ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1139/25 Справа № 214/3613/24 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко А. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів -Зубакової В.П., Остапенко В.А.

сторони:

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Олешицької Вікторії Едуардівни нарішення Саксаганськогорайонного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 вересня 2024 року, ухваленого суддею Ткаченком А.В., повний текст судового рішення складено 17 вересня 2024 року,

ВСТАНОВИВ

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

Позов мотивовано тим, що від шлюбу мають дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від обов`язку утримання позивачки, оскільки вона у зв`язку із народженням дитини не має можливості працювати та забезпечувати себе самостійно.

Посилаючись на викладене, позивачка просила суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів у розмірі частини від усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з моменту подачі позову і до досягнення дитиною трирічного віку.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 вересня 2024 року позовні вимоги задоволені частково.

Постановлено стягувати щомісячно з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи стягнення з 17 квітня 2024 року.

Суд також допустив негайне виконання судового рішення в межах платежу за один місяць та стягнув з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачка в силу положень статті 84 СК України має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною трьох років.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Олешицька В.Е. вказує, що рішення суду першої інстанції є незаконним, постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, без врахування всіх обставин справи та доказів. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначила, що суд дійшов помилкових висновків про наявність у відповідача обов`язку надавати матеріальну допомогу позивачці, оскільки дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якої записано відповідача, насправді її біологічним батьком не є. Відповідач звернувся із позовом до суду про виключення відомостей про нього як батька дитини із її актового запису про народження. Просив суд зупинити у зв`язку з цим розгляд цієї справи. Згідно звіту про встановлення батьківства, за дослідженням проведеним медико-генетичним центром «МАМА ПАПА» в м.Київ, куди звернулись сторони 29.04.2024, ймовірність батьківства ОСОБА_2 щодо дитини ОСОБА_3 становить 0%. Просила скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши доповідь судді доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції відповідає таким вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони з 04 липня 2023 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.3), ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася дочка ОСОБА_3 (а.с.4). Дитина проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 6) та знаходиться на її утриманні. Позивачка не працює, доглядає дитину.

Звертаючись з даним позовом, ОСОБА_4 вказувала, що її чоловік та батько дитини ОСОБА_2 не надає матеріальної допомоги на її утримання, через що позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трьох років.

Таким чином, між сторонами виник спір стосовно надання відповідачем утримання позивачці як дружині, яка доглядає дитину до трьох років.

Відповідач є особою працездатного віку, офіційно не працевлаштований.

Частиною 2 статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до частини 4 статті 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Підстави для припинення такого права передбачені ст. 85 СК України: право дружини на утримання, передбачене статтею 84 цього Кодексу, припиняється в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини, а також право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини.

Порядок та способи сплати аліментів подружжю визначені законодавством наступним чином.

Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед (частини 1-3 статті 77 СК України).

За рішенням суду розмір аліментів присуджується одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (частини 1-3 статті 80 СК України).

Таким чином, підставами для виникнення права у дружини на утримання за даною нормою є проживання з нею дитини віком до трьох років та наявність у відповідача можливості надавати дружині матеріальну допомогу, через що вимоги позивачки, з якою проживає їх з відповідачем дочка, яка не досягла трьох років, є обґрунтованими з урахуванням того, що відповідач ОСОБА_2 є працездатною особою, є військовослужбовцем, тобто має можливість надавати дружині матеріальну допомогу.

За такого, суд першої інстанції, проаналізувавши надані сторонами докази, повно та всебічно встановив обставини справи, правильно визначився з характером спірних правовідносин та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини, яка в силу статті 84 СК України має право на таке утримання.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дружини, суд першої інстанції, правильно застосувавши наведенні вище положення СК України, на підставі доказів, поданих сторонами, дійшов правильного висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17 квітня 2024 року до досягнення дитиною трирічного віку - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Аргументи апеляційної скарги про відсутність біологічного споріднення між відповідачем і дочкою не доведені належними та допустимими доказами. Відомості про відповідача як батька дитини не виключено із актового запису про народження ОСОБА_3 , відповідний спір не вирішено.

Щодо посилань в апеляційній скарзі на те, що відповідач не має можливості утримувати дружину, оскільки на його утриманні перебуває його батько - особа з інвалідністю 3 групи, то таке твердження не заслуговує на увагу, оскільки на день ухвалення рішення по справі відсутні відомості про стягнення з ОСОБА_2 будь-яких інших аліментних платежів, доказів проживання разом із батьком та перебування останнього на утриманні відповідача не надано.

Тому суд першої інстанції правильно вважав, що є підстави для стягнення на користь позивачки аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку відповідача, оскільки саме такий розмір відповідає інтересам дружини, обов`язку відповідача з її утримання та не призведе до порушення прав ОСОБА_2 .

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частини 1, 13 ст. 141 ЦПК України).

Оскільки рішення суду першої інстанції залишено без змін, судові витрати покладаються на відповідача, а тому відсутні підстави для перерозподілу судових витрат апеляційним судом.

Керуючись статтями 367-369, 375, 381, 382 ЦПК України,апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Олешицької Вікторії Едуардівни залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 02 січня 2025 року.

Головуючий

Судді