РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відвід

02 січня 2025 року

м. Рівне

Справа № 559/3288/23

Провадження № 22-з/4815/6/25

Рівненський апеляційний суд у складі судді Хилевича С.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Боймиструка С.В. та Шимківа С.С. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною власністю подружжя та поділ майна,

в с т а н о в и в :

В провадженні Рівненського апеляційного суду перебуває справа №559/3288/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 27 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною власністю подружжя та поділ майна.

Для розгляду вказаної апеляційної скарги протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29 жовтня 2024 року визначено колегію суддів у складі: Гордійчук С.О., Боймиструка С.В., Шимківа С.С.

23 грудня 2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подано заяву про відвід суддів Боймиструка С.В. та Шимківа С.С., яка була зарестрована канцелярією суду 25 грудня 2024 року.

В обгрунтування заяви ОСОБА_1 зазначено, що судді Боймиструк С.В. та Шимків С.С. брали участь у даній справі (провадження № 22-ц/4815/759/24) при винесенні ухвали про повернення його апеляційної скарги від 10 червня 2024 року, яка скасована постановою Верховного Суду. Зауважує, що справі № 559/3288/23 на даний час в Рівненському апеляційному суді присвоєно номер провадження 22-ц/4815/1336/24 і зазначені судді повторно входять до складу колегії суддів, які мають розглядати дану справу. Тому вказані обставини викликають у ОСОБА_1 об`єктивні побоювання у необ`єктивності та упередженості суддів Боймиструка С.В. та Шимківа С.С. при розгляді даної справи. Вважає, що враховуючи положення ч. 3 ст. 37 та ч. 1 ст. 39 ЦПК України судді Боймиструк С.В. та Шимків С.С. були зобов`язані заявити самовідвід.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 30 грудня 2024 року заявлений ОСОБА_1 відвід суддям Боймиструку С.В. та Шимківу С.С. визнано необґрунтованим, тому це питання передано в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України, для визначення судді, який не входить до складу суду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 грудня 2024 року заявлений ОСОБА_1 відвід суддям Боймиструку С.В. та Шимківу С.С. передано на розгляд судді Хилевичу С.В.

Перевіривши доводи заявленого ОСОБА_1 відводу апеляційний суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання також не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст. 36 ЦПК України).

Згідно із ч. 3 ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 7 ст. 56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Приймаючи присягу, суддя бере на себе зобов`язання, зокрема, безсторонньо, неупереджено та незалежно здійснювати правосуддя.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд. Проте право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом. Відвід має бути обґрунтований посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них. Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 27 березня 2024 року у справі №559/3288/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною власністю подружжя та поділ майна надійшла до Рівненського апеляційного суду 10 травня 2024 року.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 29 травня 2024 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху із наданням п`ятиденного строку для усунення недоліків з дня вручення заявнику копії ухвали. Роз`яснено, що у випадку невиконання вимог ухвали в зазначений строк апеляційну скаргу буде визнано неподаною і повернуто особі, яка її подала.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 10 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 27 березня 2024 року повернуто особі, яка її подала. Повертаючи апеляційну скаргу, апеляційний суд вказав, що копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 29 травня 2024 року доставлена до електронного кабінету представника ОСОБА_1 - адвоката Мацея А. М. у підсистемі "Електронний суд" 29 травня 2024 року, а недоліки скарги мали бути усунені до 03 червня 2024 року включно, однак заявником вимоги ухвали від 29 травня 2024 року у встановлений судом строк не виконано.

Постановою Верховного Суду від 09 жовтня 2024 року ухвалу Рівненського апеляційного суду від 10 червня 2024 року скасовано, а справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Супровідним листом від 12 листопада 2024 року Рівненський апеляційний суд направив ОСОБА_1 копію ухвали Рівненського апеляційного суду від 29 травня 2024 року для виконання, котра була вручена йому 11 грудня 2024 року, що підтверджується його підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, яке наявне у матеріалах справи.

Відтак, оскільки ухвала Рівненського апеляційного суду від 29 травня 2024 року про залишення без руху апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 27 березня 2024 року та надання строку для усунення недоліків апеляційної скарги щодо сплати судового збору Верховним Судом не скасована, є чинною і заявником не була виконана, тобто справа апеляційним судом по суті не вирішувалась.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що судом касаційної інстанції справа № 559/3288/23 скерована до Рівненського апеляційного суду для продовження розгляду зі стадії відкриття провадження, однак не на новий судовий розгляд, тому підстави для відводу суддів Боймиструка С.В. та Шимківа С.С., які передбачені ч. 3 ст. 37 ЦПК України, відсутні.

Будь-яких інших обгрунтувань на підтвердження побоювань ОСОБА_1 у необ`єктивності та упередженості суддів Боймиструка С.В. та Шимківа С.С. при розгляді цієї справи заява про відвід не містить, а відтак підстави для застосування п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України відсутні.

Отже, надавши належну оцінку доводам заявленого ОСОБА_1 відводу апеляційний суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні, позаяк наведені в ньому мотиви не можуть бути підставою для відводу суддів Боймиструка С.В. та Шимківа С.С. відповідно до вимог ст. ст. 36, 37 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 40 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відвід суддів Рівненського апеляційного суду Боймиструка С.В. та Шимківа С.С.

Суддя Рівненського апеляційного суду С.В. Хилевич