Справа № 214/941/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду

31 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Попкової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Голівера Павла Володимировича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №214/941/21 за позовною заявою (в уточненій редакції) ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ спільного сумісного майна подружжя, стягнення вартості частини майна, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.11.2025 позовні вимоги (в уточненій редакції) ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ спільного сумісного майна подружжя, стягнення вартості частини майна задоволено частково. Визнано спільно нажитим майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 набуте ними у власність в період шлюбу майно: трикімнатну квартиру, розташовану 2-му поверсі 9-ти поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 56 кв.м., житловою площею 36,6 кв.м.; автомобіль марки Ford, моделі F150, тип загальний вантажний пікап, 2015 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 ; автомобіль марки Daewoo Matiz, 2011 року випуску, шасі № НОМЕР_3 , р/н НОМЕР_4 ; житловий будинок А-1 загальною площею 52,1 кв.м, житловою площею 31,9 кв.м., з господарчими побудовами: літня кухня Б, Г, гараж В, огорожа №№1,2, водоколонка-І, замощення-ІІ, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 . У порядку поділу майна: визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на трикімнатну квартиру, розташовану 2-му поверсі 9-ти поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 56 кв.м., житловою площею 36,6 кв.м., одночасно припинивши право власності на неї ОСОБА_2 ; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію різниці вартості часток спільного сумісного майна подружжя у розмірі 238 506 грн. 92 коп. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку А-1 загальною площею 52,1 кв.м, житловою площею 31,9 кв.м., з господарчими побудовами: літня кухня Б, Г, гараж В, огорожа №№1,2, водоколонка-І, замощення-ІІ, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку А-1 загальною площею 52,1 кв.м, житловою площею 31,9 кв.м., з господарчими побудовами: літня кухня Б, Г, гараж В, огорожа №№1,2, водоколонка-І, замощення-ІІ, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0955 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :06:246:0020. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0955 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :06:246:0020. У порядку розподілу судових витрат: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 726 грн. 40 грн. судового збору та 3 115 грн. 00 коп. на відшкодування витрат за проведення оцінки майна; стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 8 822 грн. 99 коп., недоплачений позивачем за майновими вимогами пропорційно частині задоволених вимог; стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 872 грн. 60 коп., недоплачений нею за майновими вимогами пропорційно частині відхилених вимог. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

09.12.2025 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Голівера П.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі щодо вирішення позовної вимоги про визнання спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0955 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :06:246:0020, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , із наступним її поділом. Представник зауважив, що в резолютивній частині рішення суду від 10.11.2025 зазначено про визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , кожним окремо, право власності по 1/2 частці земельної ділянки, однак не зазначено, що перед цим вказана земельна ділянка була визнана спільною сумісною власністю подружжя. Представник переконаний, що вказана обставина може стати підставою для апеляційного оскарження судового рішення, а тому просить ухвалити додаткове рішення за вищевказаною вимогою із зазначенням у резолютивній частині про визнання спірної земельної ділянки спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Заяву зареєстровано 09.12.2025 та передано судді Євтушенку О.І. як раніше визначеному складу суду відповідно до протоколу розподілу.

15.12.2025 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Голівера П.В. надійшла заява про залишення без розгляду поданої ним заяви про ухвалення додаткового рішення.

Учасники справи про свою участь в судовому засіданні 19.12.2025 не заявили, будучи повідомленими належним чином. Керуючись ст.246, ч.4 ст.270 ЦПК України, суд вважає за можливе заяву про ухвалення додаткового рішення та заяву про залишення цієї заяви без розгляду, подані представником позивача, розглянути за відсутності учасників справи у письмовому порядку.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вимоги та зміст заяв представника позивача про ухвалення додаткового рішення та залишення цієї заяви без розгляду, приходить до такого висновку.

Згідно зі ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Згідно з положеннями п.5 ч.3 ст.2 ЦПК України, однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність. Дії та воля сторони цивільного процесу фактично визначають спрямованість процесуальноїдіяльності суду та її результати.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову (заяви) без розгляду, якщо позивач (заявник) до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову (заяви) без розгляду.

Залишення заяви без розгляду це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія це диспозитивне право особи, яка ініціювала провадження у справі, передбачене нормами ЦПК України, одностороннє вільне волевиявлення, спрямоване на відмову від судового захисту своєї вимоги і на припинення порушеного ним процесу. При цьому, суд не перевіряє підстави подання такої заяви. Закріплене за заявником право на подання заяви про залишення заяви без розгляду є абсолютним і не залежить від думки інших учасників процесу. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд, на чому акцентує увагу Верховний Суд у постановах від 10.04.2020 у справі №548/2531/18, від 05.10.2021 у справі №308/13199/17, від 04.04.2022 у справі №441/1609/19. Суд не наділений повноваженнями відмовити позивачу, який просить не розглядати його позовні вимоги по суті (постанова Верховного Суду від 03.02.2023 у справі №683/1861/19).

Зважаючи на те, що питання залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду окремо положеннями ЦПК України не регламентоване, суд, у силу ч.9 ст.10 ЦПК України допускаючи застосування аналогії закону, а саме, п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, вважає за можливе заяву представника позивача задовольнити, а подану ним заяву про ухвалення додаткового рішення залишити без розгляду.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зауважити, що підстав для ухвалення додаткового рішення з власної ініціативи судом не встановлено, оскільки усі заявлені позивачем вимоги було вирішено, щодо кожної з них судом наведено доводи та обґрунтування їх повного, часткового задоволення або відмови у задоволенні, у тому числі й щодо спірної земельної ділянки.

Керуючись ст.ст.247, 260, 261, 270, 352, п.16 ч.1 ст.353, ст.ст.354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Голівера Павла Володимировича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №214/941/21 за позовною заявою (в уточненій редакції) ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ спільного сумісного майна подружжя, стягнення вартості частини майна залишити без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України (із застосуванням аналогії закону відповідно до ч.9 ст.10 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з моменту її підписання шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвалу складено та підписано без проголошення 31.12.2025.

Суддя О.І. Євтушенко