Справа № 296/571/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ЗАОЧНЕ

"01" грудня 2025 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

за участю секретаря судового засідання Дзюман О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 20.01.2023р. звернулась до суду із позовною заявою та враховуючи уточнену позовну заяву від 14.02.2024р. просить стягнути з ОСОБА_2 моральну та матеріальну шкоди внаслідок залиття квартири в загальній сумі 34194, 00 грн.

В обґрунтуванні позову зазначила, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 .

Так, 03.12.2022р. через підтікання на різьбовому з`єднанні підключення опалювального приладу (радітор) на кухні квартири АДРЕСА_2 , сталось підтоплення квартири позивача. Власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 .

З приводу затоплення ОСОБА_1 звернулась до ОСББ «Вокзальна 14» та за результатами звернення було складено акт від 07.12.2022р. Внаслідок затоплення квартири позивачці завдано матеріальної шкоди у розмірі 22382,00 грн.

Також, позивачка стверджує, що у зв`язку з відмовою відповідача відшкодувати завдану майнову шкоду в добровільному порядку, вона була змушена витрачати значну кількість часу на спілкування з юристами, експертами, збирати необхідні документи, витрачати додаткові кошти, що у свою чергу, зумовило абсолютно нераціональне витрачення часу, позбавило її можливості приділяти час на сімейний відпочинок, а також стало причиною додаткових матеріальних затрат.

Психологічна напруженість, зумовлена таким перебігом подій, приводить до виникнення конфліктів у сім`ї, до розладу стосунків з рідними та близькими, що завдає додаткових моральних страждань. Враховуючи вищезазначене ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 11812,00 грн.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 10.04.2024р. замінено відповідача у цивільній справі № 296/571/23 з ОСОБА_3 на ОСОБА_2 , оскільки встановлено, що власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 .

У заяві від 10.04.2024. представник позивача Лугіна С.А. позов підтримав та просив провести розгляд справи без сторони відповідача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, судові повістки, направлені на його адресу, повернені відділенням поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

У постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 757/15603/19 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність за вказаною адресою, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії, а повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки .

Окрім того на офіційному веб-сайті судової влади України 29.08.2025р. розміщено оголошення про виклик в судове засідання призначене на 24.09.2025р. о 12:00 год. ОСОБА_2 .

Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення виходячи з наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 12.06.2018р., зареєстрованого в реєстрі за № 750, є власницею квартири АДРЕСА_1 (а.с. 15-16, 17).

З акту від 07.12.2022р., складеного комісією в складі: голови ОСББ Шелестюка А.М., директора ЄСК Толочка А.А., ФОП « ОСОБА_4 » ОСОБА_4 , затвердженого Головою правління ОСББ «Вокзальна 14» Шелестюк А., вбачається, що 03.12.2022р. сталось підтоплення кв. АДРЕСА_3 та по поверхових щитів 8,7 поверхів за адресою АДРЕСА_4 . Причиною підтоплення стало підтікання на різьбовому з`єднанні підключення опалювального приладу (радіатор) на кухні кв. АДРЕСА_2 , де особовий рахунок відкритий на ОСОБА_3 ( ОСОБА_5 ) (а.с. 13).

Згідно інформації з державного реєстру речових прав, номер інформаційної довідки 365719266 від 14.02.2024р., ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 16.03.2016р., є власницею квартири АДРЕСА_2 (а.с. 98-99).

З довідки ОСББ «Вокзальна 14» № 15 від 13.01.2023р. вбачається, що за період з 01.12.2022р. по 03.12.2022р. за адресою: АДРЕСА_4 , пошкоджень загальнобудинкових мереж водопостачання, водовідведення опалення, не було, окрім зафіксованих в акті про залиття кв. 88 від 07.12.2022р. (а.с. 14).

З висновку експерта №01-01-2023 від 09.01.2023р. встановлено, що розмір завданої матеріальної шкоди оздобленню приміщень квартири АДРЕСА_1 , унаслідок залиття станом на час проведення дослідження складає 22382,00 грн. (а.с. 18-38).

Відповідно до статті 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно зі статтею 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України).

Статтею 10 Житлового кодексу України визначено, що громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства.

