Дата документу 02.01.2025 Справа № 316/1419/17
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 316/1419/17 Пр. № 22-ц/807/225/25Головуючий у 1-й інстанції: Козлова Н.Ю. Суддя-доповідач: Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Подліянової Г.С., Полякова О.З.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2024 року про повернення скарги заявнику без розгляду у справі за скаргою заявника (боржника) ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: орган, що здійснює виконання: Чугуївський відділ державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач: ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

10.11.2024 року боржник ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеною скаргою на дії державного виконавця (а.с.1-6), в якій просив: - визнати неправомірними дії в.о. начальника Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Корольової Анастасії Сергіївни в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа № 316/1419/17, виданого 18.10.2017 року Енергодарським міським судом Запорізької області в частині винесення постанови від 29.10.2024 року про результати перевірки законності виконавчого провадження та в частині винесення постанови від 29.10.2024 року про результати перевірки законності виконавчого провадження; - зобов`язати посадових осіб Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа № 316/1419/17, виданого 18.10.2017 року Енергодарським міським судом Запорізької області усунути порушення шляхом скасування постанов, а саме: постанови від 29.10.2024 про результати перевірки законності виконавчого провадження та в частині винесення постанови від 29.10.2024 року про результати перевірки законності виконавчого провадження.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Козлову Н.Ю. (а.с.31).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2024 року (а.с. 32) вищезазначену скаргу сторони боржника на дії державного виконавця повернуто заявнику без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, боржник ОСОБА_1 в особі представника Колінько Н.О. у своїй апеляційній скарзі (а.с.34-40) просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В автоматизованому порядку 25.11.2024 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Подліянову Г.С. та Полякова О.З. (а.с.64). Ухвалою апеляційного суду від 25.11.2024 року (а.с.65) витребувано у суду першої інстанції справу, яка надійшла до апеляційного суду 03.12.2024 року (а.с.68). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою у цій справі відкрито 04.12.2024 року (а.с.69), дану справу за апеляційною скаргою призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання (а.с.70).

Оскільки, згідно зі ст. 353 ч. 1 п. 6 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо … повернення заяви позивачеві (заявникові). Відповідно до ст. 369 ч. 2 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах … 6 … частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Учасники цієї справи (а.с. 72-76) не скористались своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу сторони боржника у цій справі. Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цієї справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга боржника ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у цій справі підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішеннями є …ухвали (п.1) …, постанови (п.3).

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, повертаючи заявнику (стороні боржника) без розгляду вищезазначену скаргу у цій справі, керувався ст.ст. 2, 13, 185, 187, 260, 354, 447 ЦПК України та виходив із такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року N 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" судам роз`яснено, що скарги мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбачених положеннями ЦПК України і ГПК України та містити відомості, перелічені у частині четвертій статті 74 Закону "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч. 4 сст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 та 3 ст. 42 ЦПК України, визначено, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони (позивач та відповідач), треті особи. При розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник. У справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи. За змістом ст. 42 ЦПК України сторона виконавчого провадження, яка звернулась до суду зі скаргою, заявою (поданням), бере участь у їх розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов`язків яких безпосередньо стосується зазначене звернення, - як заінтересовані особи.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби розглядаються судами з дотримання вимог ст. 447 ЦПК України за участю, як заінтересованих осіб, державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Разом з тим, судом першої інстанції встановлено, що 24.10.2024 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 вже подано аналогічну скаргу на дії державного виконавця (суддя Гнатюк О.М.). Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.10.204 року (а.с. 29-30) судове провадження щодо вирішення питання за даною скаргою зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі про відновлення втраченого судового провадження в цивільній справі № 316/1419/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей.

За нормою ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки положення Розділу VIІ ЦПК України «Судовий контроль за виконання судових рішень» не містить положень щодо дій суду у разі наявності підстав для повернення заяви (скарги) з урахуванням вимог ст. 185 ЦПК України, суд першої інстанції вважав за необхідне застосувати аналогію закону.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для повернення адвокату Колінько Н.О. в інтересах ОСОБА_1 подану до суду скаргу на дії державного виконавця, оскільки заявником повторно подано аналогічну за формою та змістом скаргу на дії державного виконавця, що унеможливлює вирішення питання про відкриття провадження у цивільній справі.

Ч. 7 ст. 185 ЦПК України встановлено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції у цій справі погодитись не можна з таких підстав.

Ухвала суду першої інстанції вимогам законності та обґрунтованості у цій справі не відповідає, є помилковою.

Оскільки, апеляційним судом встановлено, що вищезазначена скарга сторони боржника у цій справі ЄУН 316/1419/17 пр. № 4-с/334/35/24 (а.с.1-6) та скарга сторони боржника в іншій вищезазначеній справі ЄУН 316/1419/17 пр. № 4-с/334/24 (а.с. 29-30) мають різні предмети оскарження, та зокрема:

- скарга від 23.10.2024 року в іншій вищезазначеній справі ЄУН 316/1419/17 пр. № 4-с/334/24 (а.с. 29-30, 45-51) подана на дії старшого державного виконавця Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Денисова Андрія Івановича в частині винесення постанов від 11.09.2024 про накладення штрафу, 11.09.2024 про стягнення виконавчого збору та від 18.09.2024 року про звернення стягнення на доходи, у яких оскаржено безпосередньо дії державного виконавця,

- а скарга від 10.11.2024 року у цій справі ЄУН 316/1419/17 пр. № 4-с/334/35/24 (а.с.1-6) подана на дії посадових осіб органів державної виконавчої служби, а саме в.о. начальника Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Корольової Анастасії Сергівїни на постанови від 29.10.2024 року про результати перевірки законності виконавчого провадження та в частині винесення постанови від 29.10.2024 року про результати перевірки законності виконавчого провадження.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що у суду першої інстанції у цій справі були відсутні підстави для застосування аналогії закону та повернення вищезазначеної скарги на дії державного виконавця заявникові (стороні боржника) на підставі ст. 185 ч. 6 ЦПК України (позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду).

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги сторони боржникаґрунтуються на цивільному процесуальному законі та наявних у цій справі доказах.

Допущені судом порушення норм процесуального права призвели до постановлення помилкової ухвали, що перешкоджає подальшому розгляду цієї скарги, та в силу вимог ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Крім того, в силу вимог ЦПК України в разі скасування вищезазначеної ухвали суду першої інстанції про у цій справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, питання про розподіл цих витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом, вирішується у подальшому судом першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 12, 141, 185, 260, 367, 369, 371-372, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2024 року у цій справі скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 02.01.2025 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Подліянова Г.С.Поляков О.З.