Справа № 227/2697/23
РІШЕННЯ

іменем України

06.01.2025

м. Дніпро

справа №227/2697/23

провадження № 2/199/668/25

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Подорець О.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення компенсації втрати частини заробітку, -

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське»

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року позивач через систему «Електронний суд» звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення компенсації втрати частини заробітку.

В обґрунтування позову зазначивши, що рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 26.09.2022 по справі №204/4141/22 з ТОВ «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість по заробітній платі в загальному розмірі 51 420,77 грн.

19.01.2023 у виконавчому провадженні на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість по заробітній платі.

У зв`язку з вищевикладеним, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» позивач просив стягнути з відповідача на свою користь компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати в розмірі 22 595,45 грн.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 06.10.2023 дану позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24.10.2023 дану позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачеві.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24.11.2023 апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Трун О.В., на ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24.10.2023 залишено без руху.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07.12.2023 апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Трун О.В., на ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24.10.2023 повернуто позивачеві.

Ухвалою Верховного Суду від 02.02.2024 відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано з Добропільського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу №227/2697/23.

Ухвалою Верховного Суду від 17.04.2024 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення компенсації втрати частини заробітку призначено до розгляду.

Постановою Верховного Суду від 24.04.2024 касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Трун О.В., задоволено частково. Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 07.12.2023 скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28.06.2024 відкрито апеляційне провадження за скаргою позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Трун О.В., на ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24.10.2023.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03.10.2024 апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Трун О.В., задоволено. Ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24.10.2023 скасовано та направлено матеріали справи до Добропільського міськрайонного суду Донецької області для продовження розгляду.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя №2797/0/15-24 від 24.09.2024 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Добропільського міськрайонного суду Донецької області» з 07.10.2024 змінено територіальну підсудність судових справ Добропільського міськрайонного суду Донецької області шляхом її передачі до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, дана позовна заява 23.10.2024 надійшла в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Подорець О.Б.

Ухвалою суду від 24.10.2024 справу прийнято до свого провадження та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Розгляд (формування та зберігання) судової справи проводиться в змішаній (паперовій та електронній) формі. Також циєю ухвалою задоволено клопотання позивача та витребувано з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» () відомості про розмір заборгованості по заробітній платі станом на час звільнення ОСОБА_1 з підприємства та розміри середньої заробітної плати за два місяці, що передували звільненню.

Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Судове засідання проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження. Так, ухвала суду про відкриття провадження у справі з доданою позовною заявою та з додатками була отримана відповідачем 06.11.2024, про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення поштового рекомендованого відправлення.

Відзив на позов відповідачем у визначений в ухвалі суду термін не надано.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2022 по справі №204/4141/22 встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем по справі ТОВ «Краснолиманське» у період з 28.10.2019 по 25.01.2021, що підтверджується записами у трудовій книжці. Також, цим з ТОВ «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість по заробітній платі в загальному розмірі 51 420,77 грн.

Відповідно до частин 1, 6 статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Стаття 1 Закону України "Про оплату праці" встановлює, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Відповідно до змісту статті 2 Закону України "Про оплату праці" у структуру заробітної плати входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Так, основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України "Про оплату праці" працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Такими доходами є ті грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (частина друга статті 2 цього Закону).

Стаття 4 цього Закону передбачає, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Компенсація працівникам втрати частини заробітної плати через порушення строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством (стаття 34 Закону України "Про оплату праці").

При цьому, компенсація за порушення строків виплати нарахованого доходу проводиться незалежно від вини органу, що здійснює відповідні виплати та незалежно від порядку і підстав нарахування цього доходу чи його частини: самим підприємством добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно із п. п. 5, 7 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» №159 сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць та проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати, а саме: власних коштів - підприємствами, установами та організаціями, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднаннями громадян; коштів відповідного бюджету - підприємствами, установами та організаціями, що фінансуються чи дотуються з бюджету; коштів Пенсійного фонду, фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Аналіз норм статей 1, 2, 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі Закону) та Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» №159 свідчить, що ними фактично встановлено (визначено) обов`язок відповідного підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання у разі порушення встановлених строків виплати доходу громадянам провести їх компенсацію (нарахувати та виплатити) у добровільному порядку в тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості.

Крім того, Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 02.04.2024 по справі №560/8194/20 прийшов до висновку, що відмова відповідача у виплаті компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розумінні статті 7 Закону не обов`язково має висловлюватися через ухвалення окремого акта індивідуальної дії, оскільки це не передбачено законодавством.

Зазначену норму варто тлумачити у її системному зв`язку з нормами статей 2-4 Закону, які визначають, що компенсація втрати частини доходів через порушення строку їх виплати повинна нараховуватись у місяці, в якому проведено виплату заборгованості. Відповідно невиплата компенсації у вказаний період свідчить про відмову виплатити таку згідно із Законом і не потребує оформлення відмови окремим рішенням.

Відповідач ТОВ «Краснолиманське» інформацію про щомісячний розмір заборгованості з виплати заробітної плати ОСОБА_1 станом на час його звільнення відповідно до ухвали від 24.10.2024 до суду не надав.

За розрахунками позивача, наведеними у позовній заяві, розмір компенсації втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням строків його виплати за період з грудня 2019 року по січень 2021 року включно, яку відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача, становить 22 595,45 грн.

Наведений розрахунок позивача відповідачем не спростовано.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

За таких обставин, враховуючи встановлені обставини справи, з урахуванням того, що відповідачем без повідомлення причини доказів, витребуваних судом, як і доказів на спростування позиції позивача не надано, суд вважає необхідним стягнути з ТОВ «Краснолиманське» на користь позивача компенсацію втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням строків його виплати у розмірі 22 595,45 грн.

Відповідно дост. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги майнового характеру про стягнення компенсації втрати частини заробітку задоволені, позивач був звільнений від сплати судового збору під час звернення з позовом до суду, з яким він звернувся через систему «Електронний суд», то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 858,88 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273,279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення компенсації втрати частини заробітку - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням строків його виплати в розмірі 22 595 (двадцять дві тисячі п`ятсот дев`яносто п`ять) грн. 45 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на користь держави судовий збір в розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 88 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 06 січня 2025 року.

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації - АДРЕСА_1 .

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське», , місце знаходження - вул. Прорізна, буд.12А, м. Київ, 01001.

Суддя О.Б.Подорець