Справа № 932/15/25
Провадження № 2/932/10/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2025 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Рибкіна О.А.,

за участю секретаря Панчоха В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про поділ спільного майна,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про поділ спільного майна.

В обґрунтування вимог вказала, що між сторонами було зареєстровано шлюб 30 вересня 2000 року, який було розірвано рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 червня 2024 року по справі №522/5134/24-Е.

У цьому шлюбі народилась діти - донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на теперішній час проживають з матір`ю. За період перебування у шлюбі за спільні кошти сторонами було придбане наступне нерухоме майно: квартира АДРЕСА_1 ; будинок АДРЕСА_2 ; будинок АДРЕСА_3 ; будинок АДРЕСА_2 .

На момент повномасштабного вторгнення РФ та територію України між сторонами за взаємною згодою сформувався наступний фактичний спосіб користування та володіння зазначеним неруховим майном, а саме у фактичному володінні і користуванні ОСОБА_1 перебувала квартира АДРЕСА_1 та будинок АДРЕСА_2 , а у фактичному володінні і користуванні відповідача будинок АДРЕСА_2 та будинок АДРЕСА_3 .

У той же час, з початку збройної агресії російської федерації проти України позивачка виїхала до міста Одеси разом з дітьми. Договору про поділ спільного майна подружжя або шлюбного договору, умовами якого визначено порядок поділу спільного майна подружжя у разі розірвання шлюбу, сторонами не укладалося. Після розірвання шлюбу відповідач позбавлений можливості приїхати на територію підконтрольну Україні та вчинити дії по добровільному поділу набутого у шлюбі майна. Враховуючи, що право власності на все нерухоме майно набуте у шлюбі, яким фактично володіла і користувалась позивачка, зареєстровано на ім`я відповідача, позивачка не має можливості в позасудовому порядку вирішити питання поділу майна та перереєстрації права власності за собою.

Тому, згідно заяви про зміну позовних вимог, просить суд визнати спільною сумісною власністю нерухоме майно, а саме:

- квартиру АДРЕСА_1 ;

- будинок АДРЕСА_2 ;

- будинок АДРЕСА_3 ;

- будинок АДРЕСА_2 .

Поділ спільного майна здійснити наступним чином:

- визнати право особистої приватної власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 ;

- припинити право власності ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , як на майно спільної сумісної власності подружжя;

- визнати право особистої приватної власності ОСОБА_3 на будинок АДРЕСА_2 ;

- припинити право власності ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на будинок АДРЕСА_2 , як на майно спільної сумісної власності подружжя;

- визнати право особистої приватної власності ОСОБА_3 на будинок АДРЕСА_3 ;

- припинити право власності ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на будинок АДРЕСА_3 , як на майно спільної сумісної власності подружжя;

- визнати право особистої приватної власності ОСОБА_3 на будинок АДРЕСА_2 ;

- припинити право власності ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на будинок АДРЕСА_2 , як на майно спільної сумісної власності подружжя.

Позивачка та її представник до судового засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належними чином, представник позивачки надала заяву про розгляд справи за їхньої відсутності.

Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належними чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, а також зазначив, що змінені позовні вимоги визнає.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 30.09.2000 та рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26.06.2024 шлюб між сторонами було розірвано (а.с.13-14).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта:

- 05.07.2018 за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 05.07.2018 зареєстровано право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 ;

- 14.07.2003 за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 16.05.2003 зареєстровано право власності на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 ;

- 15.07.2009 за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 30.06.2009 зареєстровано право власності на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

- 11.05.2004 за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 05.05.2004 зареєстровано право власності на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.15-17).

Відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.1 ст.71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, судом встановлено, що нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 ; будинок АДРЕСА_2 ; будинок АДРЕСА_3 ; будинок АДРЕСА_2 , є спільною сумісною власністю сторін, оскільки вони були куплені у період шлюбу між сторонами.

Тому, враховуючи позицію сторін, зокрема, визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги щодо поділу майна підлягають задоволенню і за позивачкою має бути визнано право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 та за відповідачем має бути визнано право особистої приватної власності на будинок АДРЕСА_2 , на будинок АДРЕСА_3 , на будинок АДРЕСА_2 .

На підставі ст.ст.60, 61, 63, 69, 70, 71 СК України, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 76, 81, 133, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_6 , до ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , про поділ спільного майна задовольнити.

Поділити спільне майно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 наступним чином:

- визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на будинок АДРЕСА_2 ;

- визнати за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на будинок АДРЕСА_3 ;

- визнати за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на будинок АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 03.10.2025.

Суддя О.А. Рибкін