Провадження №: 2-з/755/6/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" січня 2025 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гончарук В.П., за участі секретаря судового засідання Гриценко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа № 755/15447/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним.

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову, в якій заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони приватному виконавцю виконавчого округу Миколаївської області Баришнікову Артему Дмитровичу вчиняти виконавчі дії щодо виконання виконавчого листа № 488/3807/16-ц, виданого 24.01.2020 Корабельним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_4 3 % річних за прострочення виконання зобов`язання у розмірі -1 097 668 три. 42 коп., інфляційних витрат за період з 26.04.2014 по 25.09.2018 у сумі -10 242 670 грн. 89 коп., а всього 11 340 338 грн. - постанова про відкриття виконавчого провадження від 18.12.2020 року; виконавчого листа № 1403/1806/12, виданого, як зазначено у постанові про відкриття виконавчого провадження, 20.06.2014 Корабельним районним судом Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_4 суми боргу - 8527968,00 (вісім мільйонів п`ятсот двадцять сім тисяч дев`ятсот шістдесят вісім) грн., в т.ч.: основний борг в сумі - 8279582,00 грн. та 3% річних в сумі 248387,46 грн - постанова про відкриття виконавчого провадження також від 18.12.2020 року.;

А також, зупинення стягнення у виконавчих провадженнях: ВГІ № НОМЕР_1, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим Артемом Дмитровичем постановою про відкритгя виконавчого провадження від 18.12.2020 на підставі виконавчого листа № 488/3807/16-ц, виданого 24.01.2020 Корабельним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_4 3% річних за прострочення виконання зобов`язання у розмірі - 1 097 668 гри. 42 когі., інфляційних витрат за період з 26.04.2014 по 25.09.2018 у сумі -10 242 670 грн. 89 коп., а всього 11 340 338 грн.; ВП № НОМЕР_2 відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим Артемом Дмитровичем постановою про відкриття виконавчого провадження від 18.12.2020 на підставі виконавчого листа № 1403/1806/12, виданого, як зазначено у постанові про відкритгя виконавчого провадження, 20.06.2014 Корабельним районним судом Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_4 суми боргу - 8527968,00 (вісім мільйонів п`ятсот двадцять сім тисяч дев`ятсот шістдесят вісім) грн., в т.ч.: основний борг в сумі - 8279582,00 грн. та 3% річних в сумі 248387,46 грн.

А також заявник просить зупинити дію довіреності, яка посвідчена 16.07.2009 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинською К.Т., за реєстровим № 3342, якою громадянин Королівства Саудівської ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_3 здійснювати від його імені управління та розпорядження майном.; зупинити дію довіреності, яка посвідчена 26.02.2019 року уповноваженим нотаріусом м. Женева (Швейцарія), якою громадянин Королівства Саудівської ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_3 представляти його (довірителя) інтереси в усіх державних, недержавних, громадських, господарських та інших установах, у тому числі у будь-яких органах державної влади і місцевого самоврядування, органах нотаріату та суду до моменту набрання рішенням у даній справі законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

В судове засідання сторони не викликались.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа № 755/15447/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1-10 ч. 1, ч. 2 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Згідно п. 6 зазначеної Постанови, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення. Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Дослідивши матеріали цивільної справи з додатками, матеріали заяви про забезпечення позову з додатками, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку, що заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову - задоволенню не підлягає, оскільки заявником не зазначено, а судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення може будь яким чином утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, суд звертає увагу на те, що вказана відмова не шкодить суті права позивача як особи, зацікавленої у забезпеченні позову, оскільки можливо повторно звернутися із заявою про таке забезпечення до суду за наявності для цього підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153, 157ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: