Справа № 138/3467/24
Провадження № 2/139/2/25
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

03 січня 2025 року селище Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Тучинська Н.В., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області про скасування державної реєстрації на право власності на земельні ділянки,

у с т а н о в и л а:

03 січня 2025 року до Мурованокуриловецького районного суду надійшов за підсудністю із Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цей позов.

У позові заявлено вимогу про скасування державної реєстрації права на нерухоме майно за Вендичанською селищною радою:

-запис в реєстрі прав на нерухоме майно № 48516057 від 22.11.2022 про зареєстроване право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:002:0314,

-запис в реєстрі прав на нерухоме майно № 48516105 від 22.11.2022 про зареєстроване право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:002:0307.

Підставою для позову названо такі обставини: ОСОБА_1 після смерті своєї матері успадкувала за заповітом 1/5 частину земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0150 і 1/5 частину земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0221; громадянці ОСОБА_1 рішенням Вендичанської селищної ради № 1941 від 15.06.2023 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :05:002:0314 і :05:002:0307; рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно Вендичанської селищної ради Таваліки О.М. від 14 вересня 2023 року №№ 69290163 і 69290858 відмовлено (кому?) в реєстрації права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:002:0314 і :05:002:0307, оскільки виявлено записи від 22.11.2022 №№ 48516057 та 48516105 про зареєстроване право власності на ці земельні ділянки за Вендичанською селищною радою.

У позовній заяві зазначено, що позивач на підставі ст. 391 ЦК України як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, а також, що досудовим способом спір врегулювати не представляється можливим.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що у відповідності до правил ст. 185 ЦПК України позовну заяву слід залишити без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Пункт 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України зобов`язує позивача викласти обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги і зазначити докази, що підтверджують вказані обставини. Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Позивач та представник позивача не виконали такі вимоги процесуального законодавства.

Так, заявляючи в позові, що станом на 14 вересня 2023 року зареєстровано речові права на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:002:0314 і :05:002:0307, сторона позивача у позові не зазначила докази, що підтверджують таку обставину, і не додала до позовної заяви докази, що підтверджують цю обставину.

По-друге, заявляючи в позові, «хто і яким чином провів реєстрацію належних мені земельних ділянок мені не відомо. Проте вказаними діями порушені мої права як власника земельних ділянок», сторона позивача не врахувала таке:

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України). Відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, саме Головне управління Держгеокадастру в області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане і, крім іншого, здійснює ведення Державного земельного кадастру, інформаційну взаємодію Державного земельного кадастру з іншими інформаційними системами в установленому порядку; здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації; розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Зміст вищенаведених норм також засвідчує, що державна реєстрація земельної ділянки у Державному земельному кадастрі не є тотожним поняттю "державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", вжитому у пункті 1 статті 1 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Така правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 27 липня 2022 року у справі № 640/10412/21.

Слід зазначити, що доведення факту реєстрації речового права на нерухоме майно має своїм наслідком визначення юрисдикції спору. Так, Верховний Суд у постанові від 11 березня 2024 року у справі № 480/749/23 зазначив: «адміністративні суди розглядають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору».

Окрім цього, у цій постанові Верховного Суду зазначено, що «відповідно до висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 128/3751/14-а, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених неправомірними, на думку особи, рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів».

Узагальнюючи вищенаведені норми та позиції, слід зазначити, що сторона позивача зобов`язана зазначити і надати суду докази державної реєстрації речових прав на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:002:0314 і :05:002:0307, а також підстав для здійснення такої реєстрації речових прав.

В залежності від таких обставин, слід визначитися із суб`єктним складом сторін та позовними вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За наведених вище обставин, неможливий подальший рух позовної заяви. Позивачу слід надати термін для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суддя

у х в а л и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області про скасування державної реєстрації на право власності на земельні ділянки залишити без руху.

Роз`яснити позивачу та його представнику - адвокату Середюк В.В., що для усунення недоліків позовної заяви слід усунути недоліки, зазначені в мотивувальній частині ухвали (виконати вимоги п. 5 ч. 3 ст. 175 та ч. 5 ст. 177 ЦПК України).

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви терміном у сім днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Якщо позивач усуне всі недоліки, вказані у цій ухвалі, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і повернеться позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ___________