Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/2982/24
Провадження № 2/945/658/25
УХВАЛА

01 січня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Лопіна О.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , поданої через представника ОСОБА_2 до Державної казначейської служби та Міністерства внутрішніх справ про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановила:

24 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського районного суду через свого представника Притикіна Ігора Ігоровича із позовною заявою до Державної казначейської служби та Міністерства внутрішніх справ про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Оскільки позовна заява не відповідала вимогам п. 9) ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), ухвалою суду від 27 грудня 2024 року позовну заяву залишено без руху, і позивачу надано п`ятидений строк для усунення недоліків, який рахувався з дня отримання позивачем копії вказаної ухвали.

30 грудня 2024 року, на виконання ухвали суду від 27 грудня 2024 року про залишення позовної заяви без руху, на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області від представника позивача надійшов новий текст позовної заяви з додатком - фототаблицею відрізку атодороги М-14 на 126 км.

Позивач при подачі позовної заяви до Миколаївського районного суду Миколаївської області щодо підсудності посилався на положення ч. 6 ст. 28 ЦПК України, а саме за місцем спричинення шкоди, заподіяної майну фізичній особі. Зазначеним місцем заподіяння шкоди позивач вважає місцем зберігання транспортного засобу на майданчику служби УДАЇ УМВС України в Миколаївській області: автодорога М14 «Одеса-Новоазовськ» 126 км.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини.

В ухвалі суду від 27.12.2024 про залишення позовної заяви без руху, позивачеві запропоновано надати докази зберігання транспортного засобу на майданчику ДПС УДАЇ УМВС України в Миколаївській області. Натомість, позивач на підтвердження зберігання транспортного засобу знову посилається на протокол затримання транспортного засобу та його вилучення, які свідчать про місце позбавлення права користування власника, а не про місце зберігання автомобіля.

Будь-яких інших доказів щодо місця зберігання транспортного засобу позивачем не надано.

Суд вважає помилковим твердження позивача про тотожність понять вилучення транспортного засобу та місця його зберігання.

За таких обставин, суд враховує, що за загальним правилом згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 15 ст. 28 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Права учасників справи на справедливий розгляд незалежним та безстороннім судом, встановленим законом, гарантовані національним законодавством та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких умов, прийняття справи до провадження з порушенням територіальної підсудності фактично сприяє настанню наслідків, передбачених статтею 378 ЦПК України, відповідно до якої, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

З огляду на викладене, дана справа не підсудна Миколаївському районному суду Миколаївської області області, а тому справу слід передати на розгляд до Печерського районного суду м. Києва за правилами територіальної юрисдикції, за юридичною адресою знаходження Міністерства внутрішніх справ України.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Керуючись частинами ч. 2 ст. 27, ч. 15 ст. 28, п. 1 ч. 1 ст. 31, ч. 1 ст. 260 ЦПК України,

ухвалила:

Цивільну справу № 945/2982/24 за позовом ОСОБА_1 , поданої через представника Притикіна Ігора Ігоровича до Державної казначейської служби та Міністерства внутрішніх справ про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - передати на розгляд до Печерського районного суду м. Києва, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем знаходження відповідача.

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити сторонам.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Олена ЛОПІНА