Номер провадження2-др/205/51/25
20 жовтня 2025 року м. Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Грони Д. С.;
за участю секретаря судового засідання Галушки А. А.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Маркової Юліани Володимирівни про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про сплату аліментів,
Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 01 жовтня 2025 року було задоволено клопотання відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі у зв`язку з повним погашення заборгованості.
Відповідно до ч. 3. ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У судове засідання 20 жовтня 2025 року, призначене для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення по справі, учасники не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття осіб у судове засідання, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи та подане клопотання, доходить таких висновків.
Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 01 жовтня 2025 року було задоволено клопотання відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі у зв`язку з повним погашення заборгованості після подання позовної заяви до суду.
Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.
На підтвердження факту надання правничих послуг позивачу, представником позивача надано такі докази: копія договору № 122 про надання правничої допомоги від 24.06.2025. Цей Договір підписаний адвокатом Марковою Ю. В. та ОСОБА_1 , Акт прийому-передачі виконаних робіт № 7 від 01.10.2025, в якому визначені послуги у сумі 11 500,00 грн, Специфікація № 1 від 24.06.2025 до Договору № 122 від 24.06.2025, Квитанції до прибуткового касового ордеру № 007, 008, 009 на загальну суму 11 500,00 грн, Ордер Серія АЕ № 1400632 від 27.06.2025 на представництво інтересів позивача адвокатом Марковою Ю. В.
Суд зазначає, що письмові документи по суті спору, а саме: позовна заява від 28.07.2025, додатки до неї, розрахунок заборгованості підготовлені та подані безпосередньо представником позивача адвокатом Марковою Ю. В.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Враховуючи предмет позову, складність та обсяг самої справи, співмірність складності справи із наданими адвокатом послуг, витраченого представником часу та кількістю судових засідань, суд доходить висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 6 000,00 грн та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Частиною 1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Частина друга статті 141 ЦПК України передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача;
у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Відповідно до ч. 3 ст 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.
При пред`явлені позову позивачем, відповідно до квитанції ID 5196-9382-5772-5785, сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн, оскільки позов було подано нею через систему "Електронний суд".
Таким чином, з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 968,96 грн судового збору, сплаченого останньою за подання позовної заяви.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст .133, 141, 142, 270 ЦПК України, суд, -
Заяву представника позивача - адвоката Маркової Юліани Володимирівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про сплату аліментів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн (шість тисяч гривень).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору у розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок).
В іншій частині відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на додаткове рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Суддя Денис ГРОНА