Справа №601/2902/25
Провадження № 2/601/1045/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2025 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Клим Т.П.,

з участю секретаря судового засідання Коляди О.В.,

представника позивача адвоката Булави О.П.,

представника відповідача адвоката Сідорова В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.

В обґрунтування вимог позивачка вказує, що рішенням Кременецького районного суду від 28 червня 2023 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. За час подружнього життя у позивача та відповідача народилась дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач сплачує аліменти на утримання дочки в мінімальному розмірі. Проте, ОСОБА_3 періодично хворіє у важкій формі в зв`язку з встановленим діагнозом «спадковий сфероцитоз». Зокрема, в лютому 2025 року доньку позивача та відповідача через важкий перебіг гемолітичної анемії, гемолітичний криз терміново госпіталізували в онкогематологічне дитяче відділення Тернопільської обласної дитячої клінічної лікарні. ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному лікуванні в медичному закладі з 01.02.2025 до 11.02.2025, що підтверджується випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1232 КНП «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня». Протягом цього часу позивачкою були потрачені значні кошти на лікування дочки. Відповідач лише один раз відвідав дитину в лікарні, однак не надав жодних коштів на її лікування. Всього за період з 01.02.2025 до 28.02.2025 ОСОБА_1 витратила на лікування доньки 14280,72 гривень. Даний факт підтверджується доданими до позовної заяви копіями чеків та випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1232. Зазначає, що відповідач отримує регулярний дохід - пенсію та тимчасові підробітки, тому має можливість сплатити половину вартості понесених витрат на лікування дитини, що становлять 7140,37 гривень. Однак, в добровільному порядку ОСОБА_2 відмовляється надати кошти на лікування доньки, тому для захисту своїх законних прав та інтересів позивач змушена звернутися до суду.

Ухвалою суду від 06.10. 2025 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Відповідач направив до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що до червня 2025 року відповідач мав 3 групу інвалідності, він отримував пенсію по інвалідності, яка була його єдиним джерелом доходу. У червні 2025 року групу інвалідності було знято на підставі рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, унаслідок чого відповідач втратив право на пенсію. На цей час відповідач не має жодних джерел доходу, включаючи заробітну плату, пенсію чи інші виплати, що підтверджується довідкою форми ОК-5 та ОК-7 від 27 жовтня 2025 року. Відсутність доходів є істотною обставиною, передбаченою ст. 185 Сімейного кодексу України, яка унеможливлює стягнення додаткових витрат на дитину. Просить звернути особливу увагу на довідки за формами ОК-5 та ОК-7 від 27 жовтня 2025 року, які беззаперечно підтверджують відсутність у відповідача будь-яких джерел доходу. Зазначає, що стан здоров`я відповідача залишається незадовільним через наявність серйозних хронічних захворювань, зокрема спадкової гемолітичної анемії, ураження попереково-крижового сплетіння, хвороб жовчного міхура та хронічного гепатиту. Ці захворювання суттєво обмежують фізичні можливості відповідача, унеможливлюють його працевлаштування та отримання доходу. Вказує, що не зважаючи на те, що з ОСОБА_2 знято групу інвалідності, його стан здоров`я залишається незадовільним, а тому він отримав обмеження лікаря до трудової діяльності.

Зазначає, що позивач до позовної заяви додала фіксальні чеки з аптек без рецептів, медичних призначень чи висновків лікарів. Такі чеки не підтверджують: медичну необхідність придбаних лікарських засобів для дитини; зв`язок між придбаними ліками та станом здоров`я дитини; фактичне використання ліків саме на дитину. Відсутність рецептів, медичних документів, виписок чи висновків лікарів робить надані позивачем чеки неналежним доказом, а отже - неможливим визначення розміру додаткових витрат у твердій грошовій сумі.

Ухвалою суду від 20.11.2025 витребувано у Комунального некомерційного підприємства "Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня" Тернопільської обласної ради документи та інформацію щодо перебування на лікуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебувала на стаціонарному лікуванні в період з 01.02.2025 по 11.02.2025: Виписний епікриз, що містить повний опис перебігу захворювання, проведеного обстеження, лікування та рекомендацій; документи, що підтверджують порядок фінансування медичних послуг, а саме: договір про надання платних медичних послуг (якщо укладеної рахунки-фактури, акти виконаних робіт, платіжні документи; або довідку про безоплатне надання послуг за рахунок Національної служби здоров`я України чи місцевого бюджету; повний комплект медичної документації, зокрема копія медичної картки стаціонарного або амбулаторного хворого журнали лабораторних та інструментальних досліджень, консультацій; повний перелік зазначених лікарських препаратів; інформацію за чий рахунок проводилося лікування?

