КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 369/3289/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.

при секретарі Черняк Д. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 квітня 2024 року в складі судді Волчка А. Я.,

встановив:

28.02.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18 вересня 2022 року о 22 год. 10 хв. на а/д Київ-Одеса, с. Віта Поштова, вул. Янтарна, відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі -ДТП) за участю транспортного засобу ВАЗ, д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу Volkswagen, д/н НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 листопада 2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №208723357.

Згідно з Полісом №208723357 розмір страхової суми за шкоду завдану майну на одного потерпілого становить 130 000 грн.

На виконання ст. 33, 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач надіслав ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» повідомлення про ДТП та заяву про виплату страхового відшкодування.

З метою виявлення справедливого розміру матеріального збитку, спричиненого транспортному засобу в результаті ДТП, позивач звернувся до ТОВ «Клевер Експерт» та уклав договір про проведення експертної оцінки. Витрати за проведення оцінки складають 4 000 грн.

На виконання умов даного договору ТОВ «Клевер Експерт» складено Звіт про визначення вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №287/09-22 від 03.10.2022, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту ТЗ Volkswagen, д/н НОМЕР_2 , становить 263 292, 43 грн, а вартість матеріального збитку (що становить вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу) становить 149 778,32 грн з урахуванням ПДВ, та 132 314, 61 грн без урахування 20% ПДВ.

Отже, враховуючи п. 9.4 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового відшкодування, що підлягає сплаті з боку страховика, становить 130 000 грн, враховуючи максимальний розмір страхової суми за шкоду, завдану майну.

Враховуючи, що ліміт відповідальності страховика становить 130 000 грн, а вартість відновлювального ремонту - 263 292,43 грн, позивачу з боку відповідача підлягає виплата різниці між вартістю відновлювального ремонту 263 292,43 грн та страховим відшкодуванням 130 000 грн, з додаванням витрат на проведення оцінки 4 000 грн, що становить 137 292, 43 грн.

Додатково позивач наполягає на стягненні з відповідача 5 000 грн в якості відшкодування моральної шкоди.

Зазначив, що в результаті протиправних дій відповідача було спричинено пошкодження його майна що безумовно вплинуло на якість його повсякденного життя, в тому числі за рахунок того, що позивач був вимушений витрачати час на пошук експертної організації звертатись до СТО та страхової компанії, звертатись за допомогою до юристів.

Посилаючись на вказані обставини, просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь: матеріальну шкоду у розмірі 133 292,43 грн; витрати по проведенню оцінки в розмірі 4 000 грн; моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 квітня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 137 292, 43 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої ДТП, 5 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ДТП. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1 422,92 грн.

06.07.2024 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 квітня 2024 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивачем не доведено розмір завданого збитку, а наданий ним звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №287/09-22 від 03.10.2022 є неналежним доказом. Акт огляду транспортного засобу, складений працівником ТОВ "Клевер експерт" від 21.09.2022, є нечитабельним, він не містить вказівки на місце розташування огляду автомобіля, чи були там умови належним чином дослідити його пошкодження. До огляду автомобіля ні він, ні страховик не залучались. Фотографії пошкодженого автомобіля відсутні, немає підтверджень, що ці пошкодження були завдані саме 18.09.2022, адже огляд проводився аж 21.09.2022. Вважає, що якісь пошкодження могли бути завдані як у процесі транспортування чи мали застарілий характер, тобто виникли до ДТП. Суд відхилив його клопотання про призначення товарознавчої експертизи з метою встановлення розміру завданих збитків, чим позбавив його можливості довести свою позицію. Вказаний звіт не містить зазначення, що він виконується для суду і що експерт повідомляється про кримінальну відповідальність.

Також є незрозумілим, чому моральний збиток не відшкодовується страховиком, адже сума відшкодування життю і здоров`ю потерпілого за його полісом явно перевищує стягнену з нього суму збитку.

25.10.2024 представник ОСОБА_1 - адвокат Ковалевська Д. С. подала відзив, в якому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу в апеляційній інстанції на користь ОСОБА_1 у розмірі 4 000 грн.

Посилається на те, що одразу після ДТП ОСОБА_1 поїхав на відому адресу ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» з метою повідомлення про ДТП та подачі документів, однак офіс страховика було зачинено, на дзвінки відповіді не було отримано. Тоді позивач звернувся до МТСБУ, яке повідомило про те, що ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» було позбавлено ліцензії та надано консультацію про необхідність провести незалежну оцінку, з метою визначення вартості матеріального збитку для виконання зобов`язань страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Оскільки ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», як на момент ДТП, так і на момент подання відзиву на апеляційну скаргу не ліквідований та не визнаний банкрутом, то позивач не набув права на отримання страхового відшкодування з МТСБУ, а тому позивачу довелось засобами поштового зв`язку направляти визначені законом документи до ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» та самостійно збирати докази понесених збитків, звертатись до незалежного оцінювача для проведення оцінки майна.

