Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2517/25
Провадження № 2/376/1438/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року Сквирський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді: Коваленка О.М.,

при секретарі: Таранчук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Сквирської міської ради, в інтересах дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Сквирської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

Встановив:

Представник позивача Органу опіки та піклування Сквирської міської ради - Валентина Левіцька звернувся до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 , орган, що видав 3243, дата видачі 04,10.2022, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , є матір`ю малолітньої ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до свідоцтва про народження, виданого Сквирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), дата видачі 06.02.2025 року, актовий запис № 12, серія НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 має другу групу інвалідності відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серія КИО-1 № 0370462.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 7 від 06 лютого 2025 року відомості про батька ОСОБА_1 записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

ОСОБА_2 під час вагітності на обліку не перебувала. Не мала постійного місця проживання, оскільки під час проведення обстеження умов проживання було складено акт обстеження умов проживання та зафіксовано, що умови проживання незадовільні, будинок в аварійному стані, відсутні вікна, електропостачання, газопостачання, водопостачання, необхідні меблі. Після пожежі в одній із кімнат ніякі ремонтні роботи не проводились.

Проживала ОСОБА_3 у співмешканців, а останні місяці вагітності у батька з мачухою.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народила дівчинку, про що було отримано лист комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київська обласна дитяча лікарня № 2» від 03 лютого 2025 року № 01-66/108. в якому також зазначили, що ОСОБА_3 є особою з інвалідністю II групи та має часту невмотивовану зміну настрою та поведінки, прояви агресії.

У зв`язку з тим, що громадянка ОСОБА_4 не мала де проживати зі своєю новонародженою дитиною, не мала навиків догляду за немовлям, була влаштована з дитиною до дитячого відділення КНП СМР «Сквирська центральна міська лікарня».

20 лютого 2025 року ОСОБА_2 написала заяву про влаштування її малолітньої дитини до сім`ї патронатного вихователя у зв`язку з складними життєвими обставинами та неналежними побутовими умовами. Рішенням виконавчого комітету Сквирської міської ради від 21 лютого 2025 року № 3/4 «Про тимчасове влаштування малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в сім`ю патронатного вихователя» ОСОБА_1 влаштовано до сім`ї патронатного вихователя, де вона перебуває по теперішній час.

Фахівцями комунальної установи Сквирської міської ради «Центр надання соціальних послуг» було проведено з ОСОБА_2 роботу щодо усвідомлення материнства, запропоновано їй допомогу психолога, але вона відмовилась, повідомивши, що у неї новий чоловік (цивільний), з яким вона проживає за адресою АДРЕСА_2 .

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 21 березня 2020 року ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який був влаштований до КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини в м. Біла Церква», а потім усиновлений.

За час перебування малолітньої ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_4 , в сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_6 (з 24 лютого 2025 року по теперішній час) ОСОБА_2 ні разу не поцікавилась станом здоров`я, розвитком, умовами проживання своєї доньки. Ні разу не спілкувалась з патронатним вихователем стосовно потреб її дитини (ні очно, ні в телефонному режимі).

Рішенням виконавчого комітету Сквирської міської ради від 12 серпня 2025 року № 58/18 «Про затвердження висновку органу опіки та піклування Сквирської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітньої дитини ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_4 » затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 8 ст.7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Керуючись ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування та ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини орган опіки та піклування Сквирської міської ради вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, щодо її малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини матір`ю, свідомого нехтування своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення Відповідача до своїх батьківських обов`язків.

Відповідачка ніяким чином не піклувалася про свою дитину, не проявляла заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування.

Відповідачка, покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не приймає ніякої участі у вихованні та утриманні дитини.

На підставі вищезазначеного та з урахування заяви про зміну позовних вимог представник органу опіки та піклування Сквирської міської ради звертається до суду з даним позовом та просить суд:

1.Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

2.Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання її малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів їх заробітку або доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму громадян для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивача органу опіки та піклування Сквирської міської ради в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлені належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки (а.с.26), клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надсилали, причини неявки в судове засідання суду не повідомляли.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялася судом належним чином, в порядку ч.ч. 5, 6 ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки про виклик рекомендованим листом за адресою останнього відомого місця проживання відповідача (а.с.21,31), причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, а також відзив на позов відповідач не подавала, тим самим, судом відзначається, що відповідач не скористалася своїм правом на участь в судовому засіданні, надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог.

При цьому, суд зауважує, що відповідно до п. 2. ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 131 ЦПК України Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Представник Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області Шеремет Олена в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду клопотання про проведення судового засідання без представника служби, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с.22).

Патронатний вихователь малолітньої ОСОБА_1 - ОСОБА_6 подала до суду клопотання в якому просила проводити судове засідання без її участі та без застосування фіксування судового засідання технічними засобами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.29)

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання на підставі вимог ст. ст.211,247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 , орган, що видав 3243, дата видачі 04,10.2022, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , є матір`ю малолітньої ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження, виданого Сквирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), дата видачі 06.02.2025 року, актовий запис № 12, серія НОМЕР_2 (а.с.4).

ОСОБА_2 має другу групу інвалідності, що підтверджується копією Довідки до акту огляду МСЕК серія КИО-1 № 0370462 (а.с.16).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 7 від 06 лютого 2025 року відомості про батька ОСОБА_1 записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.5).

Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Сквирської міської ради «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 12.08.2025 року - ОСОБА_2 під час вагітності на обліку не перебувала. Не мала постійного місця проживання, оскільки під час проведення обстеження умов проживання було складено акт обстеження умов проживання та зафіксовано, що умови проживання незадовільні, будинок в аварійному стані, відсутні вікна, електропостачання, газопостачання, водопостачання, необхідні меблі. Після пожежі в одній із кімнат ніякі ремонтні роботи не проводились (а.с.12).

Проживала ОСОБА_3 у співмешканців, а останні місяці вагітності у батька з мачухою.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народила дівчинку, про що було отримано лист комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київська обласна дитяча лікарня № 2» від 03 лютого 2025 року № 01-66/108. в якому також зазначили, що ОСОБА_3 є особою з інвалідністю II групи та має часту невмотивовану зміну настрою та поведінки, прояви агресії (а.с.15).

У зв`язку з тим, що громадянка ОСОБА_4 не мала де проживати зі своєю новонародженою дитиною, не мала навиків догляду за немовлям, була влаштована з дитиною до дитячого відділення КНП СМР «Сквирська центральна міська лікарня».

20 лютого 2025 року ОСОБА_2 написала заяву про влаштування її малолітньої дитини до сім`ї патронатного вихователя у зв`язку з складними життєвими обставинами та неналежними побутовими умовами.

Рішенням виконавчого комітету Сквирської міської ради від 21 лютого 2025 року № 3/4 «Про тимчасове влаштування малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в сім`ю патронатного вихователя» ОСОБА_1 влаштовано до сім`ї патронатного вихователя, де вона перебуває по теперішній час (а.с.6,7).

Фахівцями комунальної установи Сквирської міської ради «Центр надання соціальних послуг» було проведено з ОСОБА_2 роботу щодо усвідомлення материнства, запропоновано їй допомогу психолога, але вона відмовилась, повідомивши, що у неї новий чоловік (цивільний), з яким вона проживає за адресою АДРЕСА_2 .

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 21 березня 2020 року ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який був влаштований до КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини в м. Біла Церква», а потім усиновлений (а.с.8-10).

Також, з Висновку органу опіки та піклування Сквирської міської ради від 12.08.2025 року вбачається, що за час перебування малолітньої ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_4 , в сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_6 (з 24 лютого 2025 року по теперішній час) ОСОБА_2 ні разу не поцікавилась станом здоров`я, розвитком, умовами проживання своєї доньки. Ні разу не спілкувалась з патронатним вихователем стосовно потреб її дитини (ні очно, ні в телефонному режимі) (а.с.12).

Рішенням виконавчого комітету Сквирської міської ради від 12 серпня 2025 року № 58/18 «Про затвердження висновку органу опіки та піклування Сквирської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітньої дитини ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_4 » затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.11).

Відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 8 ст.7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Керуючись ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування та ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини орган опіки та піклування Сквирської міської ради вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, щодо її малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини матір`ю, свідомого нехтування своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення Відповідача до своїх батьківських обов`язків.

Відповідачка ніяким чином не піклується та не піклувалася про свою дитину, не проявляла заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування.

Відповідачка, покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не приймає ніякої участі у вихованні та утриманні дитини.

Вищезазначені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове не бажання виконувати відносно дітей батьківські обов`язки покладені на відповідачку законом. Вихованням, доглядом та утриманням дітей займається позивач. Позивачем створені всі умови для нормального розвитку дітей.

Відповідачка повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не проявляє до дитини любові, уваги та турботи.

В силу ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України .

Відповідно до ч. ч.8,10 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

В ст.155 СК України вказано, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У ч.1,2 ст.157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до ст.141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Частиною 1 ст.164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав.

В ч.1 п.2 ст.164 СК України вказано, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.п.15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» із змінами, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надаються дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, та і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею 165 СК України визначено перелік осіб, які мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Такими особами є один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років.

Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перебуває в сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_6 , а тому позивач орган опіки та піклування Сквирської міської ради в інтересах дитини, відповідно до вимог ст. 165 СК України має право звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідачку.

За таких обставин та з урахуванням всього наведеного суд вважає за необхідне позбавити відповідачку батьківських прав, щодо малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки судом встановлено, що відповідачка ухиляється без поважних причин від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням дітей, піклуванням про їх всебічний розвиток, про стан здоров`я не займається, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Частиною 3 ст.166 СК України передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину . Аналогічна позиція виражена і в абз. 7 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року в якому вказано , що одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно з вимогами с т. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

За таких обставин та відповідно до вимог ст. 166 СК України суд вважає за необхідне задовольними вмогу позивача про стягнення аліментів з відповідачки та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання її малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів їх заробітку або доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму громадян для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р. (ратифікована Україною 27.02.1991р., дата набуття чинності для України 27.09.1991р.), ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.7,19,141, 150, 151, 155, 157, 164, 165,191 СК України, п. п. 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 2,4,12 , 13 , 76,81, 211,247,258 ,259, 263-265 , 273, 351,352,354,430 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в:

Позовну заяву Органу опіки та піклування Сквирської міської ради, в інтересах дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Сквирської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів- задовольнити в повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання її малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів їх заробітку або доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму громадян для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Проводити стягнення аліментів з дати подачі позовної заяви, а саме з 26.08.2025 року.

Рішення в частині місячного стягнення аліментів підлягає до негайного виконання.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: О.М. Коваленко