Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-о/641/1/2025 Справа № 641/19/25
У Х В А Л А

06 січня 2025 року м.Харків

Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Щепелева Г.М. , розглянувши матеріали цивільної справи № 641/19/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 , про визнання особи безвісно відсутньою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з заявою про визнання його брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Савинці, Балаклійського району Харківської області, безвісно відсутнім.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі встановлено, що заяву подано з порушенням правил підсудності виходячи з наступного.

Положеннями частини 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

У статті 294 ЦПК України зазначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до вимог статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Як вбачається із матеріалів заяви, заявник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Так, зазначені відомості вказані у заяві ОСОБА_1 , а також містяться у копії паспорту громадянина України, наданій заявником.

На виконання вимог ч. ч. 6, 8 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України судом здійснено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання відповідача у справі.

Згідно із відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру та Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова ОСОБА_1 в м. Харкові та Харківській області не значиться.

Як зазначено заявником в заяві останній фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 на підтвердження чого він надав договір найму житлового приміщення від 11.08.2024.

Підтверджуючих документів про реєстрацію місця проживання/перебування заявника на території Слобідського (Комінтернівського) району м. Харкова не надано.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої ним у Постанові від 24.06.2024 у цивільній справі № 554/7669/21, реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

В абзаці 1 пункту 9 Правил встановлено, що відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - документи, до яких вносяться відомості про місце проживання), а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

В пункті 18 Правил наведений перелік документів, які подає особа або її представник для реєстрації місця проживання. Зокрема, документами, що підтверджують право на проживання в житлі, можуть бути: ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи.

Зняття з реєстрації місяця проживання передбачено пунктом 26 Правил, яким, крім іншого, визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, й інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів) (абзац 8 пункту 26 Правил).

Аналогічні положення визначені і Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265, який набрав чинності 14.03.2022.

У пункті 4 вказаного Порядку в чинній редакції передбачено, що особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Положення абзацу першого цього пункту не поширюються на осіб, адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) яких знаходиться на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації. Така особа може задекларувати/зареєструвати місце свого проживання без зняття з реєстрації місця свого попереднього проживання.

Результат аналізу змісту вказаних норм дозволяє зробити висновок, що особа може мати декілька місць проживання/перебування. Водночас законодавством визначено необхідність проведення реєстрації (декларування) місця проживання/перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором, в тому числі й на підставі договору оренди житлового приміщення.

Реєстрація (декларування) місця проживання/перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час вибору суду, якому підсудна справа.

Положення частини Цивільного процесуального Кодексу України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи - сторони у справі, якщо інше не передбачено законом.

Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності.

Отже в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення.

Враховуючи, що місце реєстрації заявника у Слобідському районі м. Харкова не підтверджене доказами, передбаченими чинним законодавством, а даних щодо того, що останнє відоме місце проживання (перебування) ОСОБА_2 , або місцезнаходження його майна перебувають на території Слобідського району м. Харкова заявником не надано, справа не підсудна Комінтернівському районному суду м. Харкова.

Отже, підстав, які б надавали заявнику право на звернення із вказаною заявою до Комінтернівського районного суду м. Харкова не встановлено.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до частини 1 статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Враховуючи зазначене, з метою недопущення порушення правил підсудності, вважаю за необхідне передати матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 про визнання особи безвісно відсутньою до Балаклійського районного суду Харківської області.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 31, 187, 305, 353, 354 ЦПК України суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 про визнання особи безвісно відсутньою - передати за підсудністю до Балаклійського районного суду Харківської області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення .

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо судового рішення за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя -Г. М. Щепелева