С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
___________________________________________________________________________________________
Провадження 2-о/760/470/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

07 листопада 2025 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Левіцької Н.О.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу окремого провадження за заявою громадянки Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_1 , заінтересовані особи: громадянин Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_2 , Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту, що має юридичне значення.

ІІ. Описова частина

У травні 2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в особі представника адвоката Сулика Романа Андрійовича, (далі - заявник), звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просила встановити юридичний факт, що вона, громадянка ФРН ОСОБА_3 , є матір`ю ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , які народилися ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Києві шляхом використання допоміжних репродуктивних технологій.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з даною заявою про встановлення юридичного факту, Заявниця посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя громадянина ФРН ОСОБА_2 та громадянки ФРН ОСОБА_1 народились діти ОСОБА_7 і ОСОБА_8 в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій методом сурогатного материнства, які мають генетичну спорідненість із заявником.

12 квітня 2025 року Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) видано свідоцтво про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 , актовий запис № 847, та свідоцтво про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 , актовий запис № 846, у яких громадянин ФРН ОСОБА_2 та громадянка ФРН ОСОБА_1 записані батьками цих дітей.

Заявниця посилається на те, що звернення з даною заявою до суду обумовлене спеціальним для Федеративної Республіки Німеччина порядком реєстрації батьківства щодо дітей, народжених шляхом сурогатного материнства за кордоном.

Так, Верховний федеральний суд ФРН у справі ХІІ ZB 320/17 від 20.03.2019, предметом розгляду у якій було питання запису матір`ю в Німеччині саме особи, яка була записана такою у свідоцтві про народження в Україні відповідно до українського права, зробив такий висновок: «Запис в українському реєстрі про народження, а також видане на його підставі свідоцтво про народження, не є рішенням, яке може бути визнаним в розумінні частини 1 параграфу 108 Закону про провадження у справах сім`ї та з питань добровільної підсудності».

Відповідно до ч. 1 параграфу 108 («Визнання іноземних рішень») Закону ФРН «Про порядок розгляду сімейних справ та справ добровільної підсудності» за винятком рішень у справах про шлюб, рішення, прийняті за кордоном визнаються без особливого провадження.

Таким чином, відповідно до законодавства ФРН, для оформлення батьківських прав заявників щодо їх дитини з урахуванням забезпечення як найкращих інтересів дитини, необхідно рішення компетентного суду України, яке б встановлювало юридичний факт батьківства заявників щодо їх дитини.

Рішення суду України про встановлення юридичного факту батьківства заявників щодо їх дитини є єдиним документом, який необхідний для оформлення батьківських прав на території ФРН, тому, у розумінні п. 2 ч. 1 ст. 318 ЦПК України, встановлення цього факту іншими засобами є неможливим з огляду на вищевказані джерела права.

Наявність такого рішення забезпечуватиме права заявників та дитини, зокрема матеріального забезпечення та піклування, а також права на повагу до сімейного життя, передбаченого статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тому, дана заява подана з метою охорони прав подружжя та дитини на повагу до приватного та сімейного життя, а також, з метою створення умов для здійснення подружжям особистих немайнових прав щодо дитини в країні їх громадянства та постійного проживання.

Ухвалою суду від 30.05.2025 року заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

В судове засідання 07.11.2025 року Заявниця не прибула. Її представник адвокат Сулик Р.А. подав письмову заяву, якою заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з`явилися, про розгляд заяви повідомлялися у встановленому законом порядку.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У ч. 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

За змістом ст. 496 ЦПК України іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

07.07.2017 між громадянином ФРН ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та громадянкою ФРН ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було укладено шлюб, свідоцтво про шлюб № НОМЕР_3 (Копія свідоцтва про шлюб, справжність перекладу та вірність копії засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Франчук І.А.).

Копія паспорту громадянки ФРН ОСОБА_1 , № НОМЕР_5 виданого містом Фульда, 06.10.2012, справжність перекладу та вірність копії засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Франчук І.А.

Копія паспорту громадянина ФРН ОСОБА_2 , № НОМЕР_4 виданий містом Фульда, 17.08.2019, справжність перекладу та вірність копії засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Франчук І.А.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя громадянина ФРН ОСОБА_2 та громадянки ФРН ОСОБА_1 народились діти - донька ОСОБА_7 і син ОСОБА_8 .

Як вбачається із свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 , виданого Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 847 від 12.04.2025, та свідоцтва про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 , виданого Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 846 від 12.04.2025, батьками дітей записані громадянин ФРН ОСОБА_2 та громадянка ФРН ОСОБА_1 .

Діти народились в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, методом сурогатного материнства, а сурогатною матір`ю дитини стала громадянка України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується довідкою про генетичну спорідненість батьків (матері чи батька) з плодом № 805 від ІНФОРМАЦІЯ_2 ТОВ «РОДИННЕ ДЖЕРЕЛО» та довідкою про результати дослідження ДНК на встановлення імовірності батьківства.

ОСОБА_9 , громадянка України, яка надавала послуги сурогатного материнства та народила дітей, надала свою письмову згоду, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Франчук І.А. 21.02.2025, на визнання батьківства, згоду на встановлення опіки та батьківського піклування, заяву про визначення прізвища дитини.

Державна реєстрація народження проведена відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 65 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлення та оскарження батьківства визначається особистим законом дитини на момент її народження.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 123 Сімейного Кодексу України, у разі народження дружиною дитини, зачатої в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, здійснених за письмовою згодою її чоловіка, він записується батьком дитини. У разі перенесення в організм іншої жінки ембріона людини, зачатого подружжям (чоловіком та жінкою) в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, батьками дитини є подружжя.

Згідно п. 11 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року №52/5, у разі народження дитини жінкою, якій в організм було перенесено ембріон людини, зачатий подружжям у результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, державна реєстрація народження проводиться за заявою подружжя, яке дало згоду на таке перенесення. У цьому разі одночасно з документом, що підтверджує факт народження дитини цією жінкою, подається заява про її згоду на запис подружжя батьками дитини, справжність підпису на якій має бути нотаріально засвідченою, а також довідка про генетичну спорідненість батьків /матері чи батька/ з плодом. При цьому в графі "Для відміток" актового запису про народження робиться один з таких записів: "Матір`ю дитини, яка ідентифікована електронною системою охорони здоров`я за даними заяви про згоду на запис подружжя батьками дитини, є громадянка (прізвище, власне ім`я, по батькові)" або "Матір`ю дитини згідно з медичним свідоцтвом про народження є громадянка (прізвище, власне ім`я, по батькові)", а також зазначаються найменування закладу (установи), що видав(ла) довідку, дата її видачі та номер, дані нотаріуса (прізвище та ініціали, нотаріальний округ чи державна нотаріальна контора), дата та за яким реєстровим номером засвідчено справжність підпису жінки на заяві про її згоду на запис подружжя батьками дитини.

Відповідно до ст. ст. 2, 3 Конвенції ООН про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держави - учасниці поважають та забезпечують всі права, передбачені цією Конституцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я і народження дитини, її батьків чи законних опікунів або яких-небудь інших обставин.

Верховний федеральний суд ФРН у справі XII ZВ 320/17 від 20 березня 2019 року, предметом розгляду у якій було питання запису матір`ю в Німеччині саме особи, яка була записана такою у свідоцтві про народження в Україні відповідно до українського права, зробив такий висновок: «Запис в українському реєстрі про народження, а також видане на його підставі свідоцтво про народження, не є рішенням, яке може бути визнаним в розумінні частини 1 параграфу 108 Закону про провадження у справах сім`ї та з питань добровільної підсудності» (а.с. 6-28).

Відповідно до ч. 1 параграфу 108 («Визнання іноземних рішень») Закону ФРН «Про порядок розгляду сімейних справ та справ добровільної підсудності», за винятком рішень у справах про шлюб, рішення, прийняті за кордоном визнаються без особливого провадження (а.с. 29-31).

У рішеннях у справі «Меннессон проти Франції» скарга №65192/11 та у справі «Лабассе проти Франції» скарга №65941/11, Європейський суд з прав людини зазначив, що кожна країна має право заборонити сурогатне материнство на її території. Однак, Суд також визначив, що заборона сурогатного материнства не може впливати на дітей, народжених у такий спосіб за кордоном. У цьому контексті Суд висловив позицію, що країни, де сурогатне материнство заборонене, повинні визнати родинний зв`язок між дітьми, народженими від сурогатної матері за кордоном, та їхніми біологічними батьками, інакше буде мати місце порушення прав дітей на повагу до приватного та сімейного життя, гарантованого ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

З урахуванням висновку, викладеного у рішенні Верховного федерального суду ФРН XII ZВ 320/17 від 20 березня 2019 року, таке порушення прав може бути усунуто шляхом встановлення факту родинних відносин в суді України.

Дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що є достатньо підстав вважати, що громадянка ФРН ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю дітей - доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення вимог в повному обсязі.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст.ст. 3, 4, 11, 13,19, 107, 114, 293,294, 315 ЦПК України, суд вирішив:

1. Заяву задовольнити.

Встановити факт, що громадянка ФРН ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_5 , є матір`ю дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 847 від 12.04.2025; та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 846 від 12.04.2025, які народились у місті Києві шляхом використання допоміжних репродуктивних технологій.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

3. Заявник: ОСОБА_3 , громадянка Федеративної Республіки Німеччина, зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ; паспорт № НОМЕР_5 ;

Заінтересована особа-1: ОСОБА_2 , громадянин Федеративної Республіки Німеччина, зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ; паспорт № НОМЕР_4 ;

Заінтересована особа-2: Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), адреса: м. Київ, бул. Вацлава Гавела, 1/28, .

Суддя: