Справа № 361/6568/24
Провадження № 2/361/4381/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.25

18 грудня 2025 р. м.Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Писанець Н.В.,

при секретарі Михальовій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бровари у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 про витребування майна, припинення права власності, скасування державної реєстрації права іпотеки

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходилась вищевказана цивільна справа. В обгрунтування позовних вимог, представником позивача адвокатом Свида К.В. зазначено, що 28 вересня 2002 року позивач ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Базир Н.М., зареєстрованого в реєстрі за №3174, придбав у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,1998 га, кадастровий номер :00:064:0140, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів №1535450 від 28.09.2005р.

22 жовтня 2007 року Броварським міським відділом земельних ресурсів позивачу було видано державний акт серії ЯД №904057, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №20, за підписом начальника відділу земельних ресурсів ОСОБА_8 . Після чого, у період з 2005 по 2007 роки на цій земельній ділянці згідно із технічним паспортом від 01 квітня 2008 року позивач побудував домоволодіння, що складалося з двох житлових будинків, позначених літерами А-2 і Б-2, та двох гаражів, позначених літерами Г і В, що вбачається з технічного паспорту від 01.04.2008 року. За заявою ОСОБА_1 від 21 вересня 2009 року №1499 ним у встановленому законом порядку було здійснено поділ земельної ділянки площею 0,1998 га, кадастровий номер :00:064:0140, на дві земельні ділянки площею по 0,0999 га кожна, із кадастровими номерами :00:063:1281 і :00:063:1280, та отримано на ці земельні ділянки два державних акта на право власності на земельні ділянки: серії ЯЛ №582007 та серії ЯЛ №582006, підписані 06 квітня 2010 року начальником відділу Держкомзему у м.Броварах Шокун М.А. та 12 квітня 2010 року керівником Броварської міської ради Сапожком І.В. (виконуючий обов`язки міського голови секретар ради), які зареєстровані 19 квітня 2010 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю.

Збудовані позивачем будинки були введені в експлуатацію на підставі рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 27 квітня 2010 року за №199 йому було оформлено право власності на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який складався з житлового будинку із мансардою А-2, загальною площею 302,0 м2, житловою площею 137,5 м2; житлового будинку із мансардою Б-2, загальною площею 302,4 м2, житловою площею 138,1 м2, гаража В, площею 41,6 м2; гаража Г, площею 42,0 м2, та огорожі N.

13 травня 2010 року виконавчим комітетом Броварської міської ради Київської області за підписом виконуючого обов`язки міського голови секретаря ради Сапожка І.В. ОСОБА_1 було видано свідоцтво серії НОМЕР_1 про право власності на нерухоме майно на домоволодіння, яке складається з житлового будинку (р.п. 2007) А-2 площею 302,0 м2, житлового будинку (р.п. 2007) Б-2 площею 302,4 м2, гаража В, гаража Г, огорожі N.

13 травня 2010 року КП Броварської міської ради Броварське бюро технічної інвентаризації здійснено реєстрацію за позивачем права власності на вказане вище домоволодіння в електронному Реєстрі прав на нерухоме майно за номером 30412198, номер запису 6555 у книзі 93.

У травні 2021 року позивачу ОСОБА_1 стало відомо, що: 29.04.2021 року державним реєстратором Стукачем С.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №57940898 про реєстрацію права власності за ним позивачем- на житловий будинок АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 41768800. Також стало відомо, що право власності на належну позивачу земельну ділянку площею 0,0999 га із кадастровим номером :00:063:1281, а також на житловий будинок загальною площею 302 м2, розташований за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_3 на підставі посвідчених 30 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Татаринцевою Є.А., зареєстрованих у реєстрі за №348 і №349. Поряд з цим, позивачу стало відомо, що право власності на належну позивачу земельну ділянку площею 0,0999 га із кадастровим номером :00:063:1280, а також на житловий будинок загальною площею 302,4 м2, розташований за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі посвідчених 29 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буглак О.Г., зареєстрованих у реєстрі за №2835 і №2838. Також позивачу стало відомо, що на нерухоме майно, зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі договору іпотеки, який укладений 01.06.2021р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорногуз О.В. встановлено обтяження - «заборону».

Поряд з цим, представником позивача зазначено, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 05.12.2022 року у справі №361/5648/21 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області в особі державного реєстратора Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області Стукача С.В. приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буглак О.Г., ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Татаринцевої Є.А., ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 про скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсними договорів купівлі-продажу житлових будинків і земельних ділянок, визнання недійсним договору іпотеки, відшкодування моральної шкоди та припинення права власності були задоволені.

Постановою Київського апеляційного суду від 20.06.2024р. вищевказане судове рішення було скасовано, у задоволенні позовних вимог було відмовлено у зв`язку з обранням позивачем неналежного способу захисту та вказано, що належним способом, у даному випадку, є витребування майна з чужого незаконного володіння.

Постановою Верховного Суду від 19.03.2025р. постанову Київського апеляційного суду від 20.06.2024р. у вищевказаній цивільній справі було скасовано в частині відмови в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про визнання недійсним договору іпотеки житлового будинку та земельної ділянки. Справу в частині відмови в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про визнання недійсним договору іпотеки житлового будинку та земельної ділянки, та розподілу судових витрат передано на новий розгляд до апеляційного суду. В іншій частині постанову Київського апеляційного суду від 20.06.2024р. залишено без змін.

Посилаючись на вищевказане рішення суду касаційної інстанції, представником позивача адвокатом Свида К.В. 17.07.2025р. було змінено предмет дійсного позову та висловлено такі вимоги: витребувати від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровий номер: :00:063:1281, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок за тією ж адресою; витребувати від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку кадастровий номер: :00:063:1280, що розташована за тією ж адресою; припинити право власності ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 , яке зареєстроване державним реєстратором Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області Стукачем Сергієм Вікторовичем на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 13.05.2010 р. та закрити Розділ державного реєстру прав та реєстраційну справу для об`єкта нерухомого майна №106; скасувати проведену на підставі договору іпотеки, укладеного 01.06.2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорногуз О.В. за №623, державну реєстрацію права іпотеки ОСОБА_4 на земельну ділянку кадастровий номер: :00:063:1280, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (номер запису про іпотеку 42261560) та житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (номер запису про іпотеку 42261158).

Сповіщені належним чином про час та дату розгляду справи позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Свида К.В. до зали суду не з`явились, від позивача надійшла заява про проведення судового засідання за його відсутності, на задоволенні уточнених позовних вимог наполягав.

Належним чином сповіщені про час та дату розгляду справи відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до зали суду не з`явились, правом на подачу відзиву не скористались.

Сповіщена належним чином про час та дату розгляду справи третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 - звернулась до суду із заявою про підтримання позовних вимог ОСОБА_1 та проведення розгляду справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено у судовому засіданні, 28 вересня 2002 року позивач ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Базир Н.М., зареєстрованого в реєстрі за №3174, придбав у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,1998 га, кадастровий номер :00:064:0140, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів №1535450 від 28.09.2005р.

22 жовтня 2007 року Броварським міським відділом земельних ресурсів позивачу було видано державний акт серії ЯД №904057, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №20, за підписом начальника відділу земельних ресурсів ОСОБА_8 . Після чого, у період з 2005 по 2007 роки на цій земельній ділянці згідно із технічним паспортом від 01 квітня 2008 року позивач побудував домоволодіння, що складалося з двох житлових будинків, позначених літерами А-2 і Б-2, та двох гаражів, позначених літерами Г і В, що вбачається з технічного паспорту від 01.04.2008 року. За заявою ОСОБА_1 від 21 вересня 2009 року №1499 ним у встановленому законом порядку було здійснено поділ земельної ділянки площею 0,1998 га, кадастровий номер :00:064:0140, на дві земельні ділянки площею по 0,0999 га кожна, із кадастровими номерами :00:063:1281 і :00:063:1280, та отримано на ці земельні ділянки два державних акта на право власності на земельні ділянки: серії ЯЛ №582007 та серії ЯЛ №582006, підписані 06 квітня 2010 року начальником відділу Держкомзему у м.Броварах Шокун М.А. та 12 квітня 2010 року керівником Броварської міської ради Сапожком І.В. (виконуючий обов`язки міського голови секретар ради), які зареєстровані 19 квітня 2010 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю.

Збудовані позивачем будинки були введені в експлуатацію на підставі рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 27 квітня 2010 року за №199 йому було оформлено право власності на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який складався з житлового будинку із мансардою А-2, загальною площею 302,0 м2, житловою площею 137,5 м2; житлового будинку із мансардою Б-2, загальною площею 302,4 м2, житловою площею 138,1 м2, гаража В, площею 41,6 м2; гаража Г, площею 42,0 м2, та огорожі N.

13 травня 2010 року виконавчим комітетом Броварської міської ради Київської області за підписом виконуючого обов`язки міського голови секретаря ради Сапожка І.В. ОСОБА_1 було видано свідоцтво серії НОМЕР_1 про право власності на нерухоме майно на домоволодіння, яке складається з житлового будинку (р.п. 2007) А-2 площею 302,0 м2, житлового будинку (р.п. 2007) Б-2 площею 302,4 м2, гаража В, гаража Г, огорожі N.

13 травня 2010 року КП Броварської міської ради Броварське бюро технічної інвентаризації здійснено реєстрацію за позивачем права власності на вказане вище домоволодіння в електронному Реєстрі прав на нерухоме майно за номером 30412198, номер запису 6555 у книзі 93.

29.04.2021 року державним реєстратором Стукачем С.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №57940898 про реєстрацію права власності за ним позивачем- на житловий будинок АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 41768800.

Право власності на належну позивачу земельну ділянку площею 0,0999 га із кадастровим номером :00:063:1281, а також на житловий будинок загальною площею 302 м2, розташований за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_3 на підставі посвідчених 30 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Татаринцевою Є.А., зареєстрованих у реєстрі за №348 і №349.

Право власності на належну позивачу земельну ділянку площею 0,0999 га із кадастровим номером :00:063:1280, а також на житловий будинок загальною площею 302,4 м2, розташований за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі посвідчених 29 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буглак О.Г., зареєстрованих у реєстрі за №2835 і №2838.

На нерухоме майно, зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі договору іпотеки, який укладений 01.06.2021р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорногуз О.В. встановлено обтяження - «заборону».

Під час вирішення по суті вищевказаних змінених позовних вимог, суд враховує наявні судові рішення між тими самими сторонами та встановлені ними обставини, а саме: рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05.12.2022 року у справі №361/5648/21, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області в особі державного реєстратора Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області Стукача С.В. приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буглак О.Г., ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Татаринцевої Є.А., ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 про скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсними договорів купівлі-продажу житлових будинків і земельних ділянок, визнання недійсним договору іпотеки, відшкодування моральної шкоди та припинення права власності були задоволені.

Постановою Київського апеляційного суду від 20.06.2024р. вищевказане судове рішення було скасовано, у задоволенні позовних вимог було відмовлено у зв`язку з обранням позивачем неналежного способу захисту та вказано, що належним способом, у даному випадку, є витребування майна з чужого незаконного володіння.

Постановою Верховного Суду від 19.03.2025р. постанову Київського апеляційного суду від 20.06.2024р. у вищевказаній цивільній справі було скасовано в частині відмови в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про визнання недійсним договору іпотеки житлового будинку та земельної ділянки. Справу в частині відмови в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про визнання недійсним договору іпотеки житлового будинку та земельної ділянки, та розподілу судових витрат передано на новий розгляд до апеляційного суду. В іншій частині постанову Київського апеляційного суду від 20.06.2024р. залишено без змін.

Поряд з цим, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання правочину недійсним; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч. 2 ст. 5 ЦПК України).

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (ст. 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном (ст. 391 ЦК України). Вказані способи захисту можуть бути реалізовані шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).

Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18).

Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (див. принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю у пункті 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц). Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Цей припис слід розуміти так, що рішення суду про витребування з незаконного володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. На підставі такого рішення суду для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем, не потрібно окремо скасовувати запис про державну реєстрацію права власності за відповідачем. Відтак, пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18)).

Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача.

Відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права. Задоволення віндикаційного позову є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас такий запис вноситься виключно в разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою (див. пункти 84, 85 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 466/8649/16-ц (провадження № 14-93цс20)).

Власник має право витребувати майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України), незалежно від того, чи заволоділа ця особа незаконно спірним майном сама, чи придбала його у особи, яка не мала права відчужувати це майно.

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За змістом ч. ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Враховуючи наведене, а також те, що право власності на майно ОСОБА_1 було зареєстровано за відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі неукладених договорів купівлі-продажу, тобто, вказані особи не набули права власності на підставі неукладених договорів, а ОСОБА_1 , як законний власник, не втратив право володіння нерухомим майном у зв`язку з державною реєстрацією права власності за цими особами, то суд погоджується з позицією позивача, що належним способом захисту його прав як власника нерухомого майна, обтяженого іпотекою на користь особи, з якою він не перебуває у зобов`язальних відносинах, буде скасування державної реєстрації права іпотеки ОСОБА_4 та задоволення його інших позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 10-13, 19, 43, 76-81, 81, 89, 95-96, 141, 258-259, 263-265, 280-282, 284, 287-289 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 про витребування майна, припинення права власності, скасування державної реєстрації права іпотеки - задовольнити.

Витребувати від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровий номер: :00:063:1281, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Витребувати від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 житловий будинок АДРЕСА_1 .

Витребувати від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 житловий будинок АДРЕСА_1 .

Витребувати від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровий номер: :00:063:1280, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Припинити право власності ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 , яке зареєстроване державним реєстратором Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області Стукачем Сергієм Вікторовичем на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 13.05.2010 р. та закрити Розділ державного реєстру прав та реєстраційну справу для об`єкта нерухомого майна №106.

Скасувати проведену на підставі договору іпотеки, укладеного 01.06.2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорногуз Ольгою Валеріївною за №623, державну реєстрацію права іпотеки ОСОБА_4 на земельну ділянку кадастровий номер: :00:063:1280, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (номер запису про іпотеку 42261560) та житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (номер запису про іпотеку 42261158).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Писанець Н.В.