ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

02 січня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 295/14265/23

Провадження № 22-з/820/5/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Катюха Олександр Віталійович про встановлення факту батьківства,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Катюха О.В., про встановлення факту батьківства.

Позовну заяву мотивовано тим, що у період з 2008 по весну 2023 року ОСОБА_1 проживала однією сім`єю, без реєстрації шлюбу із ОСОБА_4 , від якого у неї народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У свідоцтві про народження дитини батьком зазначений ОСОБА_6 , зі слів матері.

Шлюб не зареєстрували з об`єктивних причин, зокрема тому, що вона тривалий час протягом 2014-2015 років була зайнята доглядом за його матір`ю, яка мала перелом стегна та потребувала постійного стороннього догляду. Протягом усього цього часу мати чоловіка проживала разом з ними. Проживаючи як сім`я, вони вели спільне господарство, мали спільний побут, спільні права та обов`язки. Також однією сім`єю відвідували відповідача у справі, рідного брата чоловіка ОСОБА_3 , який проживає в с. Романів Шепетівського району Хмельницької області. По приїзду до брата, ОСОБА_7 представив її брату як дружину, а ОСОБА_8 - як сина. Вони неодноразово були в гостях у ще одного рідного брата ОСОБА_9 і його дружини ОСОБА_10 та їх сина ОСОБА_11 , який є відповідачем у справі, тому що його батько помер. Протягом усього часу з 2008 року по день смерті ОСОБА_2 вони спільно виховували та утримували їх спільну дитину. Вказані обставини щодо визнання ОСОБА_8 як сина, і його виховання, підтверджуються фотознімками, зробленими за життя ОСОБА_2 , а також можуть підтвердити сусіди, які проживають в тому ж будинку.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 , в якій вони проживали разом.

26 липня 2023 року позивач зверталася до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Катюхи О.В., яким заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_4 , із заявою про прийняття сином Денисом спадщини. Проте нотаріус роз`яснив, що не може задовольнити її заяву без судового рішення, та рекомендував звернутися з позовом до суду.

Встановлення факту батьківства позивачу необхідно для отримання неповнолітнім сином ОСОБА_8 спадщини після смерті його батька ОСОБА_4 .

Посилаючись на зазначене, позивач просила суд встановити факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 вересня 2024 року позов задоволено частково: встановлено факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; в решті позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 грн. та витрати за експертизу в розмірі 17 400 грн.

Не погодившись із вказаними судовим рішенням ОСОБА_3 оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 03 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 вересня 2024 року залишено без змін.

17 грудня 2024 року апеляційним судом отримано заяву позивача ОСОБА_1 , направлену засобами поштового зв`язку 09.12.2024 року, про стягнення витрат на правничу допомогу, у якій заявник просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 10000 грн.

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Катюха Олександр Віталійович не подали відзив на заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Судом встановлено, що на підставі угоди про надання правничої допомоги від 26 листопада 2024 року (далі - Угода), укладеної між позивачкою ОСОБА_1 та адвокатом Левчук Т.В., та ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АА №1000004 від 09 жовтня 2023року адвокат Левчук Т.В. надавала ОСОБА_1 професійну правничу допомогу в апеляційному суді під час перегляду рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 вересня 2024 року у справі №6295/14265/23.

Абзацом 7 Угоди встановлено фіксований розмір гонорару адвоката в сумі 10000 грн.

Згідно квитанції від 26 листопада 2024 року ОСОБА_1 сплатила адвокату Левчук Т.В. гонорар у розмірі 10000 грн.

До апеляційного суду 03 грудня 2024 року надійшла заява від представника позивачки, що Хмельницькому апеляційному суду буде подана протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду письмові докази розміру судових витрат, які позивачка ОСОБА_1 має сплатити у зв`язку із розглядом справи (а.с.85-86 т.2).

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої, другої 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частинами другою, восьмою статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В силу статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ?...? ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 41 постанови від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», роз`яснив, що якщо суд не прийняв рішення щодо розподілу судових витрат або, наприклад, про повернення судового збору з Державного Бюджету України, то за заявою сторони або прокурора, який брав участь у судовому процесі, а також із власної ініціативи на підставі ?...? ЦПК має право ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити відповідне питання. Проте якщо під час розгляду справи докази на підтвердження понесених судових витрат суду не надавалися, то додаткове рішення щодо розподілу цих судових витрат ухвалюватися не може і в задоволенні такої заяви має бути відмовлено.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи. Сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування цих витрат.

До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Розмір гонорару адвоката та порядок його обчислення визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом на підставі укладеного ними договору, при цьому гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними.

Витрати на професійну правничу допомогу повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами, які подаються учасником справи до суду до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення (за умови, що до закінчення судових дебатів учасник справи зробив про це відповідну заяву).

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21 зауважив, що для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм. З урахуванням цього принципу: у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2024 року у справі №346/2744/21.

На обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу в апеляційному суді ОСОБА_1 подала письмові докази: угоду про надання правничої допомоги від 26 листопада 2024 року (при тому, що ордер видавався на підставі договору про надання правової допомоги від 09 жовтня 2023 року) та квитанцію про сплату коштів від 26 листопада 2024 року. Зазначені докази існували на час перегляду Хмельницьким апеляційним судом рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 вересня 2024 року у справі №295/14265/23.

Натомість, заява ОСОБА_12 не містить обґрунтування поважних причин неподання нею доказів, що підтверджують розмір судових витрат, до закінчення судових дебатів у справі.

Тому заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 81, 137, 141, 270, 367, 381, 389, 391 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 січня 2025 року.

Судді: Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолю