Справа № 509/7450/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2025 року смт. Овідіополь

Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Спічак В.О. розглянувши заяву Обслуговуючого кооперативу «Житловий кооператив Люстдорф»?(, місцезнаходження: 65037, Одеська область, Одеський район, с. Лиманка, ж/м «Совіньйон», Одеський бульвар, будинок 5) про видачу судового наказу?про стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних послуг з Боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 )

ВСТАНОВИВ:

Обслуговуючий кооператив «Житловий кооператив Люстдорф»?звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату по сплаті членських внесків, у розмірі 26796 гривень та судових витрат, у розмірі 4000 гривень.

Перевіривши заяву про видачу судового наказу та дослідивши додані до неї матеріали, приходжу до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу виходячи з наступного.

Представник заявника Обслуговуючого кооперативу «Житловий кооператив Люстдорф»? подав до суду заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг ЖКГ (відповідно до назви документа), у якій просить стягнути з боржника заборгованість по сплаті членських внесків у розмірі 36769 гривень.

Відповідно до ч.3, 5 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо. Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

У ст. 161 ЦПК України передбачено вимоги, за якими може бути видано судовий наказ. Так, судовий наказ може бути видано, якщо: 1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку; 2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника; 3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; 4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів; 7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ознайомившись із змістом заяви, суд приходить до висновку, що заявник просить стягнути з боржника заборгованість не за надані житлово-комунальні послуги, а за членські внески на утримання кооперативу, які за своєю правовою природою не є комунальними послугами і вимогою про стягнення яких не можуть розглядатись у наказному провадженні.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

У ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначено вичерпний перелік житлово-комунальних послуг. Так, до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Крім того надані суду разом із заявою про видачу судового наказу документи не містять інформації, та доказів про те які саме житлово-комунальні послуги, в якому обсязі були надані заявником боржнику за період із 01.06.2021 року по 01.12.2024 рік (період нарахування заборгованості) .

У свою чергу заявник вказує, що просить стягнути з боржника "членський внесок на утримання кооперативу", рекомендований розмір якого встановлений у сумі 85,00 грн за кожні 100 кв.м. земельної ділянки/домоволодіння на місяць.

При цьому заявник зазначає, що обовязок сплати у боржника відповідного членського внеску виникає через належність боржнику земельної ділянки (а не житлового чи нежитлового приміщення, будинку, споруди, чи комплексу будинків і споруд тощо ).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що утримання кооперативу не відноситься до житлово-комунальних послуг відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та вимоги про стягнення членських внесків на утримання кооперативу (відповідно до Протоколу № 1/08 ОК "ЖК "Люстдорф" від 20.08.2020 року носить рекомендований характер) не можуть розглядатись в рамках наказного провадження.

Слід зазначити, що відповідно до Листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 26.12.2017 № 13293/16.3.2/7-17 роз`яснено зокрема, що «рекомендований платіж», який зазначений деякими постачальниками в платіжних документах...(із зазначенням строку здійснення такого платежу), не є обов`язковим та може нести виключно рекомендаційний характер.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Крім того, згідно з п. 3, 4 ч. 3ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Пунктом 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 N 14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" роз`яснено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першоїстатті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

До заяви про видачу судового наказу не додано копії договорів про надання послуг, жодного доказу того, що зазначена боржником особа є власником квартири/будинку чи основним квартиронаймачем, не долучено також інших доказів, які б обґрунтували підстави вимоги про стягнення заборгованості саме за спожиті житлово-комунальні послуги з боржника.

Крім того, заява подана з порушенням приписів статті 163 ЦПК України, оскільки в ній відсутні відомості щодо наявності або відсутності електронного кабінету заявника та боржника.

Відповідно доположень п.2 частини 2 статті 163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, крім іншого, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету заявника і боржника.

18 жовтня 2023 року набув чинності Закон України № 3200-IX щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Згідно з ч.6 ст.14 ЦПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Суд звертає увагу на обов`язок заявника як юридичної особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 14 ЦПК України, та зазначати про наявність електронного кабінету та його адресу при зверненні до суду.

Всупереч зазначених вимог, представником заявника не надано інформації щодо наявності або відсутності в нього, та у боржника електронного кабінету.

Суд роз`яснює заявнику можливість перевірити інформацію про наявність або відсутність електронного кабінету у боржника на порталі Державної системи електронної ідентифікації Електронний суд за посиланням https://id.court.gov.ua/. Інформацію про результати такої перевірки з метою дотримання вимог ч. 1 ст. 163 ЦПК України необхідно зазначати у заяві про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статтями 163, 165,166,167 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити Обслуговуючому кооперативу «Житловий кооператив Люстдорф»?у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати членських внесків на утримання кооперативу.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Спічак В.О.