№ 6/183/545/24

У Х В А Л А
02 січня 2025 року м.Самар Дніпропетровської області
Новомосковський міськрайонний суду Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дубовенко І.Г., за участю секретаря судового засідання Болкарьової А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Самар Дніпропетровської області заяву представника ОСОБА_1 адвоката Лабовкіна Олександра Олександровича, заінтересована особа ОСОБА_2 , про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню,
За участю представника ОСОБА_1 адвоката Дьоміної А.Д., суд
Представник ОСОБА_1 адвокат Лабовкін О.О. звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області заявою про визнання виконавчого документ таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області виданий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порушення правил підсудності, тому як і боржник і стягувач мешкають у Німеччині. Крім того, рішенням суду у Німеччині з ОСОБА_1 вже стягнуто аліменти на утримання дітей. А тому просить визначити судовий наказ таким, що не підлягає виконанню.
Представником ОСОБА_2 адвокатом Мовчаном Олександром Сергійовичем поданий відзив, у якому посилаючись на те, що заява про видачу судового наказу про стягнення аліментів розглянута за підсудністю, тому як боржник зареєстрований у встановленому законом порядку у м. Самар (раніше Новомосковськ) Дніпропетровської області; а також що на час подання заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів не існувало жодного рішення суду України про стягнення аліментів на утримання дітей, як і не існувало жодного рішення про визнання рішення іноземного суду та звернення його до виконання. А тому підстав для визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню відсутні. Щодо добровільного виконання обов`язку утримувати дітей, зазначив, що ОСОБА_1 не доведено, що ним добровільно надається допомога на утримання дітей, тому як надана банківська виписка не містить таких відомостей. А тому просить відмовити у задоволенні заяви.
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Дьоміна Анастасія Дмитрівна підтримала заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню та з урахуванням заявленого клопотання з приводу з`ясування обставин ухвалених рішень іноземним судом, пояснила, що на сьогоднішній день є два рішення іноземного суду щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 : заборгованості по аліментах за період з 01.06.24 по 30.09.24 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; а також заборгованості по аліментах за період з 01.06.24 по 30.09.24 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Рішення іноземного суду щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей з жовтня 2024 року поки немає. Однак на сьогоднішній день у провадження іноземного суду перебуває на розгляді питання щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей, рішення судом ще не прийняте. Відомості щодо перебування у провадження іноземного суду спору поки відсутні у представника.
ОСОБА_2 та/або її представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені судом, у відзиві поданому представником Білашук О.А. просить розгляд справи здійснювати без участі сторони стягувача.
Суд, заслухавши представника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, приходить до наступних висновків.
Згідно ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувана або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.
Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувана та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувана і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання. Про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувану органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання).
Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.
Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.
Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.
Підставою для звернення до суду з заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню заявником зазначено наявність рішення іноземного суду про стягнення аліментів. Однак до заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню не надано доказів того, що є рішення суду держави України або іноземного суду про стягнення аліментів з 18 жовтня 2024 року часу, з якого стягуються аліменти на дітей за вказаним судовим наказом.
Крім того заявник вважає, що заява про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей подана з порушенням правил підсудності, передбаченої ст. 497 ЦПК України.
Так, відповідно до вимог ст. 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У випадках, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом може бути визначено за угодою сторін.
З копій паспортів стягувача та боржника, свідоцтв про народження дітей, свідоцтва про шлюб, відомостей про дозвіл на тимчасове перебування у федеративній республіці Німеччина вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є громадянами України, відомостей щодо зміни громадянства суду не надано.
Статтею 162 ЦПК України визначено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
Статтями 27, 28 ЦПК України визначено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.
З відповіді № 861090 від 23.10.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .
Аналіз вищенаведеного переконує суд в тому, що заява ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей прийнята Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області з дотриманням правил підсудності.
З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що підстав для задоволення заяви про визнання с удового наказу таким, що не підлягає виконанню немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 51, 76-84, 89, 183, 259, 260, 353, 432 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Лабовкіна Олександра Олександровича, заінтересована особа ОСОБА_2 , про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Повний текст ухвали буде складений не пізніше п`яти днів.

Суддя І.Г.Дубовенко