в сумі 47 000 доларів США.

Тобто, кредит наданий ОСОБА_1 не може бути віднесено до споживчого, оскільки є саме кредитом на розвиток бізнесу під заставу нерухомого майна.

Таким чином, до предмету іпотеки двохкімнатної квартири загальною площею 67,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за договором іпотеки від 14.12.2007 не може бути застосовано норму п. 52 розділу VI Закону України «Про іпотеку», внесеного Законом №2120-ІХ від 15.03.2022, оскільки вказане нерухоме майно перебуває в іпотеці за кредитом на розвиток бізнесу, а тому такий предмет іпотеки не обтяжений забороною примусовій реалізації з електронних торгів у період дії воєнного стану в Україні.

Тому, у приватного виконавця не було законних підстав для відмови у задоволенні поданої стягувачем заяви про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості шляхом реалізації такого на електронних торгах.

У відзиві на апеляційну скаргу приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Лукеча О.В. зазначає, що оскаржувана ухвала є законною, а подана апеляційна скарги безпідставною та не підлягає до задоволення.

Враховуючи вимоги п. 52 Розділу VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку», текст виконавчого листа № 2-7466/11, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 14.06.2021, та зміст Акту приймання передачі Документації до Договору факторингу № 21/10/1/2024 від 21.10.2024 року - у приватного виконавця відсутні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки у ВП №65966322, а відмова у задоволенні заяви обґрунтована.

Апелянтом не надано до суду доказів того, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права чи порушив норми процесуального права, а докази того, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставин, що мають значення для справи та прийшов до помилкових висновків, які не відповідають дійсним обставинам справи, внаслідок чого прийнято незаконне та необґрунтоване рішення не є належними та достатніми.

До початку судового засідання від стягувача ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» надійшла заява від 04.12.2025 через підсистему «Електронний суд» про розгляд справи без участі в якій адвокат Пітух В.І. просив розглянути справу без його участі як представника стягувача та задовольнити апеляційну скаргу.

Приватний нотаріус Лукеча О.В. подав 11.12.2025 через підсистему «Електронний суд» заяву про розгляд справи без його участі в якій просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити та залишити оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

Учасники справи в судове засідання не з`явились.

Стягувач ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» та адвокат Пітух В.І., який діє в інтересах стягувача, повідомлені шляхом надіслання електронної судової повістки в особистий кабінет підсистеми «Електронний суд», що підтверджується довідками про доставку електронного документу від 11.07.2025 (а.с.78, 80).

Приватний нотаріус виконавчого округу Закарпатської області Лукеча О.В. також повідомлений шляхом отримання електронної судової повістки в особистому кабінеті підсистеми «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного документу від 11.07.2025 (а.с.79).

Боржниця ОСОБА_1 повідомлялася судовою повісткою надісланою поштовими засобами зв`язку, однак така повернулася 08.08.2025 з відміткою «За закінченням терміну зберігання».

У зв`язку з тим, що сторони по справі не з`явились, однак такі були повідомлені про судове засідання належним чином, а матеріалів справи достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, то таку слід вирішити по суті.

Враховуючи зазначене та керуючись нормою ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів дійшла до думки, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступних доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З приписів ст. 76, ст. 77, ч.ч. 1, 2, ст.ст. 78, 79, 80, ст. 81 ч.ч. 1, 4 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційним судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.04.2012 у справі №2-7466/11 задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 503 350 грн. 71 коп. за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь AT «УкрСиббанк» на рахунок № НОМЕР_1 із зазначенням в платіжному дорученні призначення платежу «Кредиторська заборгованість по погашенню кредитів» заборгованість по основному боргу та процентах за договором про надання споживчого кредиту №0 1) від 14.12.2007 в сумі 63 071, 00 дол. США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 09.11.2011 становить 503 350,71 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь AT «УкрСиббанк» судові витрати - судовий збір в розмірі 1 700 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн. Вказане рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.04.2012 №2-7466/11 набуло законної сили 23.04.2012.

05.07.2012 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області видано виконавчий лист №2-7466/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» боргу за договором про надання споживчого кредиту від 14.12.2007 №0 1) в сумі 63 071.00 дол. США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на 09.11.2011 становить 503 350.71 грн., та судовий збір в сумі 1 700 грн. та витрат на ІТЗ в розмірі 120 грн.

Банку видано дублікат виконавчого листа на підставі Постанови Закарпатського апеляційного суду від 24.05.2021 по справі №2-7466/11, який пред`явлено до примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу Закарпатської області Лукеча О.В.

02.07.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Лукеча О.В. відкрито виконавче провадження АСВП №65966322 з примусового виконання виконавчого листа виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 14.06.2021 №2-7466/11.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 17.12.2024 по справі №2-7466/11 заяву приватного виконавця Лукечі О.В. - задоволено. Замінено стягувача у виконавчому провадженні №65966322 з вибулого стягувача АТ «Укрсиббанк» на його правонаступника ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ».

14.02.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Лукеча О.В. винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження АСВП №56966322, якою замінено стягувача на ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ».

Стягувач ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» звернулось із заявою від 20.02.2025 в якій просило приватного виконавця звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом виданим Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 14.06.2021 №2-7466/11 та здійснити передачу арештованого майна - двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності боржнику - ОСОБА_1 , на електронні торги.

Згідно листа-відповіді від 25.02.2025 за №65966322 приватний виконавець Лукеча О.В. відмовив у задоволенні вказаної заяви посилаючись на ту обставину, що з боржницею укладено договір про надання споживчого кредиту та в даному випадку діє положення статті 5-2 Розділу VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» якою передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону». Станом на момент звернення стягувача з відповідною заявою воєнний стан в Україні не скасовано та не припинено, а тому - відсутні підстави для передачі майна на торги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Так, у відповідності до вимог ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом.

Положеннями ч. 1 ст. 74 вищевказаного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі статтею 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У частині другій статті 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII.

Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку» (частина сьома статті 51 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно абзацу першого статті 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності (спеціального майнового права) іпотекодержателя на нерухоме майно (об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості), яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону (абзац перший статті 41 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно прикінцевих положень Закону України «Про іпотеку», у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону. Положення абзацу першого цього пункту не поширюються на нерухоме майно (нерухомість), оформлене в іпотеку з метою забезпечення виконання зобов`язань за договорами, укладеними після дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», або за договорами, до яких після дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» за погодженням сторін вносилися зміни в частині продовження строків виконання зобов`язань та/або зменшення розміру процентів, штрафних санкцій.

У своїх доводах апеляційної скарги ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на протокольне рішення №689 від 13.12.2007 АКІБ «Укрсиббанк», де зафіксовано факт звернення ОСОБА_1 з проханням надати кредит в рамках програми кредитування середнього та малого бізнесу на поточні потреби під заставу нерухомого майна в сумі 47 000 доларів США. Тобто, наданий ОСОБА_1 кредит не є споживчого характеру, оскільки такий надано боржниці як ФОП.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з такою позицією стягувача з огляду на наступне.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.04.2012 у справі №2-7466/11 задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 503 350 грн. 71 коп. за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь AT «УкрСиббанк» на рахунок № НОМЕР_1 із зазначенням в платіжному дорученні призначення платежу «Кредиторська заборгованість по погашенню кредитів» заборгованість по основному боргу та процентах за договором про надання споживчого кредиту №0 1) від 14.12.2007 в сумі 63 071, 00 дол. США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 09.11.2011 становить 503 350,71 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь AT «УкрСиббанк» судові витрати - судовий збір в розмірі 1 700 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн. Вказане рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.04.2012 №2-7466/11 набуло законної сили 23.04.2012.

05.07.2012 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області видано виконавчий лист №2-7466/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» боргу за договором про надання споживчого кредиту від 14.12.2007 №0 1) в сумі 63 071.00 дол. США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на 09.11.2011 становить 503 350.71 грн., та судовий збір в сумі 1 700 грн. та витрат на ІТЗ в розмірі 120 грн.

Тобто у справі №2-7466/11 чітко зазначено, що кредит є споживчим.

Крім цього, з рішення №689 засідання Рівня №1 Закарпатського управління ЗРД АКІБ «УкрСиббанк» від 13.12.2007, на яке посилається стягувач вбачається, що цільове призначення кредитних коштів: поточні потреби, що також слід розцінювати як споживчі потреби.

У вищезазначеному рішенні не можна встановити, що кредитні кошти було надано ОСОБА_1 як ФОП для здійснення нею підприємницької діяльності та що така буде погашати кредит саме з доходів такої діяльності.

Крім цього, наявність у ОСОБА_1 на момент виникнення кредитних правовідносин статусу фізичної особи-підприємця не дає підстави вважати, що така брала кредитні кошти саме на розвиток бізнесу.

Приватний виконавець аналізуючи заяву про звернення стягнення на майно боржника та передачу такого на електронні торги, а також долучені документи прийшов до вірних висновків класифікуючи наданий боржниці кредит як споживчий.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у державі введено воєнний стан у зв`язку з повномасштабним вторгненням рф на територію України. Воєнний стан в Україні діє по сьогоднішній день.

Згідно Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 Розділ VI Закону України «Про іпотеку» доповнено пунктом 5-2.

З прикінцевих положень Закону України «Про іпотеку» вбачається, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки) та статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону.

Таким чином, внесені зміни з 15.03.2022 забороняють реалізацію предмету іпотеки, який належить фізичній особі та перебуває в іпотеці за споживчим кредитом до закінчення воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

Тобто, приватний виконавець Лукеча О.В. керуючись вищезазначеним правомірно відмовив у задоволенні заяви стягувача.

Посилання ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.11.2024 у справі №2-3086/11 не заслуговує на увагу, оскільки в даній справі предмет іпотеки було реалізовано на електронних торгах 26.01.2022, тобто до введення правового режиму воєнного стану.

Також, у вищезазначеній справі касаційний суд звернув увагу, що суди не встановили чи перебувала спірна квартира в іпотеці саме за споживчим кредитом. Крім цього, суд послався й на вищезгадані внесені зміни Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022.

Тому, обставини справи №2-3086/11, яку розглядав касаційний суд та обставини справи №308/4077/25 не є релевантними.

Отже, суд першої інстанції правильно встановив норми, які регулюють дані правовідносини та постановив ухвалу з дотриманням норм процесуального та матеріального права, а тому апеляційний суд керуючись положенням статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 12, 18, 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», в інтересах якого діє адвокат Пітух Василь Іванович, залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 травня 2025 року щодо відмови у зверненні стягнення на предмет іпотеки, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 25 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: