ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9223/25
провадження № 2/753/7462/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі судді Якусика О.В., за участю секретаря судового засідання Гайової С.Г., представника позивача - адвоката Єфремової І.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року адвокат Єфремова Ірина Вікторівна в інтересах Акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №PL/35/1712 від 29.09.2019 в розмірі 362 484,71 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 травня 2025 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В.

Відповідно до відповіді № 1465065 від 10 червня 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 значився зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 у період з 25.11.2012 по 07.02.2017.

Відповідно до відповіді № 1470002 від 11 червня 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_2 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12 червня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 753/9223/25 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15 липня 2025 року.

24 червня 2025 року від ОСОБА_1 надійшла заява про зупинення провадження у справі, у зв`язку з проходженням ОСОБА_2 служби у Збройних силах України.

15 липня 2025 року підготовче засідання відкладено.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 05 листопада 2025 року повернуто зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 .

Підготовче засідання призначено на 09 грудня 2025 року.

01 грудня 2025 року від ОСОБА_2 надійшло клопотання про поновлення строку на подання відзиву, разом з відзивом на позовну заяву.

Клопотання обґрунтоване тим, що у строки визначені судом, ним подано зустрічний позов, який був повернутий ухвалою Дарницького районного суду міста Києва 05 листопада 2025 року, яку отримав відповідач 10 листопада 2025 року, а тому враховуючи що свої заперечення відповідач обґрунтовував зустрічним позовом, він не подав в строки визначені судом відзив на позовну заяву.

09 грудня 2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив та клопотання про доручення доказів надсилання відповіді на відзив учасникам справи.

Відповідачі будучи повідомленими про розгляд справи, у підготовче засідання не прибули.

Суд, розглянувши клопотання відповідача ОСОБА_2 про поновлення строку на подання відзивудійшов таких висновків.

Як передбачено частинами 1, 2 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідач як на поважні причини пропуску строку на подання відзиву на позов посилається на те, що у строки визначені судом, ним подано зустрічний позов, який був повернутий ухвалою Дарницького районного суду міста Києва 05 листопада 2025 року, яку він отримав 10 листопада 2025 року, а тому враховуючи, що свої заперечення відповідач обґрунтовував зустрічним позовом, він не подав в строки визначені судом відзив на позовну заяву.

Дослідивши надані відповідачем матеріали, оцінивши його доводи, наведені в обґрунтування поданого клопотання, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску відповідачем строку на звернення до суду із відзивом на позов, у зв`язку із чим пропущений строк підлягає поновленню.

Заслухавши сторін, розглянувши клопотання про зупинення провадження у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво; перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції; призначення або заміни законного представника у випадках, передбачених статтею 63 цього Кодексу; надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення; звернення обох сторін з клопотанням про зупинення провадження у справі у зв`язку з проведенням медіації; прийняття рішення про врегулювання спору за участю судді; об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з п.33 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суд зупиняє або закриває провадження у справі чи залишає заяву без розгляду з підстав, передбачених ЦПК України, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зупинення провадження по справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

У зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

За приписами пункту другого вказаного Указу військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування наказано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Надалі неодноразово строк дії воєнного стану продовжувався та продовжений до цього часу.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені нормами Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до статті 1 цього Закону воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 16 Закону визначено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку Указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

Зміст пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України дає підстави для висновку, що визначена ним підстава зупинення провадження пов`язана не із самою обставиною введення воєнного стану, а із фактом перебування сторони у справі у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Частинами першою, п`ятою статті 12 Закону України «Про оборону України» визначено, що участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також відповідні правоохоронні органи.

ОСОБА_1 звертаючись до суду із заявою про зупинення провадження у справі, зазначає, що йому начебто відомо, що відповідач ОСОБА_2 перебуває у складі Збройних Сил України, однак не надає жодних доказів у підтвердження зазначених обставин.

Окрім того, відповідач ОСОБА_2 не зазначає ані у відзиві, ані в інших поданих ним заявах про перебування у складі Збройних Сил України.

Для зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України необхідним є переведення військової частини на воєнний стан та участь військовослужбовця цієї частини у виконанні бойових завдань. Зупинення провадження у справі є тимчасовим заходом, який дозволяє лише на час існування вказаних обставин правомірно припинити з тієї підстави розгляд справи та вчинення інших процесуальних дій.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 9 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17 і від 29 березня 2023 року у справі № 756/3462/20 виснував, що для зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України необхідно надати докази перебування заявника у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан, і виконання бойових завдань у зоні бойових дій.

Беручи до уваги вказані обставини, а також зважаючи на те, що ОСОБА_1 не надав доказів перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України, а сам ОСОБА_2 не зазначає про це, суд не вбачає підстав для зупинення провадження у справі.

Керуючись статтями 2, 83, 84, 95, 127, 251, 274-279, 258, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відкласти підготовче засідання на 29 січня 2026 року на 12:00 год. Засідання відбудеться в приміщенні Дарницького районного суду міста Києва за адресою: місто Київ, вулиця О. Кошиця, 5-А, каб. № 119.

2. Копію даної ухвали надіслати учасникам справі.

3. Встановити відповідачам строк на подання заперечень на відповідь на відзив протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали ухвали.

Копія заперечень на відповідь на відзив та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

4. Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про зупинення провадження у справі.

5. Визнати явку ОСОБА_2 у підготовче засідання обов`язковою!

Роз`яснити, що особа, явка якої визнана судом обов`язковою, зобов`язана з`явитись на виклик суду, або повідомити про причини неможливості з`явитись у судове засідання з доказами на підтвердження причин неможливості явки у судове засідання.

У разі нез`явлення до суду чи не повідомлення про причини неявки, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені ЦПК України.

5. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dr.ki.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Олександр ЯКУСИК