Зазначає, що в акті огляду зазначено дату огляду - 21.09.2022, хто його складав - оцінювач Баранком О. О. та місце огляду - АДРЕСА_1 .

Проведення огляду автомобіля за відсутності відповідача не є обставиною, що може ставити його під сумнів.

З фото з місця ДТП вбачається, що пошкодження на автомобілі є значними, передня частина автомобіля зазнала серйозних тільки видимих ушкоджень, а саме: капот, фара передня ліва, решітка радіатора, облицювання бампера, державний номерний знак автомобіля, ліве та праве переднє крило. І це лише видимі пошкодження, н е враховуючи прихованих.

Саме відповідач мав подати до страховика письмове повідомлення про ДТП та страховик мав направити свого експерта на огляд автомобіля позивача. Оскільки відповідачем не здійснено вказаного обов`язку по подачі письмового повідомлення про ДТП до страховика та враховуючи, що страховик фактично припинив свою діяльність, представник страховика не забезпечив проведення огляду автомобіля позивача.

Зобов`язання по виплаті моральної шкоди саме страховиком виникає в разі завдання шкоди здоров`ю фізичній особі.

Звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №287/09-22 від 03.10.2022 було виконано до пред`явлення позову у цій справі, а не під час її розгляду, указаний звіт не є висновком експерта, виконаним за зверненням учасника справи, а особа, яка виконувала звіт, є оцінювачем за напрямом 1.3 «Оцінка колісних транспортних засобів», тому вимоги статті 106 ЦПК України на вказані правовідносини не поширюється.

Міркування про необґрунтованість стягнення моральної шкоди є недоцільним з боку відповідача, адже настання ДТП сталось виключно через його вину.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Гордієнка П. В. пр призначення судової автотоварознавчої експертизи задоволено. Призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: Яка вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля Volkswagen Caravelle, реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на 18.09.2022 та станом на час проведення експертизи?

Мотивуючи своє рішення про призначення експертизи, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 звертався до суду першої інстанції з клопотанням про призначення судової товарознавчої експертизи, яке не було розглянуто судом першої інстанції.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - адвокат Федишин Ю. Ю. підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Ковалевська Д. С. просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Переглянувши справу за наявними в ній та додатково наданими доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (частина третя статті 16 ЦК України).

Відповідно до статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала в зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією з форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Відповідно до частин першої-третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені статтями 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Отже, шкода відшкодовується на загальних підставах, що передбачає наявність складу цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

У частині першій статті 81 ЦПК України закріплено загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків наявності підстав звільнення від доказування.

Конкретні доказові презумпції передбачені нормами матеріального права.

Так, особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини завдавача шкоди.

Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, а позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, у тому числі розмір завданих збитків.

Таким чином, для правильного вирішення справи, суд у кожному випадку зобов`язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин, від яких залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню.

Судом встановлено, що 18 вересня 2022 року о 22 год. 10 хв. на а/д Київ-Одеса, с. Віта Поштова, вул. Янтарна, відбулась ДТП за участю транспортного засобу ВАЗ, д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу Volkswagen, д/н НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 листопада 2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Висновки суду першої інстанції в частині доведеності вини відповідача у заподіянні позивачу майнової шкоди, а також наявності правових підстав для покладення на відповідача відповідальності за заподіяну шкоду внаслідок пошкодження майна позивача є правильними.

Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №287/09-22 від 03.10.2022, вартість відновлювального ремонту ТЗ Volkswagen, д/н НОМЕР_2 , без урахування фізичного зносу вузлів і деталей на момент проведення оцінки 21.09.2022 становить 263 292, 43 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №208723357, страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну - 130 000 грн.

Позивач просив стягнути з винної в ДТП особи різницю від ліміту відповідальності страховика та вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу в сумі 137 292, 43 грн.

Частиною першою статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Установивши, що сума страхового відшкодування у розмірі 130 000 грн є недостатньою для покриття реальної вартості ремонтних робіт, необхідних для відновлення пошкодженого в ДТП автомобіля, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу різниці між вартістю матеріального збитку, відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №287/09-22 від 03.10.2022 та лімітом відповідальності страховика.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо порушення його права на спростування визначеного позивачем розміру відшкодування завданої майнової шкоди були враховані судом апеляційної інстанції при вирішенні питання про призначення експертизи, а тому суд вважає недоцільним надання оцінки відповідним доводам апеляційної скарги щодо порушення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджених МЮУ і ФДМУ №142/5/2092 від 24.11.2003 при складанні звіту про оцінку.

Відповідно до висновку судового експерта відділу автотоварознавчих досліджень Київського НДЕКЦ МВС України Гніденко І. В. №СЕ-19/111-25/13849-АВ від 17.04.2025, який є належним доказом по справі :

- вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Volkswagen Caravelle, реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на 18.09.2022 складала: 256 153,52 грн з урахуванням ПДВ на витрачені матеріали та замінні складники.

- вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Volkswagen Caravelle, реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на 17.04.2025 складає: 356 041,12 грн з урахуванням ПДВ на витрачені матеріали та замінні складники.

За таких підстав сума відшкодування завданої майнової шкоди, яка була стягнута судом першої інстанції, підлягає зменшенню до суми 126 153 грн 52 коп., а рішення суду першої інстанції - відповідній зміні.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди враховано, що внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, відбулося пошкодження автомобіля позивача, що призвело до його душевних страждань.

Таким чином, врахувавши глибину, тривалість душевних страждань, яких внаслідок неправомірних дій відповідача зазнав позивач, суд, з урахуванням вимог розумності і справедливості, обґрунтовано визначив відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 грн.

Відповідно до статті 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моральна шкода, яка має бути сплачена страховиком у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Позовних вимог про відшкодування шкоди, завданої здоров`ю позивача по справі заявлено не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи ту обставину, що рішення суду першої інстанції змінено, а розмір задоволених позовних вимог зменшено, сума судового збору, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , підлягає зменшенню з 1 422, 92 грн до 1 311, 51 грн.

Звертаючись до суду з відзивом на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Коваленвська Д. С. просила суд стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 4 000 грн.

На підтвердження своїх вимог до суду апеляційної інстанції було надано копію договору про надання правничої (правової) допомоги № б/н від 11.10.2024, детальний опис наданих послуг професійної правничої допомоги ОСОБА_1 та платіжну інструкцію від 11.10.2024.

З наданого договору № б/н від 11.10.2024, що укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Коваленвською Д. С. вбачається, що відповідно до п. 1.1. клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати професійну правничу (правову) допомогу виключно з метою отримання в Київському апеляційному суді апеляційної скарги по справі №369/3289/23, підготовки та складання відзиву на апеляційну скаргу та направлення відзиву на апеляційну скаргу з розрахунком понесених клієнтом судових витрат до суду та інших учасників справи, в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Клієнт зобов`язується оплатити адвокатському бюро надані послуги та фактичні витрати адвокатського бюро на умовах цього договору.

Відповідно до детального опису наданих послуг професійної правничої допомоги ОСОБА_1 за Договором про надання професійної правничої (правової) допомоги №б/н від 11.11.2024 з адвокатським бюро «Ковалевська та партнери» підготовка до написання відзиву на апеляційну скаргу: аналіз фактичних обставин справи, вивчення доказів, аналіз судової практики, надання юридичних консультацій (2 год.), складання, оформлення і надсилання відзиву на апеляційну скаргу відповідачу та суду апеляційної інстанції ( 5 год.), всього 7 год.

З розрахунку повного розміру гонорару, що передбачений Договором 4 000,00 грн - одна година роботи коштує 571 грн, що є абсолютно ринковим та співмірним для професійної правничої роботи.

Згідно до платіжної інструкції № @2PL7S3617 від 11.10.2024 ОСОБА_1 на рахунок адвокатського бюро «Ковалевська та партнери» сплачено 4 000 грн.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення, тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Таким чином, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Аналізуючи зазначене в сукупності, вивчивши надані стороною докази на підтвердження розміру судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, враховуючи складність справи, суть спору, результат розгляду справи, підстави зміни судового рішення, характер наданих послуг, витрачений час на складання відзиву на апеляційну скаргу, а також з огляду на дотримання принципу пропорційності, колегія суддів дійшла висновку, що розмір судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає відшкодуванню в сумі 3 686, 80 грн.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 квітня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 137 292 грн 43 коп. та судового збору у розмірі 1 422 грн 92 коп. змінити.

Зменшити суму стягнення матеріальної шкоди, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з 137 292 грн 43 коп. до 126 153 грн 52 коп., а суму судового збору з 1 422 грн 92 коп. до 1 311 грн 51 коп.

В іншій частині рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 квітня 2024 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 3 686 грн 80 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 15.01.2026.

Суддя - доповідач Г. М. Кирилюк

Судді І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук