Справа № 358/306/21 Провадження № 2/358/504/25
30 грудня 2025 року м. Богуслав
Богуславський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Лебединець Г.С.,
секретар судового засідання Ведмеденко І.В.,
за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Чайки О.В., третьої особи ОСОБА_2 , представника третьої особи адвоката Орло Ю.В. розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Богуславська міська рада Київської області, ОСОБА_2 , про скасування державної реєстрації земельної ділянки,-
Позивач ОСОБА_1 23.03.2021 звернулася до Богуславського районного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, третя особа Богуславська міська рада Київської області про скасування державної реєстрації земельної ділянки.
23.03.2021 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею у справі визначений суддя Тітов М.Б.
29.03.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
28.04.2021 ухвалою суду до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2
18.01.2022 ухвалою суду провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 358/1349/21.
18.04.2024 ухвалою суду поновлено провадження у справі та продовжено підготовче провадження.
06.06.2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
30.12.2024 ухвалою суду закрито провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
26.02.2025 постановою суду апеляційної інстанції скасовано ухвалу Богуславського районного суду Київської області, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
27.08.2025 постановою суду касаційної інстанції касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, постанову Київського апеляційного суду від 26.02.2025 залишено без змін.
Справу було повернуто до Богуславського районного суду Київської області для продовження розгляду, головуючим суддею визначено суддю Лебединець Г.С.
29.09.2025 ухвалою суду призначено підготовче судове засідання у справі.
30.10.2025 ухвалою суду підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні.
В судове засідання представник третьої особи - Богуславської міської ради Київської області не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності із винесенням рішення на розсуд суду.
Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Київській області, який був належним чином повідомлений про дату час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, заяв клопотань від нього не надходило; відзив на позов під час слухання справи іншим складом суду не надав; заяв про підтримання відзиву, який був поданий попередньому складу суду, від нього не надходило.
Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
З урахуванням зазначеного, положень ст.223 ЦПК України та думки учасників справи, судом ухвалено проводити судовий розгляд за даною явкою.
Крім того, за відсутності заперечень позивача та її представника та з урахуванням положень ст.280-281 ЦПК України, судом протокольно ухвалено проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
В судовому засіданні представник позивача адвокат Чайка О.В. просила позов задовольнити з підстав, у ньому зазначених. Додатково пояснила, що на земельній ділянці, яка зареєстрована за ОСОБА_2 , розташований гараж, який на праві власності належить ОСОБА_1 . Право власності останньої підтверджується Витягом. ОСОБА_2 не отримувала дозволу органу місцевого самоврядування на розробку проекту землеустрою щодо виділення у власність земельної ділянки.
В судовому засіданні третя особа ОСОБА_2 просила відмовити у задоволенні позову у зв`язку із його необґрунтованістю.
В судовому засіданні представник третьої особи адвокат Орло Ю.В. просила відмовити у задоволенні позову у зв`язку із його необґрунтованістю. Зазначила, що доводи позивача про існування накладок земельних ділянок не підтвердженні належними та достатніми доказами. Клопотання про проведення експертизи для підтвердження своїх доводів позивачем не заявлено. Правовстановлюючі документи щодо наявності у позивача права власності на гараж суду не надано. Зазначила, що сама по собі державна реєстрація не є окремою підставою набуття особою права власності, а є офіційним засвідченням державою набуття особою права власності. Державна реєстрація права власності не породжує права власності, в силу державної реєстрації право власності не виникає, вона визначає лише момент, з якого право власності виникає, за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення права власності. Факт набуття права власності має передувати державній реєстрації, оскільки юридичний зміст державної реєстрації полягає у визнанні і підтвердженні державою цього факту. Крім того, звернула увагу, що за матеріалами даної справи вбачається, що 05.02.2019 була здійснена зміна конфігурації земельної ділянки, якою користується ОСОБА_2 (Т.1 а.с.185) та на кадастровому плані вже відсутній гараж.
Суд, вислухав пояснення учасників справи, доводи їх представників, дослідив матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З матеріалів справи вбачається наступне.
Так, 10.08.2020 ПП «АЛ-МАЗ» розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для будівництва індивідуальних гаражів по АДРЕСА_1 . Підставою для виконання роботи є заява замовника від 25.05.2017 та Рішення сесії Богуславської міської ради від 26.06.2017 №477-23-7. Т.1 а.с.9-36.
Згідно Висновку відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства № 73 від 09.09.2020, відділ погоджує проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_1 площею 0,0073 га для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 . На земельній ділянці знаходиться гараж 1976 року забудови, який належить ОСОБА_1 згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Т.1 а.с.37.
Рішенням державного кадастрового реєстратора від 15.10.2020 № РВ-020 відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру та рекомендовано уточнити межі земельної ділянки, яка реєструється або внести зміни межі земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0197. Т.1 а.с.39-40.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.10.2020 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на гараж за адресою: АДРЕСА_1 , підстава для державної реєстрації договір купівлі-продажу серія та номер 807 від 15.08.2013. Т.1 а.с.47-48.

Згідно листа Виконавчого комітету Богуславської міської ради від 03.09.2021 №02-14/2593 на адресу ОСОБА_1 , при обстеженні спірної земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0197 по АДРЕСА_3 було зафіксовано, що на території цієї земельної ділянки розташована одна капітальна будівля- гараж. Т.1 а.с.118.

27.02.2019 приватним нотаріусом Богуславського районного нотаріального округу Київської області Дошкою Л.А. було засвідчено справжність підпису ОСОБА_1 на заяві про поділ квартири на два новосформовані об`єкти. Із копії вказаної заяви вбачається, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_4 , згідно договору купівлі-продажу посвідченого Іщенко О.В. приватним нотаріусом Богуславського районного нотаріального округу 15.08.2013 року за №807, до складу якої входять: ванна кімната 1,20 кв.м., вбиральня 0,70кв.м., кухня 5,10 кв.м., коридор 6,20 кв.м., житлові кімнати 10,50 кв.м., 16,50 кв.м. та гараж «Б» площею 26,85кв.м. Просить провести поділ належної їй квартири на два новосформовані об`єкти: об`єкт 1: квартира за вказаною адресою та об`єкт 2: гараж «Б» 26,85 кв.м. Т.1 а.с.119.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 15 серпня 2013 року ОСОБА_1 було придбано у ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_4 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 15 серпня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Богуславського районного нотаріального округу Київської області Іщенко О.В. та зареєстровано в реєстрі за №807. Згідно п. 2 вказаного договору квартира має 40,80 кв.м. загальної площі, 27,10 кв.м. житлової площі; житлові кімнати 10,80 кв.м., 16,30 кв.м; кухня - 7,60 кв.м., коридор 6,10 кв.м. Т.1 а.с.121.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру від 05.11.2021, земельна ділянка з кадастровим номером :01:005:0197 по АДРЕСА_3 , має цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, форма власності комунальна, площа 0.0510, дата державної реєстрації 08.01.2019. Т.1 а.с.136-140.

04.12.2018 ТОВ «Земприватцентр» розроблений проект землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_2 по АДРЕСА_3 , розмір земельної ділянки 0,0566 га. Т.1 а.с.142-179.

Згідно копії поземельної книги щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0197, станом на 08.01.2019 зроблений запис № 001 із зазначенням площі земельної ділянки 0.0566 га. Т.1 а.с. 181.

Разом із тим, з поземельної книги вбачається, що 05.02.2019 був зроблений запис № 003, в якому було зменшено площу вказаної земельної ділянки до 0.0510 га. Суть змін виправлення відомостей про координати поворотних точок меж земельної ділянки. Т.1 а.с.185. Як пояснила в судовому засіданні третя особа ОСОБА_2 підстава для зменшення площі земельної ділянки їй невідома, жодних заяв вона не складала.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Порядок державної реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі та порядок скасування державної реєстрації земельних ділянок визначений у Земельному кодексі України, Законі України «Про Державний земельний кадастр» та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051.

Статтею 79-1 Земельного кодексу України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав та передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її нормування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї, яка здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон).

Процедура скасування записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) здійснюється із дотриманням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, а також щодо технічної можливості скасування запису - пункту 41 Порядку ведення державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141 (зі змінами).

Скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень зводиться державною мовою. Адміністративні послуги щодо скасування державної реєстрації прав до Державного реєстру прав надаються через Центри надання -адміністративних послуг районних державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування (міст обласного значення), державними реєстраторами суб`єктів державної реєстрації прав виконавчих органів сільських, селищних та міських рад, -кредитованими суб`єктами та нотаріусами. Виходячи із вимог Закону, то однією із мов скасування державної реєстрації права власності, обтяження та іншого речового права (далі - державна реєстрація прав) є рішення суду, яке набрало законної сили. Так, згідно статті 26 Закону передбачено, що запис про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень держаними реєстраторами вноситься до Державного реєстру прав у разі скасування на підставі рішення суду: рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; скасування записів про проведену державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

В результаті внесення записів про скасування державної реєстрації прав у відповідному розділі Державного реєстру прав державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав.

