Провадження № 2/183/6213/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 грудня 2025 року м. Самар Дніпропетровської області

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Майної Г. Є., розглянувши у письмовому спрощеному позовному провадженні у приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» звернулося до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29 червня 2021 року між Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (далі Банк, Кредитор) та ОСОБА_1 (далі відповідач, Позичальник), укладено Кредитний договір № 3/3365120. Відповідно до умов укладеного Кредитного договору Банк надає Позичальнику кредит в сумі 30 000 грн. (далі Сума кредиту), строком з 29 червня 2021 року до 28 червня 2024 року (включно). Позичальник сплачує/повертає кредит Банку щомісяця, в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту (Додаток № 1 до Кредитного договору, що є його невід`ємною частиною), як День повернення кредиту. За користування кредитом Позичальник сплачує: щомісячно процентну винагороду за користування кредитом (далі - проценти) у розмірі 15 % річних (фіксована процентна ставка), а також щомісячно комісійну винагороду (далі - комісія) за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,85 % від Суми кредиту. При цьому, комісійна винагорода за обслуговування кредитної заборгованості передбачає та включає в себе моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування Позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування Позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності оплати платежів тощо.

18 січня 2024 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОНАТІ», укладено договір № 1-2024 про відступлення прав вимог до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 3/3365120 від 29 червня 2021 року. 22 лютого 2024 року передача права вимоги за кредитним договором № 3/3365120 від 29 червня 2021 року відбулась до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» на підставі договору про відступлення прав вимог № 2-2024 з дати підписання відповідного реєстру прав вимоги за зразком, згідно з Додатком № 1 до Договору про відступлення права вимоги. 04 березня 2024 року Сторонами було підписано Реєстр прав вимог № 1 за яким Кредитор відступив Новому кредитору права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за Кредитним договором №3/3365120 від 29/06/2021 року, відповідно до якого Боржником є ОСОБА_1 . Також, вказаним Реєстром прав вимоги № 1 від 04 березня 2024 року визначена вартість прав вимоги, належна до сплати Кредитору, яка складає 1 352 406,49 грн., та яка була сплачена ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» на користь ТОВ «Фінансова компанія «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОНАТІ» у повному обсязі 07.03.2024 року. Таким чином, починаючи з 07 березня 2024 року ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за Кредитним договором №3/3365120 від 29/06/2021 року, відповідно до якого Боржником є ОСОБА_1 .

У зв`язку невиконанням взятих на себе зобов`язань станом на 23 січня 2024 року у Позичальника утворилась загальна сума заборгованості за Договором № 3/3365120 від 29 червня 2021 року у розмірі 26 424,73 грн., з яких: строкова заборгованість 5 961,24 грн.; прострочена заборгованість 9 022,58 грн.; нараховані відсотки 155,29 грн.; прострочені відсотки 1 880,62 грн.; комісія 855,00 грн.; прострочена комісія 8 550,00 грн.

Відзив на позов на адресу суду не надходив.

28 жовтня 2025 року через канцелярію суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, яка передана судді 29 жовтня 2025 року.

Ухвалою судді від 29 жовтня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, а також заперечень.

Сторони про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст. 13 ЦПК України).

