Справа № 157/1113/25 Головуючий у 1 інстанції: Антонюк О. В.
Провадження № 22-ц/802/1307/25 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

секретаря Черняк О. В.,

з участю:

представників відповідачів Мірчука В. В., Карпік В. Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго», Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про усунення перешкод у користуванні житлом та зобов`язання надати комунальні послуги, за апеляційними скаргами представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» Карпік Валентини Федорівни та представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» Гентіш Оксани Любомирівни на ухвалу Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 09 жовтня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 08 жовтня 2025 року подав до суду заяву про забезпечення позову, у якій просить невідкладно вжити заходів забезпечення позову шляхом: 1. негайного зобов`язання (тимчасовий захід до вирішення спору по суті); 1.1. зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (далі - ТОВ «ГРМ України») протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту винесення ухвали про забезпечення позову: а) Здійснити монтаж газового лічильника та регулятора тиску газу замість демонтованого 21 травня 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 ; б) Тимчасово відновити розподіл природного газу до житлового будинку заявника на період судового розгляду справи (до набрання законної сили рішенням суду по суті справи); 1.2. зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Волиньобленерго» (далі - ПАТ «Волиньобленерго») протягом 24 годин з моменту винесення ухвали про забезпечення позову: а) Негайно відновити розподіл (передачу) електричної енергії до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за Договором споживача № 524011086 від 11 липня 2025 року; б) Призупинити виконання Повідомлення від 06 жовтня 2025 року про автоматичне розірвання Договору № 524011086 та відключення електропостачання 20 жовтня 2025 року; II. Заборона: (превентивні заходи); 2.1. заборонити ОСОБА_2 а) Подавати до ТОВ «Газорозподільні мережі України», ПАТ «Волиньобленерго» , ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», ТОВ «Волиньелектрозбут» будь-які заяви про розірвання, припинення договорів або про відключення комунальних послуг до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 ; б) Вчиняти інші дії, спрямовані на перешкоджання позивачу ОСОБА_1 у користуванні житловим будинком та комунальними послугами, - до набрання законної сили рішенням суду по суті справи; 2.2. заборонити відповідачам Відповідачам 2-5 (ТОВ «Газорозподільні мережі України», ПАТ «Волиньобленерго», ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», ТОВ «Волиньелектрозбут»): вчиняти дії щодо припинення розподілу або постачання комунальних послуг (природного газу, електричної енергії) позивачу ОСОБА_1 на підставі заяв або вимог ОСОБА_2 - до набрання законної сили рішенням суду по суті справи; III. Збереження діючого стану: 3.1. Зобов`язати ПАТ «Волиньобленерго»: а) продовжити виконання Договору споживача № 524011086 від 11 липня 2025 року, укладеного з позивачем ОСОБА_1 , на період судового розгляду справи (до набрання законної сили рішенням суду по суті справи); б) Не припиняти дію цього Договору на підставі пункту 11.1 або будь-яких інших умов, пов`язаних зі скасуванням ухвали про забезпечення позову. В обґрунтування вимог заяви зазначає, що у цій справі невжиття заходів забезпечення позову: а) унеможливить ефективний захист порушеного права на користування житлом, оскільки відсутність комунальних послуг протягом усього строку розгляду справи (орієнтовно 2-6 місяців) робить проживання фізично неможливим; б) призведе до непоправної шкоди: здоров`ю та життю дитини-астматика (неможливість використання життєво необхідного медичного обладнання); можливості нормального проживання в осінньо-зимовий період; в) порушить конституційні права: право на житло (стаття 47 Конституції України); право на повагу до приватного і сімейного життя (стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод); г) не відповідатиме найкращим інтересам дитини (стаття 3) Конвенції ООН про права дитини.

Заявник в обґрунтування вимог покликався на те, що рішенням Волинського апеляційного суду від 01 липня 2024 року встановлено, що позивач ОСОБА_1 має право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі статті 405 ЦК України та статті 156 ЖК України. Зазначав, що заходи забезпечення позову є: співмірними з предметом позову; необхідними для ефективного захисту прав; пропорційними (не порушують прав відповідачів); невідкладними (кожен день затримки створює загрозу); законними (відновлюють дію порушеного законодавства). Невжиття заходів забезпечення: унеможливить ефективний захист порушеного права; призведе до непоправної шкоди здоров`ю дитини; порушить конституційні права та міжнародні зобов`язання України; означатиме відмову держави у захисті життя та здоров`я дитини. З урахуванням наведеного просить вжити заходів забезпечення позову у повному обсязі: зобов`язати ТОВ «ГРМ України» протягом 3 робочих днів відновити газопостачання; зобов`язати ПАТ «Волиньобленерго» протягом 24 годин відновити електропостачання; заборонити відповідачу 1 ОСОБА_2 перешкоджати користуванню комунальними послугами; заборонити Відповідачам 2-5 - ТОВ «ГРМ України», ПАТ «Волиньобленерго», ТОВ «Волиньелектрозбут»), ТОВ ГК «Нафтогаз України») припиняти послуги на вимогу відповідача 1 ОСОБА_3 ; зобов`язати ПАТ «Волиньобленерго» зберегти дію Договору № 524011086; встановити строк дії заходів забезпечення: до набрання законної сили рішенням суду по суті справи, та постановити ухвалу про забезпечення позову, яка підлягає негайному виконанню з огляду на загрозу життю дитини.

Ухвалою Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 09 жовтня 2025 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго», Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про усунення перешкод у користуванні житлом та зобов`язання надати комунальні послуги задоволено частково.

Заборонено Приватному акціонерному товариству «Волиньобленерго», Товариству з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» припиняти надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалу про забезпечення позову Приватному акціонерному товариству «Волиньобленерго» та Товариству з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» виконати шляхом утримання від вчинення дій по припиненню електропостачання за адресою: АДРЕСА_2 та шляхом укладення тимчасових договорів на постачання та розподіл електричної енергії з позивачем ОСОБА_1 до набрання законної сили рішенням суду (судовим рішенням) у справі за його позовом до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго», Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про усунення перешкод у користуванні житлом та зобов`язання надати комунальні послуги.

Вжито заходи зустрічного забезпечення позову та зобов`язано ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок суду (ТУ ДСА в Волинській області), код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26276277, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0002504, грошові кошти у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень протягом 5 (п`яти) днів з дня постановлення цієї ухвали та не пізніше наступного дня після сплати коштів надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

Роз`яснено позивачу ОСОБА_1 , що згідно з ч. 10 ст. 154 ЦПК України, якщо особа не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

У решті заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» Карпік В. Ф. подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що, ухвала суду є незаконною через порушення норм матеріального та процесуального права, застосувавши заходи забезпечення позову, місцевий суд не дав належної оцінки потенційним негативним наслідкам для Товариства від вжиття таких заходів, не взяв до уваги права та законні інтереси Товариства, неправомірно та необґрунтовано втрутився у господарську діяльність ліцензованого оператора системи розподілу. Тим самим порушив вимоги статті 150 ЦПК України. Вважає, що вжиті судом заходи забезпечення позову не відповідають приписам процесуального законодавства, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів Споживача та Товариства та за даних фактичних обставин справи є неспівмірними із заявленими вимогами, оскільки спричиняють невиправдані негативні майнові наслідки для Товариства, просить ухвалу скасувати.

Від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» Гентіш Л. Л. також надійшла апеляційна скарга, у якій зазначається, що заявлені заходи забезпечення позову не відповідають меті забезпечення позову, а також призводять до порушення прав апелянта. Відтак, застосувавши заходи до забезпечення позову, місцевий суд не дав належної оцінки потенційним негативним наслідкам для Товариства від вжиття таких заходів, не взяв до уваги права та законні інтереси Товариства, неправомірно та необґрунтовано втрутився у господарську діяльність ліцензованого постачальника електричної енергії, тим самим порушив вимоги статті 150 ЦПК України. Просить ухвалу скасувати як незаконну і необґрунтовану.

Відзив на апеляційні скарги не подавався.

Представник Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» Карпік В. Ф. та представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» Мірчук В.В. апеляційні скарги підтримали, позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що наданими доказами підтверджено необхідність забезпечення позову у вказаний спосіб, а також підтверджено існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого судового рішення про задоволення позову.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно із частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричиненню значної шкоди позивачу.

Згідно з ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Зазначене обмеження не поширюється на забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів керівника або роботодавця про застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, відмова в наданні відпустки, відсторонення від роботи чи посади, будь-яка інша форма дискримінації позивача тощо) у зв`язку з повідомленням ним або його близькими особами про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України «Про запобігання корупції».

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед не може бути визначено результат розгляду справи по суті спору.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 08 травня 2020 року у справі № 755/15345/17-ц, від 21 квітня 2022 року у справі № 592/7729/18, від 30 серпня 2023 року у справі № 753/23090/21.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Отже, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Предметом позову у цій справі є усунення перешкод у користуванні житлом та забезпечення надання комунальних послуг як невід`ємних елементів права користування житлом, серед яких вимога зобов`язати відповідачів ТОВ «Газорозподільні мережі України» та ПрАТ «Волиньобленерго» відновити газопостачання та електропостачання, укласти договори на постачання комунальних послуг.

Разом з тим, вимогами заяви про забезпечення позову є зобов`язання ТОВ «Газорозподільні мережі України» та ПАТ «Волиньобленерго», тимчасово, на період розгляду справи, з метою збереження здоров`я дитини, здійснити технічне підключення газу та електропостачання протягом 3-х днів з набрання ухвалою суду законної сили, укласти тимчасові угоди про надання послуг з відповідачами та забезпечити мінімально необхідне постачання електроенергії для медичного обладнання та газу для опалення.

Запропонований позивачем спосіб повністю співпадає із предметом позову, що стосується встановлення правомірності зазначених дій відповідача, який заперечує щодо укладення договору між сторонами та технічного підключення електропостачання.

Великою Палатою Верховного Суду в рішенні від 28.03.2018 р. у справі № 800/521/17 зазначено, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Враховуючи, що позивачем заявлено вимоги, які за змістом є тотожними заявленим позовним вимогам, заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів звертає увагу на таке.

Закон України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 № 2019-VII визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів.

Відповідно до ч. 4 ст. 46 Закону оператор системи надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором.

Як убачається з матеріалів справи, станом на дату винесення оскаржуваної ухвали, за адресою: АДРЕСА_2 договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії укладено ПрАТ «Волиньобленерго» з ОСОБА_2 (власником будинку, яка є матір`ю позивача), на підставі заяви приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 524011086 від 23 травня 2025 року.

Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є чинним, жодною зі сторін не було ініційовано його розірвання.

Чинним законодавством чітко визначено підстави та порядок укладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу та договору про постачання електричної енергії з постачальником та не передбачає укладення тимчасових угод про надання послуг з електропостачання житлового будинку, як це зазначено ухвалою Камінь-Каширського районного суду від 07.07.2025.

Як стверджує відповідач, здійснення підключення електропостачання до житлового будинку по АДРЕСА_2 на підставі ухвали суду призведе до порушення умов договору між ПрАТ «Волиньобленерго» та споживачем ОСОБА_2 ..

Відтак, обґрунтованими є доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції, застосувавши заходи забезпечення позову, не надав належної оцінки потенційним негативним наслідкам для Товариства від вжиття таких заходів, не взяв до уваги права та законні інтереси відповідача, застосував такі заходи забезпечення позову, як і позовні вимоги позивача, практично вирішивши спір до ухвалення судового рішення у справі, чим порушив вимоги статті 150 ЦПК України.

В даному випадку позивачем всупереч вимогам ст. ст. 12, 81 ЦПК України не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити або істотно ускладнити виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Крім того, у разі задоволення позову інтереси та права позивача можуть бути відновлені у спосіб, передбачений нормами цивільного законодавства.

Таким чином, забезпечення позову у спосіб, що вказано позивачем, є по суті частково вирішенням його спору, що суперечить ч. 10 ст. 150 ЦПК України, а тому такий захід не є законним.

Отже, оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому наявні підстави для її скасування відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України. В задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити повністю.

Оскільки апеляційні скарги підлягають до задоволення, із заявника на користь відповідачів підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028 гривні, сплачений кожним відповідачем за подачу апеляційних скарг.

Керуючись ст. ст. 150, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» Карпік Валентини Федорівни та представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» Гентіш Оксани Любомирівни задовольнити.

Ухвалу Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 09 жовтня 2025 року в даній справі скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у даній справі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 січня 2026 року.

Головуючий

Судді :