Частиною 13 статті 79-1 Земельного кодексу України та ч.10 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок;

якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем, і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21)).

Згідно ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статями 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують, і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно із частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. (див. пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19)).

Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 43 постанови КГС ВС від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18).

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до частини першої статті 6 ЦПК України суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак.

Для практичної реалізації конституційної засади змагальності сторін законом гарантуються однакові можливості сторонам в усьому, що стосується їх прав, оскільки дійсна змагальність буде можлива лише за умови дотримання рівних можливостей у збиранні, наданні та дослідженні доказів.

Разом із тим, за матеріалами даної цивільної справи, позивачем не доведена стверджувана ним обставина щодо

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності втрачає сенс (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі № 916/3027/21).

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 зазначила, що має місце накладення земельних ділянок, а саме що частина земельної ділянки, яка була виділена позивачу, входить до земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0197, яка належить ОСОБА_2 , що перешкоджає позивачу оформити право власності на відведену їй земельну ділянку. В подальшому зазначила, що земельна ділянка ОСОБА_2 оформлена з порушеннями вимог діючого законодавства.

На підтвердження вимог позивачкою долучено розроблений ПП «АЛ-МАЗ» проект землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки у власність; лист Виконавчого комітету Богуславської міської ради від 13.08.2020 № 02-05/1747 на адресу відділу у Богуславському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області з проханням скасувати реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0197, оскільки рішення про надання згоди на встановлення меж земельної цієї ділянки користувачу Богуславською міською радою не приймалося; рішення державного кадастрового реєстратора від 15.10.2020 № РВ-020 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру та рекомендацією уточнити межі земельної ділянки, яка реєструється або внесення змін у межі земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0197; технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_2 .

Разом з тим, з вказаних письмових доказів неможливо встановити розташування спірних земельних ділянок та наявність накладення земельної ділянки, яка виділена позивачу, та земельної ділянки, якою користується третя особа у справі ОСОБА_2 .

Крім того, як було встановлено з дослідженої в судовому засіданні поземельної книги щодо земельної ділянки з кадастровим номером 010050197, яку відкрито 08.01.2019, станом на дату відкриття книги 08.01.2019 площа земельної ділянки складала 0.0566 га. Однак, 05.02.2019 були внесені зміни до площі земельної ділянки, а саме виправлені відомості про координати поворотних точок меж земельної ділянки, у зв`язку із чим площа земельної ділянки стала 0.0510 га.

Вказані обставини викликають сумніви у суду щодо наявності накладення меж земельних ділянок та, відповідно, щодо порушення прав позивача. Матеріали справи не містять відомостей, щодо місця накладення земельних ділянок, площі такого накладення, в разі наявності.

Разом із тим, для з`ясування обставин, що мають значення для справи, доцільним є проведення судової земельно-технічної експертизи, яка являє собою дослідження певних земельних ділянок, документів, які містять інформацію відносно земельної ділянки та розроблення варіантів розподілу або порядку користування досліджуваних ділянок у відповідності до діючих нормативних документів та предметом якої є встановлення даних щодо фактичного землекористування, розмірів та меж земельних ділянок, їх відповідності даним, зазначеним у правовстановлюючих документах.

Позивачем до справи не долучено висновок земельно-технічної експертизи з питань фактичного розташування земельних ділянок її та третьої особи. Клопотання про призначення земельно-технічної експертизи позивачем не заявлено. Крім того, як зазначила в судовому засіданні позивач, клопотання про призначення експертизи нею не заявлялося, оскільки вважає проведення експертизи затягуванням часу.

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року у справі № 761/42030/21).

Враховуючи, що позивач належних, допустимих та достатніх доказів в обґрунтування своїх позовних вимог не надала, хоча саме на неї покладено обов`язок доведення факту дійсного порушення її прав, в задоволенні позову слід відмовити з підстав його недоведеності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 10, 12, 76-81, 263-265, 280-289, 354 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Богуславського районного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а учаснику справи, якому не було вручене повне заочне рішення в день його проголошення - протягом 20 днів з дня вручення його повного тексту заочного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 08.01.2026 о 13:00.

Головуючий: суддя Г. С. Лебединець