Справа № 607/5206/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2025 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої судді Черніцької І.М.

- за участю секретаря судового засідання Кокітко І.В.

сторони в судове засідання не з`явились

розглянувши у загальному позовному проваджені у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про визнання прав власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулись в суд із позовом до Тернопільської міської ради та просила визнати за нею право власності на квартиру за АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог позивач вказала що квартира за АДРЕСА_1 належала її матері ОСОБА_2 на праві приватної власності. Спірна квартири є кооперативною та за неї повністю сплачено пайові внески у 1991 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 мати померла. Після її смерті відкрилася спадщина за законом на належне їй майно. Спадщину прийняли вона, чоловік ОСОБА_3 та діти ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік матері ОСОБА_3 . Спадщину після його смерті прийняв син ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її сестра ОСОБА_4 , яка склала в її користь заповіт. Вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер брат ОСОБА_5 . Вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину за зконом. Інші спадкоємці відсутні.

Постановою державного нотаріуса Першої Тернопільської державної нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 березня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 червня 2025 року, яку занесено до протоколу судового засідання, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Відповідач подав відзив на позов. Вказав, що в матеріалах справи відсутні докази реєстрації права власності на спірну квартиру за спадкодавцями. Оскільки за життя спадкодавець належним чином не оформив права власності на квартиру, а тому вважає, що спадкоємець також не набуває такого права. Посилаючись на наведене, просив слухати справи за їх відсутності.

У судове засідання позивач не з`явилась, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо її адвокат Яворський А.В. подав заяву про розгляд справи у їх відсутності та просив позов задовольнити.

Представник Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений в установленому законом порядку. Попередньо подав заяву про слухання справи за їх відсутності. Щодо прийняття рішення у даному спорі покладаються на думку суду.

Судом встановлено, що згідно архівного витягу із протоколу №13 засідання виконкому Тернопільської міської ради від 10.07.1975 року за №579 вирішено затвердити рішення загальних зборів членів кооперативу в частині прийняття в члени кооперативу працівника комбайнового заводу ОСОБА_6 , видати ОСОБА_6 ордер на квартиру АДРЕСА_2 , на склад сім`ї три особи( він, дружина донька).

З Архівного витягу з протоколу №11 засідання виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 27.05.1983 року №410 встановлено, що вирішено переоформити орден на кооперативну квартиру АДРЕСА_3 з прізвища ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , на його дружину ОСОБА_7 , склад сім`ї три особи (вона та дві доньки).

Згідно довідки ДП 2 ЖЕК №13 ЖБК за № 24 від 16.03.2018 року встановлено, що пайові внески за квартири АДРЕСА_1 було виплачені повністю у 1991 році ОСОБА_8 .

Згідно довідки Тернопільської міської ради за № 6717-Ф/2025 від 11.03.2025 року встановлено, що відбулось перейменування вулиці та зміна нумерації будинку, а саме АДРЕСА_4 на АДРЕСА_5 на підставі рішень Тернопільської міської ради від 26 серпня 1991 року та від 12.12.1991 року.

За життя ОСОБА_2 право власності на кооперативну квартиру не оформила у встановленому законом порядку, що підтверджується довідкою ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» за № 161 від 26.01.2016 року та інформацією з державного реєстру речових прав від 12.03.2025 року.

Згідно інформації Тернопільського державного нотаріального архіву від 28.08.2025 року встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_6 1979-2004 рок не заводилась.

З технічного паспорту на спірну квартиру слідує, що загальна площа квартири 49.9 кв.м., житлова- 33.8 кв.м.

Позивач ОСОБА_9 є донькою ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 16.07.1994 року.

ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 26.12.1998 року.

21 червня 1987 року ОСОБА_7 зареєструвала шлюб із ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 21.06.1987 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_12 .

Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_6 народився син ОСОБА_5 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження за № 6 від 23.січня 2025 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 27.07.2015 року.

Після її смерті відкрилась спадщина за законом на належне майно, у тому числі на належну спірну квартиру.

З матеріалів спадкової справи № 864/2015 від 07.12.2015 року встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_8 прийняли: донька ОСОБА_1 шляхом подання до нотконтори заяви про прийняття спадини 07.12.2025 року; чоловік ОСОБА_3 , син ОСОБА_5 та донька ОСОБА_4 шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Заповіти від імені ОСОБА_8 не посвідчували, що підтверджується інформаційною довідкою з Спадкового реєстру за № 742363449 від 07.12.2015 року.

Крім того, спадкоємці ОСОБА_1 ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 частково оформили спадкові права після смерті ОСОБА_8 отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки

Постановою державного нотаріуса Першої Тернопільської державної нотаріальної контори спадкоємцям відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартири, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 від 18.06.2018 року.

Спадщину після його смерті прийняв син ОСОБА_5 , шляхом подання до нотконтори 29.11.2018 року заяви про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи №с926/2018 від 29.11.2018 року.

Заповіти від імені ОСОБА_3 не посвідчували, що підтверджується інформаційною довідкою з Спадкового реєстру за № 54282880 від 29.11.2018 року.

Крім того, ОСОБА_5 частково оформив спадкові права після смерті батька, отримавши свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку.

Інші спадкоємці за законом чи за заповітом відсутні.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_13 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 від 04.04.2019 року.

За життя, ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповіла все майно ОСОБА_1 , а у випадку її смерті до відкриття спадщини або відмови від її прийняття, усунення від права на спадкування, заповіла ОСОБА_14 , що стверджується заповітом посвідченим державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори від 19.03.2018 року, зареєстрованим в реєстрі за № 6-479.

Позивач, як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину шляхом подання до нотконтори заяви про прийняття спадщини 13 травня 2019 року, що стверджується матеріалами спадкової справи № 368/2019 від 13.05.2019.

Постановою нотаріуса Першої тернопільської державної нотаріальної контори від 09.12.2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну квартиру у зв`язку з відсутність правовстановлюючих документів.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_9 від 10.10.2023 року.

Після його смерті відкрилась спадщина за законом на належне йому майно, у тому числі, на належну частку спірної квартири .

Спадщину після його смерті прийняла позивач шляхом подання до нотконтори 22 січні 2024 року заяви про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи № 54/2024 від 22.01.2024 року.

Заповіти від імені ОСОБА_15 не посвідчували, що підтверджується інформаційною довідкою з Спадкового реєстру за № 75514669 від 22.01.2024 року.

Інші спадкоємці за законом чи за заповітом спадщини не приймали

Постановою нотаріуса Першої тернопільської державної нотаріальної контори від 09.12.2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру після смерті ОСОБА_5 , у зв`язку з відсутність правовстановлюючих документів.

Згідно довідки ДП -2 ЖЕК 13 ЖБК за 3 48 від 30.12.2024 року встановлено, що квартира за АДРЕСА_1 є кооперативною. Власник ОСОБА_8 була зареєстрована за даною адресою з 12.11.1975 року, померла ІНФОРМАЦІЯ_7 ; чоловік ОСОБА_3 зареєстрований з 23.09.1987 року; син ОСОБА_5 , зареєстрований з 13 січня 1988 року; донька ОСОБА_1 зареєстрована з 06.03.1991 року та знята з реєстраційного обліку 07.06.2001 року; донька ОСОБА_4 зареєстрована з 05.06.2013 року.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року.

За змістом вимог ст. 12 ЗУ Про власність( який діяв на час виникнення спірних правовідносин), основою створення власності є праця громадян та громадянин набуває право власності на майно з підстав, не заборонених законом, або отримує в результаті спадщини або здійснення інших угод.

В силу вимог ст. 15 ЗУ Про власність, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Тому в разі, коли право на пай в зв`язку з повною виплатою якого виникло право власності на гараж в гаражному кооперативі належало й іншим особам ( другому з подружжя, членам сім`ї члена кооперативу), останні з цих підстав набувають право власності на гараж пропорційно частці їх паю в загальній сумі внесеного за гараж пайового внеску.

Згідно з вимогами ст. 49 ЗУ Про власність, володіння майном вважається правомірним, якщо інше не було встановлено судом, арбітражним судом, третейським судом.

Виходячи з роз`яснень, викладених у п. 8 Постанови пленуму ВСУ від 28.06.1991 року за №5 Про практику розгляду судами цивільних справ, пов`язаних із діяльністю гаражно-будівельних кооперативів, у справах про право на пай і на гараж судам належить виходити з того, що член гаражно-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатися ним на свій розсуд продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом.

Відповідно до вимог ст. 3 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01 липня 2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Про практику розгляду цивільних справ про спадкування, державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_6 був членом кооперативу працівників комбайнового заводу та йому була надана кооперативна квартир за АДРЕСА_1 . Після його смерті ордер на спірну квартиру переоформлено на дружину ОСОБА_11 та внесені відповідні зміни у списки пайовиків кооперативу. ОСОБА_11 повністю сплачено пайові внески за спірну квартиру у 1991 році., що підтверджується довідкою ДП 2 ЖЕК ЖБК №24 від 16.03.2018 року та архівним витягом з протоколу засідання виконавчого комітету ТМР від 27.05.1983 року №410.

Таким чином, в судовому засіданні встановленого факт набуття ОСОБА_11 права власності на спірну квартиру.

Згідно з вимогами ч. 1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

В силу вимог ч. 1 ст.1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

За нормами ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з вимогами ст. ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1273 ЦК спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

В силу вимог ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ст. 1296 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина за законом на належну їй квартиру за АДРЕСА_1 .

Спадщину прийняли її чоловік ОСОБА_3 , діти ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожен з них успадкував по частині спірної квартири.

Постановою нотаріуса Першої тернопільської державної нотаріальної контори спадкоємцям відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на належну частку квартири, у зв`язку з відсутність правовстановлюючих документів.

Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняв його син ОСОБА_5 як спадкоємець за законом першої черги. Інші спадкоємці відсутні. Таким чином, ОСОБА_5 після смерті батька успадкував належну йому 1/4 частину спірної квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , яка склала заповіт в користь позивача. ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняла спадщину та успадкувала після смерті ОСОБА_4 належну їй 1/4 частину спірної квартири.

Постановою нотаріуса Першої тернопільської державної нотаріальної контори Сиротинській Т.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну частку квартири, у зв`язку з відсутність правовстановлюючих документів.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина за законом на належні йому 2/4 () частину спірної квартири ( він успадкував після смерті матері та успадкував після смерті батька).

Згідно з вимогами ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

В силу вимог ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач є рідною сестрою ОСОБА_5 , а тому є спадкоємцем другої черги за законом. Інші спадкоємці спадщини не приймали.

Позивач як спадкоємець другої черги за законом у встановленому законом порядку спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла

Таким чином, позивач після смерті брата ОСОБА_5 успадкувала належні йому 2/4 частики спірної квартири.

Постановою нотаріуса Першої тернопільської державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на належну частку квартири, у зв`язку з відсутність правовстановлюючих документів.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру за АДРЕСА_1 , яку вона успадкувала у наступному порядку: частину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 матері ОСОБА_8 , за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_4 та за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 брата ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12,81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.392 Цивільного кодексу України, суд ,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування право власності на квартиру за АДРЕСА_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників спору:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 .

Відповідач: Тернопільська міська рада, вул. Листопадова, 5 м.Тернопіль, .

Повне рішення складено 20 жовтня 2025 року.

Головуюча І.М. Черніцька