Справа № 536/2995/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 року Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Баранської Ж.О., розглянувши у м.Кременчуці в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про відвід судді Реки Анни Сергіївни від розгляду цивільної справи № 536/2995/24 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про стягнення пені за прострочення виконання умов договору, стягнення майнової та моральної шкоди, -

встановив:

В провадженні судді Кременчуцького районного суду Полтавської області Реки А.С. перебуває цивільна справа № 536/2995/24 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про стягнення пені за прострочення виконання умов договору, стягнення майнової та моральної шкоди.

31 грудня 2024 року позивачем ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді Реки А.С. від розгляду вказаної вище цивільної справи.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 06 січня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді визнано необґрунтованою та передано до канцелярії Кременчуцького районного суду Полтавської області для вирішення питання про передачу іншому судді, у порядку встановленому ст. 33 ЦПК України для вирішення питання про відвід.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 січня 2025 року заява ОСОБА_1 про відвід судді передана судді Кременчуцького районного суду Полтавської області Баранській Ж.О.

Згідно частин 2, 3, 7, 8 ст. 40 ЦПК питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Перевіривши доводи заявленого відводу, суд приходить до наступних висновків.

Положеннями частини 1 статті 36 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Із матеріалів справи вбачається, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Реки А.С. мотивована тим, що суддею неодноразово задовольнялись його заяви про відвід, а також заявлялись самовідводи по справам за позовами ОСОБА_1 . Вказані ним обставини викликають у нього сумніви щодо об`єктивності та неупередженості судді Реки А.С.

Cуд враховує висновки, викладені в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2018 року у справі №9901/22/17, згідно з якими головна мета відводу ? гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу ? запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаушильд проти Данії" від 24.05.1989).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії" від 21.12.2000).

Щодо суб`єктивного критерію, то презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при з`ясуванні питання про те, чи існують законні підстави для побоювання щодо відсутності безсторонності у певного судді, позиція заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути ці побоювання об`єктивно виправдані.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97- ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

При обгрунтуванні заяви про відвід судді Реки А.С. позивачем ОСОБА_1 вказано лише про факти розгляду та задоволення відводів, а також самовідводів у справах за його позовами, проте не наведено обгрунтувань та доводів, що і на даний час обставини, які слугували підставою для відводу судді не втратили свою актуальність і є достатніми для задоволення його заяви про відвід.

Зважаючи на відсутність будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про упередженість судді Реки А.С. при розгляді даної справи та які викликають сумніви в її неупередженості або об`єктивності до певної зі сторін у справі, підстави для її відводу відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Кременчуцького районного суду Полтавської області Реки А.С.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 260 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Кременчуцького районного суду Полтавської області Реки Анни Сергіївни від розгляду цивільної справи № 536/2995/24 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про стягнення пені за прострочення виконання умов договору, стягнення майнової та моральної шкоди - відмовити.

Цивільну справу № 536/2995/24 повернути до канцелярії суду для передачі раніше визначеному складу суду для продовження судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяЖ. О. Баранська