Справа №705/5370/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 січня 2025 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Годік Л.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання на період навчання та до досягнення нею 23 річного віку. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач ОСОБА_2 є її батьком, проте він проживає окремо, адже шлюб між її батьками розірваний у зв`язку з тим, що сім`я розпалася. На даний час вона є повнолітньою та навчається на І курсі Національного авіаційного університету, денної форми навчання (ОС «Магістр»), на бюджетній формі навчання. Значні кошти витрачаються на одяг, навчальні матеріали, харчування, медичне обслуговування, транспортні витрати та інше. Батько в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, іншого доходу в неї немає, тому з даним позовом вона вимушена звернутися до суду.

Ухвалою судді від 24.09.2024 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованими повідомленнями.

За вх. № 27412 від 08.11.2024 від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що він є батьком чотирьох дітей, яких він утримує по мірі можливості, адже не ухиляється від їх утримання та щомісячно сплачує аліменти. Відповідно до Довідки № КВС00000007 від 18.10.2024, він працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «КАРДАНВАЛ СЕРВІС» з 01.05.2023 на посаді слюсаря з ремонту колісних транспортних засобів та його дохід за період з 01.04.2024 по 30.09.2024 склав 51387,60 грн. При цьому, середньомісячний дохід відповідача складає 8564,50 грн. Також, він отримує дохід, як власник земельної ділянки, від СТОВ «СТЕП-2000». Зазначає, що він не ухиляється від сплати аліментів, оскільки щомісячно перераховує кошти на утримання дітей, в тому числі дочки ОСОБА_3 , що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. Він також в подальшому не заперечує проти стягнення з нього аліментів, проте, не в такому розмірі, як просить позивач, зазначивши, що має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно на період її навчання та не довше, ніж до досягнення нею повноліття.

За вх. № 27738 від 12.11.2024 від позивача ОСОБА_1 надійшло заперечення на відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що той факт, що ОСОБА_4 перебуває на утриманні відповідача не відповідає дійсності, адже вона надає докази того, що ОСОБА_4 перебуває на повному утриманні матері ОСОБА_5 , а саме Довідку № 2561 21-07 від 21.06.2023, видану старостою Родниківського старостинського округу. Крім того, позивачка зазначає, що вона має певні захворювання, що потребує додаткових коштів на придбання необхідних ліків. ЇЇ мати ОСОБА_5 не може надавати матеріальну допомогу, оскільки на її утриманні є інші утриманці: неповнолітні діти ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та бабуся ОСОБА_7 , яка потребує догляду.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Відповідно до Довідки №554 від 06.09.2024, ОСОБА_1 є студенткою 1 курсу денної форми навчання Факультету транспорту, менеджменту і логістики Національного авіаційного університету та навчається за державним замовленням, з терміном навчання за ОС «Магістр» з 0.09.2024 по 31.12.2025.

Шлюб між батьками позивачки розірваний, сім`я фактично розпалася і вони проживають окремо.

Відповідно до Довідки від 18.10.2024 № КВС00000007, відповідач ОСОБА_2 працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «КАРДАНВАЛ СЕРВІС» з 01.05.2023 на посаді слюсаря з ремонту колісних транспортних засобів та його дохід за період з 01.04.2024 по 30.09.2024 склав 51387,60 грн.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд критично відноситься до твердження позивача, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги, оскільки відповідачем надано платіжні доручення на підтвердження того, що він перераховував кошти з призначенням платежу «аліменти», в тому числі ОСОБА_1 .

Вказані платіжні доручення також спростовують твердження позивача, про те, що ОСОБА_4 (ще одна дочка відповідача) не перебуває на утриманні відповідача, оскільки відсутнє виконавче провадження щодо стягнення аліментів чи нотаріальний договір. При цьому, із зазначених платіжних доручень вбачається, що він перераховував їй аліменти неодноразово, що свідчить, що він також приймає участь в утриманні дочки.

Стосовно твердження позивача, що мати ОСОБА_5 не може надавати їй матеріальну допомогу, оскільки на її утриманні є інші утриманці: неповнолітні діти ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та бабуся ОСОБА_7 , яка потребує догляду, суд також ставить під сумнів, адже відповідно до Довідки № 2561 21-07 від 21.06.2023, виданої старостою Родниківського старостинського округу, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 спільно проживають по АДРЕСА_1 , ведуть спільне господарство та утримують дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вказане свідчить, що мати позивачки ОСОБА_5 приймає участь в її утриманні.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Із аналізу положень зазначеної норми права вбачається, що обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують вчитися виникає лише при наявності в сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною 18 років але не більше 23 років; продовження навчання; потреба у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням; наявність можливості у батьків надавати допомогу.

При цьому, суд враховує, що, особи, які досягли 18 років є повнолітніми, отримують повну дієздатність і можуть самостійно піклуватися про себе, якщо це потрібно. Тому законодавець і передбачив, з одного боку, обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина або доньку, які продовжують навчання, оскільки це дозволить їм отримати освіту, але передбачив, що такий обов`язок виникає лише тоді, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, оскільки було б нерозумним ставити в скрутне матеріальне становище одну повнолітню людину в цілях утримання іншої повнолітньої працездатної людини. У контексті обставин цієї справи, суд враховує можливість утримання й матір`ю повнолітньої дочки.

Верховний Суд у постанові від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц зазначив, що положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 Сімейного кодексу України визначаються декілька видів виконання обов`язку утримувати дитину, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Також, суд враховує положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. Навчання дитини має бути її основним заняттям, отже якщо дитина навчається на заочному відділенні і має можливість працювати та заробляти собі на життя, обов`язку батьків утримувати таку дитину не виникає; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, посилаючись на те, що вибір способу стягнення аліментів віднесено до права стягувача відповідно до ст. 184 СК України, тому в даному випадку суд вважає за необхідне стягувати аліменти в частці від доходів відповідача, як просить у своєму позові позивач, а не у твердій грошовій сумі.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, але з урахуванням матеріальної спроможності відповідача надавати таку допомогу повнолітній дочці, тобто в розмірі 1/6 частині зі всіх видів доходів відповідача.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 79, 180, 181, 191 СК України, ст.ст. 11, 77, 89, 141, 258, 264-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

ПозовОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, починаючи з 20.09.2024 і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23-х років

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Копію рішення направити сторонам.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Леся Сергіївна Годік