Номер провадження: 22-ц/813/500/25
Справа № 521/6429/16-ц
Головуючий у першій інстанції Мазун І.А.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Погорєлової С.О., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Венжик Л.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

представника відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

позивача акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - не з`явились,

від відповідача ОСОБА_3 не з`явились,

переглянувши справу №521/6429/16-ц за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2023 року у складі судді Мазун І.А., -

в с т а н о в и в :

Позивач АТ КБ «ПриватБанк», звернувшись 04 квітня 2016 року до суду з вищеназваним позовом, просив за Кредитним договором №ODH0GF01420096 від 20 серпня 2005 року, виконання за яким забезпечено Договором поруки №0096/Р від 20 серпня 2005 року, стягнути солідарно з позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_3 заборгованість станом на 04 березня 206 року за кредитом в сумі 24391,39 доларів США, за процентами за користування кредитом в сумі 5300,05 доларів США, з комісії в сумі 5262,78 доларів США, з пені в сумі 20207,88 доларів США, а всього заборгованість в загальній сумі 55162,10 доларів США та судові витрати (т.1 а.с.3-4).

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 04 травня 2016 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.25).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 06 липня 2016 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, позов задоволено (т.1 а.с.40-42).

12 серпня 2021 року (надіслано поштою 09 серпня 2021 року) представником ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подано заяву про перегляд заочного рішення (т.1 а.с.69-73).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2021 року поновлено ОСОБА_1 строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення; заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 06 липня 2016 року скасовано; справу призначено до розгляду в загальному порядку (т.1 а.с.165-166).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2022 року за клопотанням представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 витребувано з АТ КБ «ПриватБанк» докази (т.1 а.с.215).

06 квітня 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду від 03 лютого 2022 року надано вимогу про дострокове повернення грошових коштів за Кредитним договором №ODH0GF01420096 від 20 вересня 2005 року починаючи з січня 2013 року (т.2 а.с.1-20).

15 квітня 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду від 03 лютого 2022 року надано копію Договору купівлі-продажу, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» від імені ОСОБА_1 та ТОВ «Естейт Селлінг», посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 15 лютого 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за №941; копії письмових претензій про дострокове повернення грошових коштів за Кредитним договором №ODH0GF01420096 від 20 вересня 2005 року починаючи з січня 2013 року (т.2 а.с.21-50, 57-68, 70-86).

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 відзив не подали. З письмових заяв, клопотань, прояснень до суду вбачається, що позов не визнали, зазначивши про наявність рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2015 року у справі №520/9918/14-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким в рахунок виконання основного зобов`язання з оплати заборгованості в сумі 32108,26 доларів США за Кредитним договором №ODH0GF01420096 від 20 вересня 2005 року звернуто стягнення на предмет іпотеки як то належну відповідачу квартиру загальною площею 42,80 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу предмета іпотеки АТ КБ «ПриватБанк» від імені відповідача з укладенням договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем. При вирішенні спору про стягнення заборгованості обов`язковому встановленню підлягає дійсна вартість продажу предмету іпотеки та наявність або відсутність непогашеної частини заборгованості. Сума заборгованості за позовними вимогами є завищеною. При зверненні 14 червня 2013 року до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки заборгованість за кредитним договором була заявлена в розмірі 32108,26 доларів США, вказаний позов задоволено у справі №520/9918/14-ц. При зверненні 04 квітня 2016 року до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором заборгованість заявлена в розмірі 55162,10 доларів США. Отже, з позовом про стягнення з позичальника та поручителя заборгованості в розмірі 55162,10 доларів США АТ КБ «ПриватБанк» звернувся ще до фактичного виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок заборгованості в розмірі 32108,26 доларів США. Зазначене свідчить про те, що при розрахунку заборгованості за позовом про стягнення заборгованості в розмірі 55162,10 доларів США не було враховано ціну продажу предмета іпотеки. Крім того, у справі №521/17091/20 було встановлено, що: «Прострочена заборгованість становить 24391,39 доларів США. Оскільки в рахунок погашення заборгованості було звернуто стягнення за кредитним договором за період з дати укладення кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана у рішенні суду від 10 лютого 2015 року, тобто за період з 20 вересня 2005 року по 13 червня 2013 року, то за період після подання позовної заяви від 14 червня 2013 року з 15 червня 2013 року по 18 вересня 2020 року відповідач має заборгованість в розмірі 5281,49 доларів США». Із викладеного вбачається, що своє право на нарахування та стягнення процентів за кредитом АТ КБ «ПриватБанк» використав, пред`явив до позичальника вимогу про дострокове повернення частини позики згідно із частиною 2 статті 1050 ЦК України, подавши позов про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок заборгованості у розмірі 32108,26 доларів США. Також викладено судження щодо позовної давності як до основної вимоги так і до стягнення неустойки (т.1 а.с.59-73).

07 грудня 2022 року ОСОБА_1 в особі представника надав письмові пояснення, за змістом яких вказав наступне. Відповідач систематично сплачував щомісячні платежі у період з жовтня 2005 року по червень 2013 року, лише з 20 вересня 2013 року розпочалося нарахування заборгованості. Виходячи з наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач за 8 років сплатив на користь позивача орієнтовно 42046,00 доларів США, що включає в себе плату по кредиту, процентів, комісії та інших витрат по кредиту. Звернення позивачем стягнення на предмет іпотеки шляхом укладення договору купівлі-продажу призвело до фактичного виконання відповідачем основного зобов`язання. У справі про звернення стягнення на предмет іпотеки та у справі про стягнення заборгованості розрахунки заборгованості мають суперечності, фактично в справі відсутній належний та достовірний розрахунок заборгованості відповідача перед позивачем, дійсна сума боргу не обґрунтована. Звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку шляхом укладення від імені відповідача договору купівлі-продажу квартири унеможливлює подальші вимоги кредитора до боржника за основним зобов`язанням (т.2 а.с.185-188).

07 березня 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» надано заперечення на письмові пояснення ОСОБА_1 , за змістом яких вказано наступне. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, що має відображення у розрахунку заборгованості. Внаслідок невиконання договірних зобов`язань АТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, судовим рішенням звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості в розмірі 32108,26 доларів США. Оскільки договірні правовідносини між сторонами не припинилися нарахування відсотків та пені продовжилось. Позов про стягнення заборгованості подано на суму різниці між поточною заборгованістю та сумою заборгованості, що стягнута за рішенням суду. Погашення заборгованості має певний порядок та черговість. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб`єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист (т.2 а.с.203-205).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2023 року в задоволенні позову відмовлено (т.2 а.с.224-232).

Висновок суду мотивовано тим, що розмір заборгованості після ухвалення рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2015 року повністю не погашено, проте суд позбавлений можливості достеменно встановити який розмір заборгованості залишається невиконаним, на який розмір здійснювались нарахування відповідно до статті 625 ЦК України, на яку заборгованість відповідно до вимог законодавства позивач має право. Суд не є експертною установою та не має відповідних знань та вмінь для визначення та розрахунку суми, яку необхідно стягнути з боржників (відповідачів); учасниками справи клопотання про призначення економічної (бухгалтерської) експертизи не заявлялось. Позивач на виконання свого процесуального обов`язку не надав належних і неспростованих доказів на підтвердження своєї позиції, що має наслідком відмову у позові за його недоведеністю.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 серпня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на рішення суду.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позову (т.3 а.с.1-4).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у наступному. Кредитний договір укладено з ОСОБА_1 , за умовами договору надано позичальнику грошові кошти в розмірі 36000,00 доларів США на наступні цілі: на придбання нерухомості 28000,00 доларів США, на оплату страхових платежів 8400,00 доларів США; термін кредитування до 18 вересня 2025 року. Для забезпечення виконання кредитних зобов`язань укладено з ОСОБА_1 іпотечний договір. Судовим рішенням від 10 лютого 2015 року у справі №520/9918/14-ц за позовом АТ КБ «ПриватБанк» звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання щодо оплати заборгованості в розмірі 32108,26 доларів США шляхом продажу предмета іпотеки від імені іпотекодавця. Від продажу предмета іпотеки виручені грошові кошти в сумі 287226,00 грн., що призвело до часткового погашення заборгованості в розмірі 10987,98 доларів США (по курсу НБУ 100 доларів США = 2614,74 грн.). В справі наявні розрахунки заборгованості, тому посилання суду на сумніви у достовірності наданого позивачем розрахунку заборгованості безпідставні. Відповідно до положень статті 591 ЦК України, статті 24 Закону України «Про заставу», який поширюється на правовідносини із забезпечення вимог кредитора нерухомими майном, якщо від реалізації цього майна вимоги за кредитним договором не були повністю задоволені, то у кредитора виникає право на стягнення залишку боргу за кредитним договором. Судом першої інстанції встановлено, що сума від реалізації предмета іпотеки не забезпечила погашення заборгованості в повному обсязі, а отже, відповідно до висновків Верховного Суду, має бути стягнута з відповідачів, однак у порушення норм матеріального та процесуального права суд ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову повністю.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 заперечила щодо змісту і вимог апеляційної скарги, підтримавши викладену у першій інстанції правову позицію (т.3 а.с.36-40).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). З підстав, встановлених статтею 11 ЦК виникають зобов`язання (ч.1 ст.509 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо (ст.526 ЦК України).

Виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою, заставою (ч.1 ст. 546 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку (ч.1 ст.553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч.1 ст.554 ЦК України). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч.1 ст.575 ЦК України). У разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (ч.1 ст.589 ЦК України). Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.590 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України).

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України).

Між акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» () та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) укладено Кредитний договір №ODH0GF01420096 від 20 вересня 2005 року, за яким надано кредит в розмірі 36400,00 доларів США (на придбання нерухомості в сумі 28000,00 доларів США, на оплату страхових платежів в сумі 8400,00 доларів США) під зобов`язання сплати за користування кредитними коштами процентів на суму залишку заборгованості по кредиту, комісії за розрахунково-касове обслуговування, інших платежів згідно з умовами договору; погашення заборгованості підлягало здійсненню щомісячно в сумі 437,98 доларів США; строк кредитування 18 вересня 2025 року (т.1 а.с.13-14).

Для виконання зобов`язань за Кредитним договором №ODH0GF01420096 від 20 вересня 2005 року:

укладено між акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» () та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), Договір іпотеки, за яким передано в іпотеку нерухоме майно квартиру загальною площею 42,8 кв.м, житловою площею 28,0 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належну на праві власності ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. 20 вересня 2005 року, зареєстрованого в реєстрі за №3827. Договір іпотеки посвідчено приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Савченко С.В. 20 вересня 2005 року, зареєстровано в реєстрі за №3832 (т.1 а.с.90, 91, 92-95);

укладено між акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (код ЖДРПОУ 14360570) та ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) Договір поруки №0096/Р від 20 серпня 2005 року, за яким поручитель ОСОБА_3 поручилась перед кредитором АТ КБ «ПриватБанк» за виконання позичальником ОСОБА_1 кредитних обов`язань по поверненню кредиту в сумі 36400 доларів США у строку до 18 вересня 2025 року включно, сплаті процентів за користування кредитом, комісії, інших платежів згідно з умовами кредитного договору (т.1 а.с.15).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2015 року в справі №520/9918/14-ц задоволено позов АТ КБ «ПриватБанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки; в рахунок виконання основного зобов`язання щодо оплати за Кредитним договором №ODH0GF01420096 від 20 вересня 2005 року заборгованості в сумі 32108,26 доларів США, що по курсу НБУ склало 256545,00 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 20 вересня 2005 року, а саме на квартиру загальною площею 42,8 кв.м, житловою площею 28,0 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки АТ КБ «ПриватБанк» укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з будь-якою особою-покупцем (т.2 а.с.97-99).