Судом установлено, що 29 червня 2021 року ОСОБА_1 подано до Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» заяву-анкету № 02021-005 на отримання готівкового кредиту «Свобода» та 29 червня 2021 року між Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 3/3365120. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, Кредитор надає Позичальнику кредит в сумі 30 000,00 грн. (строком на 36 місяців з 29 червня 2021 року до 28 червня 2024 року (включно). Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за Договором щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту (Додаток № 1 до Договору, що є його невід`ємною частиною), як День повернення кредиту. Відповідно до п.1.2 Кредитного договору, Кредит надається позичальнику на споживчі потреби. Відповідно до підпунктів 1.4.1-1.4.2 пункту 1.4. статті 1 Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку: процентну винагороду щомісячно, в розмірі 15.00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку Позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за Договором; комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно, в розмірі 2.85% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. Договору. Відповідно до п.2.1 Кредитного договору, з метою обслуговування кредиту Банк відкриває Позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № UA0611725 в Банку. Відповідно до п. 2.2 Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти за комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків Графіку платежів по кредиту, щомісяця, в день повернення кредиту на Рахунок погашення заборгованості. Сплачена сума платежу перераховується на позичковий рахунок та на рахунки нарахування процентів і комісії в день повернення кредиту. У випадку, якщо зазначений день повернення кредиту є неробочим, позичальник зобов`язаний сплатити суму нарахованих процентів та платіж за кредитом у попередній робочий день. Відповідно до п. 2.3 Кредитного договору, підписанням Договору позичальник підтверджує, що він у письмовій формі і повному обсязі отримав від Банку інформацію, визначену ЗУ «Про споживче кредитування» та/або іншими нормативно-правовими актами, що регулюють це питання. Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору, Позичальник відповідає за виконання своїх зобов`язань за Договором усім своїм майном та коштами, на які може бути звернено стягнення у порядку, встановленому чинним законодавством України. Відповідно до п. 2.6 Кредитного договору, Банк має право у будь-який час відступити всі або частину своїх прав за Договором, а також за договорами про забезпечення, будь-якій третій особі і повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію або іншій особі будь-яку інформацію про Позичальника та третіх осіб, з якими укладено договори про забезпечення, яка необхідна або яку Банк вважатиме доцільною. Відповідно до підпунктів 4.5 та 4.6 п. 4 Кредитного договору, шляхом підписання Договору Позичальник підтверджує, що він в день укладення Договору особисто отримав свій примірник Договору; умови договору йому зрозумілі; з Правилами і Тарифами Банку, що є чинним на дату укладення Договору і розміщені на Офіційному сайті Банку, ознайомлений, приймає та погоджується; йому до укладання Договору Банком надано інформацію, яка визначена ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; у всьому іншому, що не передбачено Договором, Сторони керуються Правилами та чинним законодавством України. Відповідно до п. 4.7 Кредитного договору, договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до остаточного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

29 червня 2021 року відповідачем підписано надані Банком Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, паспорт споживчого кредиту.

Банк виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши відповідачеві кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених Кредитним договором що підтверджується копією платіжного доручення № 37469397-1 від 29 червня 2021 року про перерахування коштів у сумі 30 000,00 грн. з призначенням платежу «надання кредиту згідно кред. договору № 3/3365120 від 29 червня 2021 року».

До позовної заяви позивачем додано виписку по рахунку ОСОБА_1 за період з 29 червня 2021 року до 24 січня 2024 року, яка містить відомості здійснення платежів з погашення боргу, що свідчить про існування договірних зобов`язань перед позивачем.

18 січня 2024 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОНАТІ», укладено договір № 1-2024 про відступлення прав вимог до боржників, у тому числі і щодо прав вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 3/3365120 від 29 червня 2021 року. 23 січня 2024 року передача права вимоги за кредитним договором № 3/3365120 від 29 червня 2021 року відбулась до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» з дати підписання відповідного реєстру прав вимоги за зразком, за № 107 згідно з Додатком № 1 до Договору про відступлення права вимоги.

22 лютого 2024 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ», укладено договір № 2-2024 про відступлення прав вимог до боржників, у тому числі і щодо прав вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 3/3365120 від 29 червня 2021 року. 04 березня 2024 року передача права вимоги за кредитним договором № 3/3365120 від 29 червня 2021 року відбулась до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» з дати підписання відповідного реєстру прав вимоги за зразком, за № 107 згідно з Додатком № 1 до Договору про відступлення права вимоги.

Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту, комісії та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом відповідно до умов Кредитного договору.

Крім того, відповідачем не оспорений факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів.

Станом на день звернення до суду строк повернення грошових коштів за Договором настав, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує.

Вирішуючи спір, суд ураховує такі положення законодавства, що регулює спірні правовідносини.

За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні можу бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) .

Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 629 та ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору і є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

За ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що відповідачем порушено обов`язок щодо сплати заборгованості за кредитним договором та нарахованих процентів, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за вищевказаним кредитним договором в цій частині. Доказів сплати відповідачем суми заборгованості за кредитним договором суду не надано.

З урахуванням того, що позивач набув внаслідок укладення договору про відступлення права вимоги право вимоги від первісного кредитора, невиконання відповідачем зобов`язання в частині своєчасної сплати частини заборгованості у встановлені Договором строки, а також те, що первісний кредитор направив відповідачеві відповідне повідомлення про необхідність виконання грошового зобов`язання, суд убачає підстави для присудження до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором, що складається з поточної та простроченої заборгованості, поточних та прострочених процентів.

