Справа № 132/2054/25
Ухвала

Іменем України

30 грудня 2025 року місто КАЛИНІВКА

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Сєлін Є.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі його Вінницької філії про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з розподілу природного газу,

ВСТАНОВИВ:

На адресу Калинівського районного суду Вінницької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі його Вінницької філії про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з розподілу природного газу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2025 року, визначено склад суду з розгляду заяви про видачу судового наказу: головуючого суддю Сєліна Є.В.

Вивчивши матеріали заяви, дослідивши наявні у ній письмові докази, суд висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За частиною першої статті 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Пунктом 3 частини першої статті 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Вимоги щодо форми та змісту заяви про видачу судового наказу визначені в статті 163 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Згідно частини третьої статті 163 ЦПК України , до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається з поданої заяви, Товариством з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі його Вінницької філії заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з розподілу природного газу, яка виникла за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 , ЕІС-код 56ХМ01F71599070R), за період з 01 жовтня 2023 року по 30 квітня 2025 року, у розмірі 2578грн.05коп.; трьох відсотків річних у розмірі 15грн.85коп.; інфляційних втрат у розмірі 38грн.03коп., на підтвердження якої до заяви додано документи, що підтверджують дані обставини.

Проте, до моменту подачі заяви про видачу судового наказу та видачі судового наказу, боржник ОСОБА_1 надала суду квитанцію № 251044105, видану 20.06.2025 року АТ «Перший Український Міжнародний банк», згідно якої заборгованість за послугу з розподілу природного газу (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) сплачено у розмірі 3867грн.08коп.

З урахуванням вищенаведеного, судом встановлено, що на момент звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі його Вінницької філії із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з розподілу природного газу (23.06.2025 року), дана заборгованість, яка виникла за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 , ЕІС-код 56ХМ01F71599070R), за період з 01 жовтня 2023 року по 30 квітня 2025 року, у розмірі 2578грн.05коп.; трьох відсотків річних у розмірі 15грн.85коп.; інфляційних втрат у розмірі 38грн.03коп., була добровільно сплачена боржником (20.06.2025 року).

Таким чином, суд вважає, що заявник не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його вимога про повторне стягнення з боржника заборгованості за надані йому послуги з розподілу природного газу, яка виникла за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 , ЕІС-код 56ХМ01F71599070R), за період з 01 жовтня 2023 року по 30 квітня 2025 року, у розмірі 2578грн.05коп.; трьох відсотків річних у розмірі 15грн.85коп.; інфляційних втрат у розмірі 38грн.03коп.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що необхідно відмовити у видачі судового наказу.

При цьому, суд розяснює заявнику наслідки відмови у видачі судового наказу, а саме, згідно з частиною першою статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно з частиною другою статті 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.163-166, 258-261, 353, 354, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі його Вінницької філії у видачі судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з розподілу природного газу.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Копію цієї ухвали невідкладно надіслати на адресу заявника.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя