У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про передачу цивільної справи за підсудністю

06 січня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою шляхом направлення через модуль ЄСІТС підсистеми «Електронний суд» 26.11.2024, в якій просить суд стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ? частки від усіх видів його заробітку (доходу), до досягнення сином 23-х років, за умови, що він продовжуватиме навчання.

За результатами автоматизованого розподілу матеріали позовної заяви передано у провадження судді Євтушенку О.І. 26.11.2024.

Згідно з відповідями №№927182, 927195, 927211 від 27.11.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, отриманими в порядку ч.8 ст.187 ЦПК України, позивач ОСОБА_1 з 21.02.2022 до 23.02.2024 мала зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , знята з обліку 24.02.2024 та наразі зареєстрованою не значиться; відповідач ОСОБА_3 з 15.07.2021 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; третя особа ОСОБА_3 з 15.07.2021 до 03.08.2023 мав зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , знятий з обліку 03.08.2023 та наразі зареєстрованим не значиться.

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Однак, ознайомившись із змістом та формою позовної заяви, судом встановлено, що вона подана без додержання вимог, викладених в ст.ст.175,177 ЦПК України, у зв`язку з чим ухвалою суду від 02.12.2024 позовну заяву залишено без руху. Серед виявлених недоліків, зокрема, зазначено про необхідність надання доказів в підтвердження факту проживання сина сторін ОСОБА_3 разом з позивачем ОСОБА_1 на території Саксаганського р-ну м. Кривого Рогу, відсутність яких виключає можливість перевірки судом альтернативної підсудності позову саме Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області відповідно до ч.2 ст.28 ЦПК України, зважаючи на те, що відповідач має зареєстроване місце проживання на території Тернівського р-ну м. Кривого Рогу.

Копію ухвали суду від 02.12.2024 позивачеві доставлено на вказану нею в позові електронну пошту та до електронного кабінету у підсистемі ЄСІТС «Електронний Суд» 04.12.2024. Станом на 06.01.2025 жодних заяв на виконання ухвали суду від 02.12.2024 від позивача до суду не надходило, доказів підсудності пред`явленого нею позову Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області не надано.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про доцільність передачі матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 за підсудністю до належного суду.

Відповідно до визначеного ст.8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» права на повноважний суд, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма кореспондується з положеннями ст.6 Конвенції, відповідно до якої в поняття «суд, встановлений законом», входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи.

Стаття 125 Конституції України встановлює, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Згідно зі ст.17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

У постанові Верховного Суду від 24.06.2024 у справі №554/7669/21 вказано, що «принцип територіальності забезпечує територіальне розмежування компетенції судів загальної юрисдикції і зумовлений потребою доступності правосуддя на всій території України. Принцип територіальності реалізується через правила територіальної юрисдикції (підсудності) справ. Правила територіальної підсудності визначають розмежування компетенції судів першої інстанції щодо розгляду справ, підвідомчих загальним судам, за територіальною ознакою. Крім того, правила територіальної підсудності дають можливість визначити конкретний місцевий суд, який повинен розглядати справу як суд першої інстанції. Кожен місцевий чи апеляційний суд має свою територіальну юрисдикцію (підсудність), тобто поширює свою компетенцію на правовідносини, що виникли чи існують на певній території. Це є важливою гарантією для вирішення судових спорів у розумні строки в умовах ускладнення правових відносин і збільшення правових конфліктів».

Згідно з ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Суть підсудності за вибором позивача, або альтернативної підсудності, полягає у тому, що за визначеними критеріями цивільних справ позивачу дається можливість обрати з кількох передбачених у законі судів той суд, до якого він пред`являтиме свої позовні вимоги. Законодавець установлює вичерпний перелік позовів, на які поширюються правила цього виду підсудності, а також передбачає конкретні суди, до яких можна з такими вимогами звернутися.

Загалом перелік справ з альтернативною підсудністю закріплений у ст.28 ЦПК України, зокрема, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Право вибору між судами, яким згідно з правилами загальної та альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві, однак за наявності підстав для застосування альтернативної підсудності.

Оскільки спір у справі стосується стягнення аліментів, тому правила визначення підсудності за вибором позивача за ч.1 ст.28 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання/перебування позивача застосовуються виключно у випадку наявності однієї з обставин, визначених цією нормою.

З матеріалів справи слідує, що предмет спору стосується стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина сторін ОСОБА_3 , який продовжує навчання. Спір у справі в його інтересах ініційовано ОСОБА_1 як матір`ю. Зважаючи на те, що позивач знята з реєстраційного обліку та наразі зареєстрованою не значиться, відомості про її проживання з сином на території Саксаганського р-ну м. Кривого Рогу Дніпропетровської обл. у справі відсутні, а відповідач має зареєстроване місце проживання на території Тернівського р-ну м. Кривого Рогу, судом рекомендовано позивачеві надати відповідні докази стосовно цього задля можливості визначення підсудності пред`явленого нею позову Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. У визначений судом строк позивач ухвалу суду від 02.12.2024 про залишення позову без руху не виконала та затребувані у неї докази суду не надала.

Як слідує зі ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншого суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання на території Тернівського р-ну м. Кривого Рогу Дніпропетровської обл., що відноситься до територіальної підсудності Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, підстави для визначення підсудності на підставі ч.1 ст.28 ЦПК України відсутні, таких доказів позивачем не надано, тому суд доходить висновку про непідсудність даної позовної заяви Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у зв`язку з чим, з метою недопущення порушення права на доступ до правосуддя, в порядку п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України вона підлягає передачі на розгляд за підсудністю до належного суду.

Окремо суд звертає увагу на неприпустимості спорів про підсудність між судами та обов`язковості прийняття справи до провадження судом, якому вона надіслана (передана) в порядку ст.31 ЦПК України, що регламентовано ст.32 ЦПК України.

Суд зауважує, що дотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) розгляду справи є однією зі складових законності судового рішення. Розгляд справ з порушенням правил підсудності є грубим порушенням процесуального закону і підставою для скасування судового рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст.378 ч.1 ЦПК України). Отже, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Керуючись ч.1 ст.27, ч.1 ст.28, ст.ст.31, 32, 260, 261, 352-353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання передати на розгляд за підсудністю до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Передачу справи здійснити не пізніше 5 днів після закінчення строку на оскарження ухвали, а в разі подання апеляційної скарги після залишення її без задоволення.

Копію ухвали направити позивачеві для відома.

Ухвала набирає законної сили через 15 днів з дня її підписання, але може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалу складено та підписано 06.01.2025.

Суддя О.І. Євтушенко