Провадження № 2/161/905/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Гриня О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

05 липня 2024 року позивач звернувся до суду з цим позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14 вересня 2021 між відповідачем та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» укладений кредитний договір №37481. У відповідача утворилася заборгованість за цим договором у розмірі 22 960,00 грн., з яких 7 000,00 грн. сума заборгованості за основної сумою боргу, 15 960,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

Також, 11 січня 2022 року між відповідачем та ТОВ «ФК «Інвеструм» укладений кредитний договір №09789-01/2022. Заборгованість за цим договором становить 6 645,00 грн., з яких 3 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 645,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

Позивач вказує, що за договорами факторингу набув права вимоги за цими договорами.

Посилаючись на те, що позичальник неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання по своєчасному погашенню заборгованості за кредитом, у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача на свою користь 29 605,00 грн.

Відповідач у письмовому відзиві позовні вимоги заперечила. Одночасно просить суд зменшити розмір нарахованих відсотків на підставі ст.551 ЦК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з таких підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що 14 вересня 2021 між відповідачем та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» укладений кредитний договір №37481. Розмір кредиту становить 7 000,00 грн., строк кредитування - 30 днів, стандартна процентна ставка становить 1,9% на день. Позивач стверджує, що у відповідача утворилася заборгованість за цим договором у розмірі 22 960,00 грн., з яких 7 000,00 грн. сума заборгованості за основної сумою боргу, 15 960,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

Також, 11 січня 2022 року між відповідачем та ТОВ «ФК «Інвеструм» укладений кредитний договір №09789-01/2022. Розмір наданого кредиту становить 3 000,00 грн., строк кредитування 15 днів, а базова процентна ставка становить 2,5 % на день. Позивач стверджує, що заборгованість за цим договором становить 6 645,00 грн., з яких 3 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 645,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

За договорами факторингу позивач набув права вимоги за цими договорами.

Пунктом 1 ст.536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В порушення вищезазначених правових норм та умов договорів позичальник своєчасно не повертає кредит, тобто порушує свої зобов`язання перед позивачем, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення основної суми боргу за кредитним договором від 14 вересня 2021 року №37481 у розмірі 7 000,00 грн.

Питання про стягнення основної суми боргу за договором від 11 січня 2022 року №09789-01/2022 буде вирішено судом надалі в рішенні.

Що стосується вимог про стягнення відсотків за користування кредитними коштами, суд зазначає таке.

Велика Палата Верховного Суду у пункті 54 постанови від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, зробила правовий висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, враховуючи вищенаведений правовий висновок Великої Палати Верховного Суду стосовно правильного застосування положень ст.ст.625, 1048 ЦК України, позивач вправі нараховувати договірні відсотки лише у період дії строку кредиту. Після закінчення строку кредитування позивач, як і попередній кредитор, не вправі був нараховувати договірні відсотки, а надалі відносини між сторонами трансформуються з договірних в охоронні, де застосовуються положення ст.625 ЦК України.

З огляду на вищевикладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути відсотки, нараховані за період строку кредитування, який становить 30 днів для договору від 14 вересня 2021 року №37481, а також 15 днів для договору від 11 січня 2022 року №09789-01/2022. Враховуючи визначену сторонами процентну ставку за користування кредитом у розмірі, розрахунок договірних відсотків наступний:

1) за договором від 14 вересня 2021 року №37481:

7 000,00 х 0,019 х 30 = 3 990,00 грн.

2) за договором від 11 січня 2022 року №09789-01/2022:

3 000,00 х 0,025 х 15 = 1 125,00 грн.

Наявні в матеріалах справи додаткові угоди про відстрочення виконання зобов`язань за договором від 11 січня 2022 року №09789-01/2022 не впливають на обрахунок відсотків за користування кредитом, оскільки у них сторони чітко визначили, що будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються (а.с.27-31).

Одночасно, в цих же додаткових угодах та заявках до них зазначено, що відповідач 25 січня 2022 року, 01 лютого 2022 року, 08 лютого 2022 року, 15 лютого 2022 року, 21 лютого 2022 року сплачувала платежі у розмірі по 630,00 грн. кожен, для надання відстрочки по договору згідно п.3.3.4 кредитного договору. Тобто, всього позивач внесла на погашення заборгованості за цим кредитним договором 3 150,00 грн. (630 х 5).

Зважаючи на те, що розраховані судом відсотки за кредитним договором від 11 січня 2022 року №09789-01/2022 становлять 1 125,00 грн., а основна сума кредиту - 3 000,00 грн., беручи до уваги внесення відповідачем на його сплату 3 150,00 грн., остаточно сума заборгованості за ним становить 975,00 грн. тіла кредиту, які суд і стягує задовольняючи позов частково.

За кредитним договором від 14 вересня 2021 року №37481 суд остаточно стягує 7 000,00 грн. тіла кредиту та 3 990,00 грн. відсотків за користування кредитом.

У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Що стосується клопотання відповідача про зменшення розміру нарахованих відсотків на підставі ст.551 ЦК України, то суд зазначає, що вказана норма матеріального права регулює відносини неустойки, як способу забезпечення зобов`язання, і на відносини нарахування договірних відсотків за користування кредитним коштами - не поширюється. Чинним законодавством взагалі не передбачено право суду зменшувати відсотки за кредитом, які сторони погодили самостійно та з власної волі.

Також на погляд суду встановлені між сторонами відсотки за користування кредитами є справедливими та не становляться надмірний тягар для відповідача, адже їх сума не перевищує тіла кредиту.

З наведених вище мотивів суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру нарахованих відсотків.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, що становить 1 223,62 грн. (3 028 х (11 965 / 29 605))

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.141, 265, 280 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути ізОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість у розмірі 11 965,00 грн. (одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять гривень).

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути ізОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 1 223,62 грн. (одна тисяча двісті двадцять три гривні шістдесят дві копійки).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30, .

Відповідачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне рішення суду складено та підписано 06 січня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Олександр ГРИНЬ