Згідно Договору купівлі-продажу, укладено між акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» як продавцем відповідно до рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2015 року в справі №520/9918/14-ц від імені ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Естейт Селлінг» (), квартиру загальною площею 42,8 кв.м, житловою площею 28,0 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , набуто у власність ТОВ «Естейт Селлінг» за ціною 287226,00 грн. Договір купівлі-продажу посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 15 лютого 2016 року, зареєстровано в реєстрі за №941 (т.2 а.с.47-49, 49-50, 85-86).

04 квітня 2016 року АТ КБ «ПриватБанк» подав до суду позов про стягнення в солідарному порядку з позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_3 за Кредитним договором №ODH0GF01420096 від 20 вересня 2005 року заборгованості станом на 04 березня 2016 року в загальній сумі 55162,10 доларів США (справа №521/6429/16-ц) (т.1 а.с.3-4).

В порядку звернення на підставі судового рішення у справі №520/9918/14-ц стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення за Кредитним договором №ODH0GF01420096 від 20 вересня 2005 року заборгованості в сумі 32108,26 доларів США, від реалізації предмета іпотеки отримано 15 лютого 2016 року грошові кошти в сумі 287226,00 грн., що по курсу НБУ склало 10987,98 доларів США (т.3 а.с.126-127).

Отже, заборгованість в сумі 32108,26 грн., що була заявлена АТ КБ «ПриватБанк» при зверненні у 2014 році до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, погашена за рахунок предмета іпотеки частково, а саме в сумі 10987,98 доларів США, як наслідок залишок непогашеної заборгованості становить 21120,28 доларів США (32108,26 доларів США 10987,98 доларів США = 21120,28 доларів США).

За таких обставин, у порядку вирішення позовних вимог у справі №521/6429/16-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором стягненню з позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_3 підлягає заборгованість в сумі 21120,28 доларів США, що має наслідком часткове задоволення позовних вимог про стягнення заявленої АТ КБ «ПриватБанк» станом на 04 березня 2016 року заборгованості в загальній сумі 55162,10 доларів США.

Доводи відзиву щодо заниження ціни продажу предмета іпотеки не приймаються, так як звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання судового рішення у справі №520/9918/14-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки не входить до предмета доказування у справі №521/6429/16-ц про стягнення заборгованості.

Доводи відзиву щодо виконання основного зобов`язання за наслідками звернення стягнення на предмет іпотеки не приймаються, так як звернення стягнення на предмет іпотеки мало місце не у позасудовому порядку, а на підставі судового рішення у справі №520/9918/14-ц.

Позичальник ОСОБА_1 та поручитель ОСОБА_3 доказів належного виконання зобов`язань за Кредитним договором №ODH0GF01420096 від 20 вересня 2005 року не надали, не спростували ту обставину, що сума від реалізації предмета іпотеки не забезпечила погашення заборгованості в повному обсязі.

В порядку статті 141 ЦПК України витрати АТ КБ «ПриватБанк» на сплату за подання позовної заяви судового збору в сумі 21686,98 грн. та за подання апеляційної скарги судового збору в сумі 14384,20 грн. підлягають покладенню на відповідачів пропорційно до задоволених позовних вимог (38,29%), що має наслідком стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з кожного окремо на користь АТ КБ «ПриватБанк» по 6905,83 грн. витрат на сплату судового збору (/14384,20 грн. :100% х 38,29% = 5507,71 грн./ + /21686,98 грн. : 100% х 38,29% = 8303,94 грн./ = 13811,65 грн. : 2 = 6905,83 грн.).

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2023 року скасувати.

Позов акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» () за Кредитним договором №ODH0GF01420096 від 20 серпня 2005 року заборгованість станом на 04 березня 2016 року за кредитом в сумі 21120 доларів 28 центів.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» () витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги в сумі 6905 грн. 83 коп.

Стягнути ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» () витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги в сумі 6905 грн. 83 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повну постанову складено 29 січня 2026 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді С.О.Погорєлова

Є.С.Сєвєрова