Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2025 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

-головуючої судді Черніцької І.М.

-за участю секретаря судового засідання Кокітко І.В.

-сторони в судове засідання не з`явились

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (далі ТОВ «Бізнес позика») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту за №447094-КС-001 від 02 лютого 2022 року в розмірі 57 127,82 грн, з яких: 13840 сума прострочених платежів по тілу кредиту, 40875,12 грн сума прострочених платежів по процентах та 2412,70 грн сума прострочених платежів за комісією.

В обґрунтування вимог позивач вказав, що 02 лютого 2022 року між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем було укладено кредитний договір за №447094-КС-001, шляхом обміну електронними повідомленнями та підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Згідно з умовами кредитного договору ТОВ «Бізнес позика» надало відповідачу кредит у сумі 25000 грн шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку відповідача за № НОМЕР_1 . Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки 0,8647 за кожен день користування кредитом. 01 липня 2022 року між сторонами укладено Додаткову угоду до договору, згідно умов якої сторони погодили змінити термін дії договору до 30 грудня 2022 року, 48 тижнів. На виконання умов договору відповідач сплатив 17 900 грн.

Решту коштів відповідач не повернув, у зв`язку з чим заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором за №447094-КС-001 станом на 10 квітня 2024 року становить 57 127,82 грн, з яких: 13840 сума прострочених платежів по тілу кредиту, 40875,12 грн сума прострочених платежів по процентах та 2 412,70 грн сума прострочених платежів за комісією.

Посилаючись на наведене, позивач просив задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Братасюка В.М. від 13 травня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву. Вказав, що умови договору про стягнення комісій суперечать ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», а тому є нікчемними. У зв`язку з нікчемністю положень кредитного договору, вважає розрахунок заборгованості від 10 квітня 2024 року невірним. Позивач під виглядом процентів нарахував також штрафні санкції, що заборонено законом на час дії воєнного стану. Посилаючись на наведене, просив відмовити у позові та призначити судову-економічну експертизу.

Представник позивача - адвокат Виноградов Ю.Е. подав відповідь на відзив. Вказав, що відповідач не заперечив факт укладення Кредитного договору та Додаткової угоди, отримання кредитних коштів, здійснення часткових платежів на загальну суму 17 900 грн та наявність заборгованості. Кредитні кошти були перераховані на банківську картку Відповідача № НОМЕР_1 , яку відповідач вказав при оформленні, через платіжну систему «ТАС Pay» за посередництва АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі відповідного договору. Факт часткової оплати заборгованості підтверджує визнання відповідачем договору та своїх зобов`язань. Позивачем надано детальний розрахунок, що враховує всі платежі. Процентна ставка встановлена договором як фіксована і не змінювалася в односторонньому порядку. Комісія за надання кредиту є разовою та встановлена безпосередньо в договорі. На підставі викладеного, просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 19.11.2024 року, яку занесено до протоколу судового засідання, клопотання позивача про витребування доказів залишено без розгляду, оскільки присутній в судовому засіданні відповідач визнав факт укладення кредитного договору, отримання банківської картки № НОМЕР_1 та отримання кредитних коштів.

Цією ж ухвалою суду від 19.11.2024 року оголошено перерву у судовому засіданні, з метою надання відповідачу можливості подати докази, а саме висновок експертизи проведеної за його замовленням.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцької І.М. від 03.03.2025 року справу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання.

У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений належним чином. Попередньо подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та не заперечив проти заочного рішення.

Відповідач в судові засідання після 19 листопада 2024 року жодного разу не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений належним чином, шляхом направлення рекомендованого повідомлення за зареєстрованим місцем проживання та розміщення оголошення про виклик до суду на сайті Судової влади України. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки, заяви про відкладення не подавав.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін спору, які не з`явились, хоча були належним чином повідомленні по час та місце судового засідання.

Судом встановлено, що 02 лютого 2022 року позивач направив ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір за №447094-КС-001 про надання кредиту та останній акцептував оферту щодо укладення вказаного договору про надання кредиту на умовах, визначених офертою.

02 лютого 2022 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту за №447094-КС-001. Вказаний кредитний договір підписаний за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора G-8715.

Згідно п.2.1 кредитного договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у сумі 25 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика».

Відповідно до умов п.п. 2.3, 2.4, 2.5, 2.6, 2.7, 2.8, 2.9, 2.10 кредитного договору, строк кредиту становить 24 тижні, стандартна процента ставка за кредитом 0,8647% в день, комісія за надання кредиту 3750 грн, загальний розмір наданого кредиту 25 000 грн, термін дії договору до 20 липня 2022 року, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 54 960 грн, орієнтовна річна процентна ставка 3584,96%.

У п. 3.2. кредитного договору сторони погодили графік здійснення позичальником чергових платежів за кредитом.

Згідно долученої позивачем анкети клієнта ОСОБА_1 , відповідач при зверненні до позивача з метою надання кредиту вказав номер банківської картки для перерахування коштів № НОМЕР_1 .

