№ провадження 2/646/283/2025
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 січня 2025 року м.Харків
Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі: головуючого - судді Демченко І.М. за участю секретаря Кочитової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Куп`янська державна нотаріальна контора Харківської області про зняття арешту з нерухомого майна
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про скасування арешту, накладеного на будинок АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вищевказаний будинок з надвірними будівлями належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 22.09.2005. Внаслідок збройної агресії рф його було зруйновано, у зв`язку з чим вона звернулася до Центру надання адміністративних послуг з метою отримання компенсації за пошкоджене майно, де їй повідомили, що відомості про майно, власником якого вона є, не внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (після 2013 року).
08 червня 2024 року позивач звернулась до Центру надання адміністративних послуг із заявою про реєстрацію права власності на її майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер заяви 61436945). Однак, рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) м. Київ Духновської О.А. від 13.06.2024 № 73637913 відмовлено в проведенні реєстраційних дій. Підставою для такої відмови слугувало зареєстроване обтяження у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, згідно якого власником є інша фізична особа на об`єкті нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, на час укладення договору купівлі-продажу житлового будинку від 22 вересня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Куп`янського міського нотаріального округу Харківської області Черняєвою А.О., зареєстрованого в реєстрі за № 4674, та реєстрації на його підставі права власності за позивачем були відсутні будь-які обтяження та заборони відчуження вказаного будинку.
Більше того, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_2 ніколи не був власником будинку, який у 2005 році купила позивач.
У зв`язку з тим, що будь-які підстави для накладення арешту на житловий будинок відсутні , позивач просить суд вищезазначений арешт зняти.
Ухвалою від 25.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.
Позивач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.
Державним нотаріусом Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори в порядку виконання обов`язків державного нотаріуса Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області Козєєвою Світланою за вих № 1332/01-16 від 04.11.2024 до суду подано заяву про розгляд справи у відсутність представника нотаріальної контори, у вирішенні спору покладається на розсуд суду. Заперечень проти позову ОСОБА_1 немає та додатково повідомляє, що у зв`язку з активними бойовими діями на кордоні м.Куп`янська Харківської області та постійними обстрілами міста, доступ до архіву Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області обмежений.
Ухвалою суду від 21.11.2024 підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог ст. ст. 128, 130 ЦПК України.
Відзив відповідачем не подано.
Враховуючи, що останнє відоме місце проживання відповідача знаходиться на території активних бойових дій, виклик у справі здійснено в порядку ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Відповідно до вимог ст. 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Враховуючи вищевикладене та наявність одночасного існування умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи,
На підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами.
На підставі договору купівлі-продажу від 22.09.2005, посвідченого приватним нотаріусом Куп`янського міського нотаріального округу Харківської області Черняєвою А.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 4674, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 належить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).
Відповідно до пункту 47 вимог Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 р. № 20/5 (в редакції чинній на час посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку від 22.09.2005) договори про відчуження або заставу майна (майнових прав)
посвідчуються нотаріусом після перевірки відсутності заборони на відчуження або арешту за даними Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
Крім того, відповідно до п. 61 при нотаріальному посвідченні договорів про відчуження житлового будинку, а також іншого нерухомого майна, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає подання документів, які підтверджують право власності (довірчої власності) на вказане майно, та, у передбачених законодавством випадках, документів, що підтверджують державну реєстрацію прав на це майно в осіб, які його відчужують.
З договору купівлі-продажу від 22.09.2005 встановлено, що на момент відчуження будинок АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 на праві приватної власності в цілому на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 01.10.2004 Черняєвою А.О., приватним нотаріусом Куп`янського міського нотаріального округу Харківської області, по реєстру за № 4734, зареєстрованого в Куп`янському БТІ в книзі 26, номер запису 4513 та в реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 7572243 (витяг про реєстрацію права власності за № 4993740 від 08.10.2004).
Крім того, згідно з довідкою з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна від 22.09.2005, виданою Черняєвою А.О., приватним нотаріусом Куп`янського міського нотаріального округу Харківської області, житловий будинок станом на 22.09.2005 під забороною відчуження (арештом) не перебуває (а.с.13).
03.08.2004 набрав чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», яким врегульовано відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості.
Вищевказаним законом визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Державний реєстр прав на нерухоме майно та їх обмежень - єдина державна інформаційна система, яка містить відомості про речові права на нерухоме майно, їх обмеження, суб`єктів речових прав, технічні характеристики об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо), кадастровий план земельної ділянки, а також відомості про правочини, вчинені щодо таких об`єктів нерухомого майна. Речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.
З огляду на те, що система державної реєстрації прав, запроваджена на підставі вищевказаного закону, будувалася на заявницькому принципі (відкриття розділу на об`єкт нерухомого майна тільки у разі звернення за державною реєстрацією права власності на таке майно) з метою забезпечення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно за відсутності відкритого розділу на об`єкт нерухомого майна у структурі Державного реєстру прав було передбачено функціонування спеціального розділу. Так, абзацами шостим та сьомим частини третьої статті 13 Закону встановлено, що у разі відсутності відкритого на об`єкт нерухомого майна розділу у Державному реєстрі прав відомості про інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта (суб`єктів) цих прав вносяться до спеціального розділу Державного реєстру прав, крім випадків, коли така державна реєстрація проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності. Після відкриття на об`єкт нерухового майна розділу у Державному реєстрі прав відомості про інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта (суб`єктів) цих обтяжень переносяться до такого розділу. Тобто Закон чітко визначив, що розділ у Державному реєстрі прав відкривається на окремий, індивідуально визначений об`єкт нерухомого майна і до цього розділу вносяться відомості про речові права, обтяження речових прав, що стосуються саме цього об`єкта нерухомого майна. За таких умов, перенесення до відкритого розділу на об`єкт нерухомого майна відомостей про обтяження речових прав на нерухоме майно, що внесені до спеціального розділу Державного реєстру прав, відбувається виключно у випадку, коли обтяження речового права стосується виключно цього об`єкта нерухомого майна, щодо якого відкрито розділ.
Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Статтею 92 Конституції України визначено, що правовий режим власності визначається виключно законами України.
За положеннями ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 316, ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, використання та розпорядження своїм майном, які він здійснює на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
На підставі викладеного, враховуючи, що наразі відсутні підстави для арешту майна, належного на праві власності ОСОБА_1 , з метою недопущення втручання у права позивача на отримання грошової компенсації за зруйноване житло, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Керуючись 2, 23, 76-81, 258, 259, 263, 264, 265, 280-284 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, суд
Позов - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий : І.М.Демченко