УХВАЛА

02 січня 2025 року

м. Київ

справа № 990SCCV/121/24

провадження №61-307вп24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Грушицького А. І., розглянув клопотання ОСОБА_1 про визначення підсудності справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2024 року ОСОБА_3 , яка діє від імені ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду клопотання про визначення підсудності справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, яке мотивовано тим, що 11 липня 2015 року між позивачем та відповідачем укладений шлюб, який зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції (серія НОМЕР_1 ). ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є громадянами України, що підтверджується відповідними записами у свідоцтві про шлюб та паспортом громадянина України ОСОБА_1 . До виїзду за кордон сторони були зареєстровані та проживали у квартирі АДРЕСА_1 . Станом на сьогодні сторони проживають у місті Торонто, Канада, а тому є підстави для визначення підсудності справи, оскільки обидві сторони проживають за межами України.

До клопотання додано: копію свідоцтва про шлюб; копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 , копію ідентифікаційного номера та довідку про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 ; копію свідоцтва про народження дитини; копії дозволів на роботу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та їх переклад на українську мову; копію посвідчення водія ОСОБА_1 ; переклад договору оренди житла на українську мову.

Відповідно до статті 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

За змістом указаної норми права Верховний Суд має повноваження на визначення підсудності конкретної справи за участю сторін, які проживають за межами України. Необхідною умовою визначення підсудності справи є пред`явлення позову із зазначенням місця проживання сторін та доказів того, що обидві сторони проживають за межами України.

Належні докази, які б свідчили про те, що сторони проживають за межами України (тимчасової реєстрації, набуття соціального статусу тощо) у справі відсутні.

Крім того, з наданого договору оренди житла вбачається, що цей договір укладений ОСОБА_1 на термін до 30 червня 2023 року.

Отже, відомостей про те, що на даний час обидві сторони проживають за межами України надані матеріали не містять.

Саме по собі посилання в клопотанні про те, що обидві сторони є громадянами України та проживають за її межами, яке не підтверджено належними доказами, не підтверджує факт проживання сторін за межами України.

Тому відсутні підстави для визначення підсудності цієї справи Верховним Судом.

Крім того, за частиною другою статті 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

За відсутності доказів того, що сторони проживають за межами України, підстави для визначення суддею Верховного Суду підсудності справи у порядку статті 29 ЦПК України відсутні.

Керуючись статтею 29 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про визначення підсудності справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Грушицький