Проте не є правомірною вимога позивача про стягнення з відповідача комісії, виходячи з такого.

Так, дійсно, положеннями вищевказаного Кредитного договору передбачена сплата клієнтом (відповідачем) комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,85 % від суми кредиту.

Однак, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 серпня 2022 року у справі № 180/1434/20 (провадження № 61-9418св21) зазначено, що «оцінюючи зміст оспорюваного положення пункту 1.2 кредитного договору, яким передбачено сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту - 3,5 % від суми кредиту, та зміст положень пункту 6.9.3 Загальних умов кредитування розділу 6 «Умови надання споживчих кредитів» Універсального договору банківського обслуговування клієнтів - фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» версія 13.0, чинними на час укладення оспорюваного договору, якими визначено, що послуга банку по обслуговуванню кредиту полягає у тому, що банк здійснює нагадування про дати сплати заборгованості за кредитом та суму заборгованості, шляхом направлення SMS - повідомлень; вносить зміни до графіку погашення у випадку здійснення клієнтом часткового дострокового погашення кредиту, за письмовою вимогою клієнта надає оновлений графік погашення або інформацію про залишок заборгованості, тощо, Верховний Суд дійшов висновку, що дії банку, які складають обслуговування кредиту, відповідають зобов`язанням банку, визначеним пунктом 6.9.7 Загальних умов кредитування, про надання не частіше одного разу на місяць безоплатно інформації про поточний розмір заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої банку, надання виписок по рахунку, щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за договором, які сплачені та які належить сплатити і дати сплати, та зобов`язанням кредитодавця про надання інформації споживачу, визначених статтею 11 Закону України «Про споживче кредитування», а тому такі послуги не можуть бути оплатними. Наведене дає підстави для висновку, що положення пункту 1.2 кредитного договору, яким передбачено сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту - 3,5 % від суми кредиту суперечать положенням частини першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», а тому таке положення є нікчемним».

Тобто суд приходить висновку про порушення відповідачем умов договору та майнових прав позивача на повернення кредиту та процентів за ним, відсутність підстав для стягнення комісії.

Аналізуючи вищевикладене, враховуючи встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність у відповідача боргу перед позивачем на час розгляду справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 019,73 грн., яка складається з: строкової заборгованості 5 961,24 грн.; простроченої заборгованості 9 022,58 грн.; нарахованих відсотків 155,29 грн.; прострочених відсотків 1 880,62 грн. У решті позову належить відмовити.

Щодо вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог п. 1 ч. З ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Приписами ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є обґрунтованим.

Оцінюючи складність цієї справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, суд вважає, що заявлена позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 200 грн. є неспівмірною з категорією складності справи, витраченим адвокатом часом, об`ємом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторін.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Крім того, як зазначено у постанові Верховного Суду від 30 січня 2023 року № 910/7032/17 стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

За таких обставин, ураховуючи характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, значення справи для сторони, з урахуванням того, що розгляд цієї цивільної справи здійснювався у порядку спрощеного позовного провадження, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, що, на думку суду, не потягне за собою надмірного тягара для платника і можливого виникнення «боргової кабали» відповідача.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог 64,41% (задоволено 17 019,73 грн. із заявлених 26 424,73 грн.), з ОСОБА_1 на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору при подачі позовної заяви, пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 1 560,23 грн. (64,41% від 2422,40 грн.). У решті судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 274, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» заборгованість у розмірі 17 019,73 грн., яка складається з: строкової заборгованості за тілом кредиту в сумі 5 961,24 грн.; простроченої заборгованості за тілом кредиту в сумі 9 022,58 грн.; заборгованості з нарахованих відсотків в сумі 155,29 грн.; заборгованості з прострочених відсотків в сумі 1 880,62 грн.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» відшкодування справленого судового збору в розмірі 1560 (одна тисяча п`ятсот шістдесят) грн. 23 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

- Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ», , місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21, 5-й поверх, приміщення 68,69;

- ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Повне рішення суду складено і підписано 05 січня 2026 року.

Суддя Г.Є. Майна