Як слідує з підтвердження, виданого «ТАС Pay», 02 лютого 2022 року було проведено транзакцію з переказу коштів в розмірі 25 000 грн, на платіжну картку: НОМЕР_2 , призначення платежу: перерах. коштів ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_3 згідно кредитного договору №447094-КС-001 від 02 лютого 2022 року без ПДВ.

Факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів не заперечив відповідач у відзиві та у судовому засіданні.

01 липня 2022 року сторонами підписано Додаткову угоду №1 до договору №447094-КС-001 про надання кредиту від 02 лютого 2022 року.

Згідно з умовами п.1 Додаткової угоди №1 позичальник підписанням цієї Додаткової угоди підтверджує наявність у нього заборгованості перед Кредитодавцем за Договором станом на 01 липня 2022 року в розмірі 47 437,00 грн, що включає: 15 840,00 грн - суму кредиту; 29 184,30 грн - проценти за користування кредитом; 2 412,70 грн - комісія за надання кредиту.

Відповідно до умов п. 2. Додаткової угоди №1 сторони домовились, що Кредитодавець списує частку заборгованості, а саме: - по Процентах за користування Кредитом сума списання 9 160 грн.

Згідно з п.5.2. Додаткової угоди №1, сторони погодили викласти п. 2.4. Договору в новій редакції, а саме: п.2.4. Процента ставка за Кредитом:

- з 01 липня 2022 року до 29 липня 2022 року (включно) діє пільгова ставка 0,43235% в день, якщо Позичальник протягом вказаного періоду здійснює платежі по графіку платежів вчасно або з максимальною затримкою до трьох днів. У разі, якщо строк прострочення чергового платежу в вказаний вище період становитиме більше трьох днів, то з четвертого дня прострочення платежу і до 29 липня 2022 року (включно) процентна ставка становитиме 0,8647% в день; - з 30 липня 2022 року 0,8647% в день, фіксована.

Викласти п. 2.7. Договору в новій редакції, а саме: «2.7. Термін дії Договору: до 30 грудня 2022 року» (п.5.3. Додаткової угоди №1).

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом у гривні та довідки про стан заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором за №447094-КС-001 від 02 лютого 2022 року станом на 10 квітня 2024 року становить 57 127,82 грн, з яких: 13840 сума прострочених платежів по тілу кредиту, 40875,12 грн сума прострочених платежів по процентах та 2412,70 грн сума прострочених платежів за комісією.

З вказаного розрахунку заборгованості за кредитом у гривні слідує, що відповідач частково сплачував борг, а саме: 17 лютого 2022 року на суму 3242.7 грн, що було зараховано на погашення відсотків, 1337,3 грн на погашення комісії, 30 червня 2022 року 9160 на погашення тіла кредит, 10 серпня 2022 року 1000грн та 12 серпня 2022 року 1160 грн на погашення процентів, а також 2000 грн на погашення тіла 20.01.2023 року.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями ч. 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В силу вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Положеннями ч. 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Як вбачається із матеріалів справи відповідачем ОСОБА_1 02 лютого 2022 року підписано договір про надання споживчого кредиту за №447094-КС-001, шляхом підписання вказаних документів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором G-8715.

В силу вимог ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створенням електронного документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Таким чином, на підставі укладеного між сторонами електронного договору, який вважається укладеним у письмовій формі, у сторін цього договору відповідно до приписів статті 11 ЦК України виникли права та обов`язки, які випливають із кредитного договору.

В силу вимог ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Вищенаведене свідчить про належне укладення кредитного договору, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін.

Аналогічна правова позиція сформована у цілому ряді постанов Верховного Суду. Так, у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.

Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20.

Отже, між сторонами досягнута згода щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

З огляду на вищевикладене, суд доходить до висновку, що відповідно до вимог чинного законодавства між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 у встановленому законом порядку укладено електронний договір про надання споживчого кредиту за №447094-КС-001 від 02 лютого 2022 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики

Згідно з вимогами ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

З матеріалів справи встановлено, що 02 лютого 2022 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено кредитний договір за №447094-КС-001, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 25000 грн, шляхом перерахування кредитних коштів на його платіжну картку.

Вказаний факт не заперечив відповідач.

01 липня 2022 року сторони підписали Додаткову угоду №1 до договору №447094-КС-001 про надання кредиту від 02 лютого 2022 року, якою змінили дату повернення кредиту 30.12.2022 року

Відповідач підтвердив факт підписання кредитного договору та Додаткової угоди №1, отримання коштів та часткове їх погашення 17 лютого 2022 року на суму 3242.7 грн, що було зараховано на погашення відсотків, 1337,3 грн на погашення комісії, 30 червня 2022 року 9160 на погашення тіла кредит, 10 серпня 2022 року 1000 грн та 12 серпня 2022 року 1160 грн на погашення процентів, а також 2000 грн на погашення тіла 20.01.2023 року.

Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача тіла кредиту на суму 13 840 грн (25000-9160-2000грн) є обґрунтовані та їх слід задовольнити.

Щодо заявленої позовної вимоги про стягнення заборгованості за комісією за надання кредиту в розмірі 2412,70 грн, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 8 цього Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2, 5, 7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення.

Відповідно до вимог ч. 5 ст 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Аналіз умов договору про надання кредиту № 447094-КС-001 від 02 лютого 2022 року свідчить про те, що комісія за надання кредиту в розмірі 3750 грн, встановлена в п. 2.5. Договору.

Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику.

Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15.

Умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.

Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду, від 21 квітня 2021 року в справі № 677/1535/15, від 21 липня 2021 року в справі № 751/4015/15, від 15 грудня 2021 року в справі № 209/789/15, від 12 квітня 2022 року в справі № 640/14229/15 та від 20 липня 2022 року у справі № 343/557/15-ц.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про те, що положення кредитного договору щодо сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту суперечать положенням ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і є нікчемними з моменту укладення договору, а відтак відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією за надання кредиту в розмірі 2412,70 грн.

Щодо вимог про стягнення заборгованості за відсотками.

Згідно з розрахунку заборгованості за кредитом у гривні №447094-КС-001 встановлено, що заборгованість за відсотками становить 40 875,12 грн.

30 червня 2022 року позивачем погашено тіло кредитну на суму 9160 грн.

Підписуючи кредитний договір сторони погодили, що стандартна процента ставка за кредитом становить 0,8647% в день.

За період з 02 лютого 2022 року по 30 червня 2022 року (включно) розмір нарахованих процентів становить 32 210,075 грн, виходячи із наступного розрахунку: 25000 х 0,8647%/100 х 149 днів=32 210.075 грн.

01 липня 2022 року сторони уклади Додаткову угоду №1 до договору №447094-КС-001 про надання кредиту від 02 лютого 2022 року.

Сторони погодили внести зміни в п. 2.4. Процента ставка за Кредитом:

- з 01 липня 2022 року до 29 липня 2022 року (включно) діє пільгова ставка 0,43235% в день, якщо Позичальник протягом вказаного періоду здійснює платежі по графіку платежів вчасно або з максимальною затримкою до трьох днів. У разі, якщо строк прострочення чергового платежу в вказаний вище період становитиме більше трьох днів, то з четвертого дня прострочення платежу і до 29 липня 2022 року (включно) процентна ставка становитиме 0,8647% в день; - з 30 липня 2022 року 0,8647% в день, фіксована.

Також зміни до п. 2.7. Договору, а саме: «2.7. Термін дії Договору: до 30 грудня 2022 року».

Враховуючи вказані умови договору та часткове погашення тіла кредитну на суму 9160 грн, заборгованість за відсотками становить:

- за період із 01 липня 2022 року по 29 липня 2022 року (включно) -1986.04 грн, виходячи із розрахунку 15 840 (25000- 9160) х 0,43235%/100 х 29 днів= 1986.04);

- за період із 30 липня 2022 року по 30 грудня 2022 року (включно)- 21 093.1459 грн (15840 х 0,8647%/100 х 154 днів=21093.1459).

Загальна сума заборгованості за нарахованими відсотками становить 55 289.2609 грн (32 210.075 +1986.04+21093.1459).

При цьому, від вказаної сум слід відрахувати сплачену суму процентів 3242.7 грн, 1000 грн та 1160 грн, з огляду на нікчемність умови договору про комісію, сплату відповідачем комісії 17 лютого 2022 року на суму 1337.3 грн, що становить 48 549.26.

Окрім того, згідно умов додаткової угоди, сторони погодили, що кредитодавець списує частку заборгованості по процентах на суму 9160 (п. 2 додаткової угоди), що також слід відрахувати від суми заборгованості по процентах 48 549.26 9160грн =39 389.26 грн.

Враховуючи зазначене, позов у частині стягнення заборгованості за відсотками слід задовольнити частково. Сума заборгованості за відсотками, яка не суперечить закону та підлягає стягненню з відповідача в межах строку дії кредитного договору, з врахування сплачених та погашених сум становить 39 389.26 грн.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, те, що фактично отримані та використані відповідачем ОСОБА_1 кредитні кошти у добровільному порядку позивачу не повернуті, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 в користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованості за договором про надання кредиту №447094-КС-001 від 02 лютого 2022 року у розмірі 53 229.26 грн, з яких: 13 840 грн заборгованість за тілом кредиту (25 000- 9160-2000) та 39 389.26 грн заборгованість за відсотками.

Окрім того, враховуючи висновки суду про часткове задоволення позову, та вимоги ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2257 грн (53 229.26 * 2422,40 / 57 127,82), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за договором про надання кредиту за №447094-КС-001 від 02 лютого 2022 року в сумі 53 229.26 грн, з яких: 13 840 грн заборгованість за тілом кредиту та 39 389.26 грн заборгованість за відсотками.

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» 2257 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411, м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повне рішення складено 04 листопада 2025 року.

Головуюча суддя І.М. Черніцька