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд встаноив наступне:

23 квітня 1999 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрував шлюб з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 23 квітня 1999 року Почаївською міською радою Кременецького району Тернопільської області вчинено відповідний актовий запис № 12.

Під час перебування в шлюбі у подружжя народилося дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 28 червня 2023 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 03 травня 2023 року ухвалено стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП - відмова, паспорт серії НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: село Комарин, Кременецького району Тернопільської області, аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частин всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 23.01.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Так, поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою.

Відповідно до даної норми обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред`являвся. У такому випадку такий із батьків зобов`язаний нести додаткові витрати на дитину.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Частина 2 статті 185 СК України передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен з батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст. ст. 181, 182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.

Верховний Суд у справі №520/12681/17 зазначив, що розмір додаткових витрат на дитину має бути обґрунтованим відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи наведене, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що дочка позивача та відповідача ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному лікуванні в медичному закладі з 01.02.2025 до 11.02.2025.

Згідно виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1232 КНП «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» зазначено: п.8 Лікування: дезінтоксикаційна терапія, натрій хлорид, глюкоза 5%, віт.С, тіотріазолін, дексаметазон, еритромаса№2, бетаргін, укрлів, форлакс, фолієва кислота. 9. Рекомендації: дієта №5, обмежити фізичні навантаження, зільнення від занять фізкультурою, продовжити бетаргін 1 стік на день - місяць, укрлів 500 мг після вечері- 1 місяць, фолієву кислоту 0,005 табл. Щодня - 1 місяць, віт.Е. 100 мг 1 раз на день- 1 місяць. Консультація дитячого хірурга (м.Львів) для вирішення питання спленектомії, консультація дитячого імунолога, гематолога в динаміці.

Позивач зазначила, що всього за період з 01.02.2025 до 28.02.2025 вона витратила на лікування доньки 14280,72 гривень. На підтвердження даного факту надала копії чеків від: 13.02.2025 на суму 320, 00 грн.; 13.02.2025 на суму 1362,40 грн.; 14.02.2025 на суму 562,00 грн.; 14.02.2025 на суму 43.20 грн.; 14.02.2025 на суму 1036,54 грн.; 16.02.2025 на суму 727,50 грн.; 18.02. 2025 на суму 1138,30 грн.; 18.02.2025 на суму 18,00 грн.; 19.02. 2025 на суму 775,30 грн.; 20.02.2025 на суму 2793,10 грн.; 21.02. 2025 на суму 1210, 40 грн.; 21.02.2025 на суму 541,20 грн.; 23.02.2025 на суму 704,90 грн.; 24.02.2025 на суму 620,00 грн.; 24.02.2025 на суму 203, 00 грн.; 25.02. 2025 на суму 1840 грн.; 28.02. 2025 на суму 402,90 грн.

На підставі вище наведених доказів судом встановлено, що ОСОБА_3 дійсно перебувала на стаціонарному лікуванні в медичному закладі з 01.02.2025 до 11.02.2025. Разом з тим, позивачем надано квитанції про придбання ліків в період з 13.02. 2025 по 28.02 2025, тобто після виписки із медичного закладу.

Згідно виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1232 КНП «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» ОСОБА_3 рекомендовано продовжити лікування такими препаратами як: бетаргін 1 стік на день - місяць, укрлів 500 мг після вечері - 1 місяць, фолієву кислоту 0,005 табл. щодня - 1 місяць віт.Е. 100 мг 1 раз на день- 1 місяць.

В квитанціях про придбання ліків за період з 13.02. 2025 по 28.02.2025 таких препаратів як бетаргін, укрлів та віт.Е не встановлено. Згідно квитанції від 14.02.2025 одним із препаратів зазначено препарат «фолієва кислота», разом з тим точної вартості цього препарату встановити неможливо через нечітке відображення суми препарату. Інших доказів відповідачем не надано.

Отже суд вважає, що вимоги про стягнення коштів на лікування сумі 7140,36 грн. задоволенню не підлягають, з підстав недоведеності придбання лікарських засобів саме на лікування ОСОБА_3 згідно призначення лікаря. Відсутність рецептів, медичних документів, виписок чи висновків лікарів робить надані позивачем чеки неналежним доказом, а отже - неможливим визначення розміру додаткових витрат у твердій грошовій сумі.

На підставі викладеного відповідно до ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст. 180-184, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 206, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 05.01.2026.

Головуючий: