ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2025 року м.Суми

Справа №592/4864/20

Номер провадження 22-ц/816/214/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Філонової Ю. О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу першого заступника керівника Сумської обласної прокуратури

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 квітня 2024 року у складі судді Корольової Г.Ю., ухвалене в м. Суми, повний текст рішення виготовлено 25 квітня 2024 року,

в цивільній справі за позовом Окружної прокуратури міста Суми в інтересах держави в особі Сумської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» про стягнення шкоди, завданої навколишньому середовищу,

в с т а н о в и в :

У квітні 2020 року перший заступник керівника Сумської місцевої прокуратури Слабунова Ю. звернулася до суду в інтересах держави в особі Сумської міської ради із вказаним позовом.

Свої вимоги мотивувала тим, що ОСОБА_1 04 грудня 2018 року без спеціального на те дозволу, ордера та лісорубного квитка, виданого уповноваженими органами, здійснив незаконний поруб лісу - 3 дерев сухостійних порід сосни на території Сумської міської ради (територія ДП «Сумське лісове господарство» квартал 55, виділ 4). За вказаним фактом відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 грн. Відповідно до розрахунку ДП «Сумське лісове господарство» відповідач незаконним порубом 3 дерев завдав навколишньому середовищу шкоди на суму 12 255,15 грн.

Зазначає, що невідшкодування шкоди, завданої незаконним порубом дерев Сумській міській раді є порушенням інтересів держави. У даному випадку органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є Сумська міська рада. Проте, Сумська міська рада неналежним чином здійснює захист інтересів держави в частині відшкодування шкоди, оскільки вичерпних заходів, спрямованих на відшкодування шкоди, заподіяної ОСОБА_1 не вжито, відповідний позов не заявлено, тому вважає, що є правові підстави для пред`явлення прокурором позову до суду на їх захист.

Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Сумської міської ради 12 255,15 грн шкоди, завданої навколишньому природному середовищу незаконною порубкою дерев та судовий збір у розмірі 2102 грн.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» проведено реформування органів прокуратури, внаслідок чого припинено діяльність місцевих та розпочато роботу окружних прокуратур.

Наказом Генерального прокурора № 39 від 17 лютого 2021 року затверджено перелік і територіальну юрисдикцію окружних прокуратур, в т.ч. створено Окружну прокуратуру міста Суми (з місцем розташування в м. Суми).

Згідно з наказом Генерального прокурора від 17 лютого 2021 року № 40 «Про день початку роботи окружних прокуратур» днем початку роботи окружних прокуратур визначено 15 березня 2021 року (а.с 114-115, Т. 1).

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 квітня 2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи ДП «Сумське лісове господарство».

Правонаступником ДП «Сумське лісове господарство» є Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (а.с. 27-28, Т. 2).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 квітня 2024 року у задоволенні позову Окружної прокуратури міста Суми відмовлено за необгрунтованістю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, перший заступник керівника Сумської обласної прокуратури Коршун О. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Стягнути на користь Сумської обласної прокуратури судові витрати, сплачені за подання апеляційної скарги.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що відповідачем не надано доказів наявності у нього лісорубного або лісового квитка, який би надавав право на заготівлю деревини у кварталі 55, виділі 4 Сумського лісництва ДП «Сумське лісове господарство». За таких умов порубка дерев здійснений ОСОБА_1 без відповідного дозволу, наявність якого передбачена вимогами Лісового кодексу України, є незаконною.

Тому вважає, що суд першої інстанції не застосував норми матеріального права, які підлягали застосуванню, зокрема залишив поза увагою вимоги Лісового кодексу України, якими встановлений законний спосіб вирубування дерев виключно за наявності лісорубного квитка або лісового квитка як спеціального дозволу для використання лісових ресурсів.

Наголошує на тому, що суд, дійшовши висновку, що відповідач самостійно вирубав дерева на території масиву ДП «Сумське лісове господарство», безпідставно спростовує незаконність такого вирубування та обґрунтовує правомірність дій ОСОБА_1 наявністю у останнього товарно-транспортних накладних при перевезенні деревини автомобільним транспортом. У той же час поза увагою суду залишився той факт, що досліджені під час розгляду справи товарно-транспортні накладні не є документами, які підтверджують законність проведення відповідачем вирубки дерев та можуть слугувати альтернативою лісорубному квитку або лісовому квитку. При цьому дослідження та встановлення певних обставин щодо кількості відпущеної деревини за ТТН-ліс, фактично вилученої деревини в рамках кримінального провадження чи дати її вилучення, на що посилається в своєму рішенні суд, не є предметом доказування у даній категорії справ.

Зазначає, що в даному випадку наявні всі елементи цивільного правопорушення, які підтверджуються матеріалами справи.

Від ОСОБА_1 до апеляційного суду надійшли заперечення, які фактично є відзивом на апеляційну скаргу, з огляду на зміст яких відповідач заперечує проти доводів апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 0000028 від 04 грудня 2018 року ОСОБА_1 о 11-30 год. 04 грудня 2018 року у Сумському лісництві кв. 4 в. 4 самовільно спиляв три сухостійні сосни діаметром 39, 40, 40 біля шийки кореня в корі, що є порушенням ст. 65 КУпАП. Внаслідок порушення вимог лісового законодавства державі заподіяна шкода спилюванням дерев у кв. 55, в. 4 , внаслідок пошкодження дерев до ступеня припинення їх росту у кількості 3 (три) сосни сухостійних. У особи, яка притягується до адміністративної відповідальності виявлені та вилучені дрова соснові, діаметром 18 см - 4,1 м, діаметром 24 см. - 2,24 м, діаметром 28 см - 2,45 м, діаметром 24 см - 2,65 м, діаметром 24 см - 2,3 м, діаметром 22 см - 4 м, діаметром 20 см - 2,75 м, діаметром 22 см - 3,1 м, діаметром 26 см - 2,77 м, діаметром 27 см - 2,6 м, діаметром 29 см - 2,65 м, діаметром 28 см - 2,82 м, діаметром 29 см - 3,36 м (а.с. 9-10, Т. 1).

Постановою про накладення адміністративного стягнення від 05 грудня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 грн. 00 коп. (а.с. 12, Т. 1).

ОСОБА_1 13 грудня 2018 року сплатив штраф у сумі 85 грн 00 коп. (а. с. 13, Т. 1).

Згідно розрахунку ДП «Сумське лісове господарство» розмір збитків, завданих навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки лісу, обрахованих відповідно до додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23 липня 2008 року з урахуванням індексу інфляції по рокам, становить 12 255,15 грн (а.с. 7-8, Т. 1).

Листами від 17 лютого 2020 року та від 24 лютого 2020 року Сумська місцева прокуратура звернулася до Сумської міської ради, в якому повідомила, що прокуратурою опрацьовано матеріали ДП «Сумське лісове господарство» щодо стягнення з ОСОБА_1 збитків навколишньому природному середовищу у сумі 12 255,15 грн, завданих незаконним порубом дерев, які залишилися невідшкодованими. Вказаними листами було запропоновано Сумській міській раді звернутися до суду самостійно про стягнення шкоди, а у разі неможливості пред`явлення позову з обґрунтуванням поважності причин інформувати Сумську місцеву прокуратуру, якою буде вжито заходи представницького характеру щодо стягнення з ОСОБА_1 вказаних коштів до бюджету (а.с. 16; 17, Т. 1).

Листом від 13 березня 2020 року департамент інфраструктури міста Сумської міської ради повідомив прокуратуру, що інформація щодо незаконної порубки дерев ОСОБА_1 04 грудня 2018 року у вказаному департаменті відсутня. А тому, зважаючи на викладене та обмежене фінансування щодо сплати судового збору, не заперечував щодо здійснення представництва органами прокуратури у справі про стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного порубу дерев ОСОБА_1 (а.с. 18, Т. 1).

ОСОБА_1 суду першої інстанції надав копії товарно-транспортних накладних при перевезенні деревини автомобільним транспортом (ТТН-ліс) серія СМБ № 092078 від 09 листопада 2018 року, №092079 від 09 листопада 2018 року, №042053 від 06 грудня 2018 року, №042054 від 06 грудня 2018 року (а.с. 37-49, Т. 1).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи документи не дають можливість зробити однозначний висновок про доведеність спричиненої відповідачем матеріальної шкоди у заявленому розмірі.

Колегія суддів вважає, що такі висновки місцевого суду узгоджуються з матеріалами справи та вимогами закону.

Відповідно до частини першої статті 105 Лісового кодексу України (далі - ЛК України) особи, винні у порушенні лісового законодавства, зокрема, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників, несуть встановлену законом відповідальність.

Порушення лісового законодавства відповідно до статті 105 ЛК України тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні, зокрема, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев та чагарників.

Статтею 107 ЛК України встановлено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Відповідно до частини четвертої статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов`язані відшкодувати шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача; г) вина.

Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги.

Окружна прокуратура міста Суми свої вимоги мотивувала тим, що відповідачем внаслідок незаконної порубки лісу - 3 дерев сухостійних порід сосни на території Сумської міської ради (територія ДП «Сумське лісове господарство» квартал 55, виділ 4) завдано навколишньому середовищу шкоди на суму 12 255,15 грн. Відповідач в суді першої інстанції обставину того, що ним було спиляно 3 сухостійні сосни в суді першої інстанції не заперечував, проте стверджував, що він самозаготовив дрова, щоб отримати їх відповідно до наявних у нього товарно-транспортних накладних.

Розрахунок збитків завданих навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки було проведено ДП «Сумське лісове господарство» відповідно до Додатку № 1 Постанови КМУ № 665 від 23 липня 2008 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» з урахуванням індексу інфляції по рокам. З наданого розрахунку вбачається, що розмір шкоди обраховувався за 3 сухостійні дерева згідно такси для дерев діаметром 38,1 - 42 см. Водночас належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачем було спиляно дерева діаметром біля шийки кореня в корі саме 39 см (1 шт.) та 40 см (2 шт), суду надано не було. ОСОБА_1 обставину того, що дерева були саме такого діаметру в суді першої інстанції заперечував. Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 04 грудня 2018 року у відповідача було вилучено дрова соснові діаметром від 18 до 29 см.

При цьому, колегія суддів зауважує, що розмір діаметру незаконно зрубаних дерев у корі біля шийки кореня впливає на обчислення розміру шкоди, заподіяної незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев.

За встановлених обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо відсутності підстав для задоволення позову з огляду на недоведеність спричинення відповідачем шкоди у заявленому розмірі. Факт сплати відповідачем штрафу, накладеного на нього постановою від 05 грудня 2018 року, не свідчить про заподіяння ним шкоди у заявленому прокуратурою розмірі.

Відтак, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, розглядаючи спір, правильно визначив характер спірних правовідносин та норми права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку і ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Сумської обласної прокуратури залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

Ю. О. Філонова