Провадження номер 2-з/756/201/25
У Х В А Л А

про забезпечення позову

31 грудня 2025 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шролик І.С.,

секретар судового засідання - Лисенко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

29 грудня 2025 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Проценко М.М. звернувся до суду зі заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, що належить ОСОБА_2 ; вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не виключно: державну реєстрацію права власності та інших речових прав, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачу у володіння та користування третім особам, передачу в іпотеку, заставу, статутний капітал, спільну діяльність, будь-якого іншого обтяження стосовно двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, що належить ОСОБА_2 . Виконання ухвали з питань забезпечення позову здійснити негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Примірник ухвали про забезпечення позову одночасно з направленням заявнику направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів, в тому числі Оболонський районний відділ державної виконавчої служби м.Київ Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ).

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є співвласниками двокімнатної квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 14 травня 2010 року.

Між ПАТ «Астра Банк» та ОСОБА_4 26 квітня 2012 р. укладений кредитний договір № 30005 від 26 квітня 2012 р.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_4 своїх зобов`язань за кредитним договором № 30005, 26 квітня 2012 р. між ПАТ «Астра Банк» та ОСОБА_3 і ОСОБА_1 укладений Іпотечний договір від 26 квітня 2012 р. Згідно якого предметом іпотеки є двокімнатна квартира АДРЕСА_2 .

В подальшому, 02 грудня 2013 р. між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» укладений Договір Купівлі-продажу прав вимоги від 02 грудня 2013 р.

17 травня 2018 р. ПАТ «Дельта Банк» уклав із ТОВ «А.В.Л.» договір купівлі-продажу майнових прав № 495/К від 17.05.2018 р., а також договір відступлення права вимоги за іпотечним договором. Відповідно до умов договору купівлі-продажу майнових прав № 495/К ПАТ «Дельта Банк» передав у власність ТОВ «А.В.Л.» майнові права за договорами, які визначені додатком до Договору.

В подальшому 17 липня 2018 р. ТОВ «А.В.Л.» уклав із ОСОБА_5 договір купівлі-продажу нерухомого майна, який був посвідчений приватним нотаріусом. Шляхом продажу предмета іпотеки Іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Пізніше, 19 липня 2019 р. ОСОБА_5 уклав із ОСОБА_2 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 .

Посилаючись на ту обставину, що заявниця ОСОБА_1 не погоджувала і не давала згоди на продаж своєї двокімнатної квартири АДРЕСА_1 в рахунок погашення кредитного боргу, такий продаж проведений без відома, згоди і присутності ОСОБА_1 , з порушенням процедури, визначеної ст. 38 Закону України «Про іпотеку», заявниця має намір подати позов до ОСОБА_2 про витребування спірної квартири з її незаконного володіння.

З метою недопущення подальшого відчуження квартири, просить забезпечити позов.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 грудня 2025 року заяву передано для розгляду судді Шролик І.С.

Дослідивши матеріали заяви, подані в її обґрунтування докази приходжу до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Частиною 1 ст.151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зі змісту поданої заяви та обґрунтування наявного спору про право, щодо майбутніх позовних вимог встановлено, що предметом спору, який заявниця має намір подати є майнові права на квартиру АДРЕСА_2 , що придбана ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу.

Судом досліджена інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 23 грудня 2025 року та копії договорів купівлі-продажу від 17 липня 2018 року та від 19 липня 2019 року, з яких встановлено, що квартира АДРЕСА_2 за договором купівлі-продажу від 19 липня 2019 року відчужена ОСОБА_2 .

Також судом досліджений витяг з реєстру територіальної громади м.Києва про зареєстроване місце проживання ОСОБА_6 з 29 листопада 2011 року за вищезазначеною адресою.

Досліджено свідоцтво про право власності від 14 травня 2010 року, відповідно до якого ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , в рівних частках є власниками квартири АДРЕСА_2 , в порядку приватизації.

З відкритих джерел ЄДРСР судом встановлено, що Постановою Верховного Суду від 26 листопада 2025 року у справі № 756/10766/21 касаційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 листопада2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 31 липня 2024 року змінено в частині мотивів відмови ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог. Щодо неналежно обраного способу захисту.

Враховуючи зазначені вище обставини, а також те, що нерухоме майно квартира № квартира АДРЕСА_2 , може бути відчужена ОСОБА_2 , суд приходить до висновку, що на даний час є всі підстави припускати, що не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в подальшому. Отже застосування вказаних заходів забезпечення у вигляді арешту нерухомого майна квартири, відповідатиме призначенню та меті застосування забезпечення.

Обираючи вид забезпечення позову, суд враховує інтереси заявниці, інтереси відповідача ОСОБА_2 , як нового власника права якої можуть бути обмежені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, а також відповідність (співмірність) забезпечення позову, який просить застосувати позивач, вимогам, які можуть бути пред`явлені в майбутньому та примусовому виконанню судового рішення на забезпечення якого скеровано заходи забезпечення.

Відтак, суд вважає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, через можливе відчуження квартири.

Отже, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити частково, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке на праві власності зареєстроване за ОСОБА_2 , з метою неможливості його відчуження.

При цьому суд вважає за доцільне в решті заявлених вимог відмовити, вважаючи достатнім застосування одного виду забезпечення позову, шляхом заборони вчиняти дії щодо відчуження об`єкту нерухомого майна.

Також суд вважає зайвим застосування забезпечення у вигляді заборони усім суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно та усім реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомості, оскільки ці дії охоплюються забезпеченням у вигляді арешту.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити частково.

Накласти арештна двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), шляхом заборони її реалізації (відчуження).

Виконання ухвали з питань забезпечення позову здійснити негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

В задоволенні решти частини вимог відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 31 грудня 2025 року

Суддя І.С. Шролик