При вирішенні спору слід врахувати, що відповідно до вимог статті 177 Житлового кодексу України громадяни зобов`язані бережно ставитись до санітарно-технічного обладнання. Із змісту даної норми слідує, що особи, які є власниками житла або такі, які проживають у такому, повинні стежити за належним станом сантехприладів.

Згідно з положеннями статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади, пристрої, обладнання, що вийшли із ладу з його вини.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що власник квартири, наймач, член сім`ї наймача, зобов`язаний утримувати дане майно, у тому числі інженерно-технічне обладнання, у належному стані і своєчасно усувати недоліки у його роботі. Майнова шкода, завдана іншим особам у зв`язку з невиконанням таких обов`язків, підлягає відшкодуванню власником.

Відповідальність за завдану шкоду настає за наявності таких підстав як наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вина останнього.

З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 ЦК України).

Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог статті 1166 ЦК України покладено на відповідача.

Доказів того, що залиття належної позивачу квартири, відбулося не з вини відповідача, суду не надано.

Встановлено, що між сторонами у справі виникли деліктні правовідносини, пов`язанні із залиттям квартири позивача, внаслідок чого останній було завдано майнової шкоди.

Згідно роз`яснень, викладених в пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, умовою покладення на відповідача відповідальності за шкоду, завдану позивачу, є наявність вини останньої у спричиненні вказаної шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що 03.12.2022р. сталось підтоплення, зокрема, кв. АДРЕСА_1 . Причиною підтоплення стало підтікання на різьбовому з`єднанні підключення опалювального приладу (радіатор) на кухні кв. АДРЕСА_2 , що підтверджується актом від 07.12.2022р., затвердженого Головою правління ОСББ «Вокзальна 14», та відповідачем не спростовано, у зв`язку з чим суд вважає встановленою вину ОСОБА_2 у завданні шкоди позивачу.

ОСОБА_1 надала до позовної заяви висновок експерта № 01-01-2023 від 09.01.2023р., за результатами якого вартість відновлювального ремонту, що необхідно здійснити з метою усунення наслідків залиття і відновлення пошкоджених через залиття приміщень квартири позивача на день проведення дослідження, складає 22382,00 грн.

За таких обставин, враховуючи наявність факту заподіяння позивачу шкоди, внаслідок залиття її квартири, доказів вини відповідача, причинно-наслідкового зв`язку між діями/бездіяльністю відповідача та наслідками (залиття квартири позивача), суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування майнової шкоди позивачу відповідно до висновку експерта № 01-01-2023 від 09.01.2023р. у розмірі 22382,00 гривень.

Щодо стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Частиною першою статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні психологічного благополуччя, переживаннях, стражданнях в зв`язку з ушкодженням здоров`я, фізичному та психологічному пристосуванні до порушень у стані здоров`я.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого; тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках; можливість, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При цьому суд має виходити із засад розумності, пропорційності та справедливості.

Згідно п. 3 роз`яснень Верховного Суду України, сформульованих у постанові пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

ОСОБА_1 стверджує, що внаслідок пошкодження квартири шляхом затоплення, їй завдано моральну шкоду, яка полягає у моральних стражданнях оскільки, відповідач вімовився відшкодувати завдану майнову шкоду в добровільному порядку. Позивач була змушена витрачати значну кількість часу на спілкування з юристами, експертами, збирати необхідні документи, витрачати додаткові кошти, що у свою чергу, зумовило абсолютно нераціональне витрачення часу, позбавило її можливості приділяти час на сімейний відпочинок, а також стало причиною додаткових матеріальних затрат.

Суд приймає до уваги доводи позивача про завдання їй моральної шкоди, внаслідок підтоплення 03.12.2022р. квартири.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, враховуючи докази в їх сукупності, та відсутність заперечень відповідача, суд при визначенні суми моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, враховує характер та ступінь її завдання, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що дана позовна вимога у розмірі 11812,00 грн. підлягає до задоволення.

Питання щодо розподілу судових слід вирішити згідно статті 141 ЦПК України та покласти такі на відповідача.

Керуючись статтями 4, 5, 11-13, 43, 76-77, 81, 83, 141, 263-265 ЦПК України 3, 15-16, 23, 383, 1166, 1167, 1192 ЦК України, ст. 151 ЖК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 22382,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 11812,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто Корольовським районним судом м. Житомира за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира в 30-денний строк з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя В. П. Маслак