Справа № 299/1782/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 січня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого: судді Джуги С.Д.,

суддів: Собослоя Г.Г., Кожух О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Киретів Віктор Васильович, на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 29 квітня 2024 року у складі судді Трагнюка В.Р., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з житлового будинку без надання іншого житлового приміщення,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 29 квітня 2024 року зупинено провадження у цивільній справі № 299/1782/24 про виселення з житлового будинку без надання іншого житлового приміщення за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 до набрання законної сили рішення у цивільній справі про поділ майна подружжя за № 299/3411/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 .

Заперечуючи ухвалу суду, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Киретів Віктор Васильович, подав апеляційну скаргу, в якій просить дану ухвалу скасувати, а у задоволенні клопотання адвоката Дидинської Б.М. про зупинення провадження у справі відмовити, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що предметом даної справи є житлові права, що стосуються житлового будинку загальною площею 65,58 кв.м., розташованого в АДРЕСА_1 , який належить позивачу на підставі договору дарування від 08 серпня 2006 року, натомість предметом цивільної справи №299/3411/23 є незавершений будівництвом та не зареєстрований у встановленому порядку житловий будинок - фактично будівельні матеріали, який є об`єктом спільного майна подружжя ОСОБА_3 і, на думку апелянта, не має відношення до даної цивільної справи. Вважає, що відповідачем не наведено переконливих доводів на підтвердження необхідності зупинення провадження у справі, не наведено обгрунтування, що між справами, що розглядаються, існує тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу - відхилити, а ухвалу суду - залишити без змін, посилаючись на її законність та обгрунтованість. Вказує, що 08.08.2006 ОСОБА_1 був подарований жиловий будинок по АДРЕСА_1 . У березні 2012 року сторони розпочали будівництво нового будинку за вказаною адресою. Перед будівництвом знесли частину старого будинку: житлову кімнату площею 16,65 кв.м. та підсобне приміщення пл. 6,75 кв.м. Стверджує, що за березень-квітень 2012 року сторони збудували новий фундамент на місці частково знесеного старого житлового будинку, а також надалі продовжили будівництво фундаменту на земельній ділянці. Вказує, що у квітні 2013 року сторони фактично збудували новий житловий будинок. Звертає увагу, що зі змісту довідки №187 від 07.04.2023, виданої директором КП «Виноградівське РБТІ», слідує, що частина старого житлового будинку підлягає зносу і юридично вона не існує.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.2 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження у справі (п.14 ч.1 ст.353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Також, Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, N 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

Вимога щодо дотримання розумного строку розгляду справи спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту, а відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Виходячи із змісту положень зазначеної статті така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, тобто необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі.

Як видно з матеріалів справи, предметом позову цивільної справи №299/1872/24 є виселення ОСОБА_2 з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , без надання їй іншого житлового приміщення.

Предметом позову цивільної справи №299/3411/23 є визнання спільним сумісним майном ОСОБА_2 та ОСОБА_1 житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , та земельної ділянки з кадастровим номером :00:004:1145 площею 0,0873 га для обслуговування житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Постановляючи оскаржувану ухвалу про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що рішення суду у справі про поділ майна подружжя та визнання за ОСОБА_2 права на 1/2 частку у спільному майні подружжя безпосередньо впливає на дану справу, відтак між цими справами, що розглядаються, існує правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній справі, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Колегія суддів погоджується із таким висновком, оскільки предмет спірних правовідносин, а саме - житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою АДРЕСА_1 , є спільним у цих двох цивільних справах.

Доводи апеляційної скарги про те, що у двох цивільних справах мова йде про різні об`єкти нерухомого майна, не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 07.11.1995 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано заочним рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 11 лютого 2022 року.

Відповідно до договору дарування житлового будинку від 08.08.2006, посвідченого приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Лапчак Г.І., зареєстрованого у реєстрі за №1862, вбачається, що дарувальниця ОСОБА_4 подарувала - передала у власність обдарованому ОСОБА_1 житловий будинок, роташований в АДРЕСА_1 .

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11481723 від 09.08.2006, виданого Виноградівським бюро технічної інветаризації, слідує, що житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку про забудову земельної ділянки, виданого у 2012 році відділом регіонального розвитку, містобудування та архітектури Виноградівської РДА, вбачається, що житловий будинок, розташовний за адресою АДРЕСА_1 підлягає зносу, будівництво житлового будинку можливо відповідно до ескізу схеми забудови земельної ділянки, що додається.

Відповідно до довідки №187 від 07 квітня 2023 року, виданої КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації», слідує, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 будівництвом завершений та інвентаризаційна вартість станом на квітень 2023 року становить 657456 грн. Загальна корисна площа житлового будинку становить 172,6 кв.м., в тому числі житлова 58,00 кв.м. На земельній ділянці знаходиться житловий будинок літ. А - блоки. Житловий будинок в АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_1 на підставі будівельного паспорту від 26.04.2012. Згідно архівних даних КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації» станом на 01.01.2013 правовстановлюючих документів на житловий будинок не оформлено.

Згідно змісту позовної заяви у справі №299/3411/23 вбачається, що предметом поділу майна подружжя є житловий будинок за номером АДРЕСА_1 , який частково розташований на місці старого будинкуі є спільною сумісною власністю подружжя.

Крім цього, відповідно до відзиву на позовну заяву у справі №299/3411/23 слідує, що позивач ОСОБА_1 частково визнав позовні вимоги, а саме просив визначити за ОСОБА_2 право на 1/6 частину права власності на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,0873 га з кадастровим номером: :00:004:1145.

Враховуючи вищенаведене, з наявних у матеріалах справи доказів, наразі немає можливості встановити чи ці два об`єкти нерухомого майна є самостійними об`єктами, які існують незалежно один від одного.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ці спори є взаємопов`язаними, і вирішення спору про поділ майна подружжя, прямо впливає на вирішення цього цивільного спору стосовно виселення відповідача із житлового приміщення. Доводи апеляційної скарги вказаних тверджень не спростовують. Судове рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, у відповідності до ст.375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - залишити без змін.

Щодо поданого через електронну пошту представником ОСОБА_1 - адвокатом Киретівим В.В. клопотання про проведення розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи колегія суддів не взяла до уваги та таке підлягає залишенню без розгляду, оскільки вказане клопотання надіслане не за допомогою підсистеми «Електронний суд», а електронною поштою з використанням електронного цифрового підпису адвоката, що дає підстави стверджувати, що заявник використав спосіб звернення до суду не передбачений чинним процесуальним законодавством.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Киретів Віктор Васильович, - залишити без задоволення.

Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 29 квітня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 03 січня 2025 року.

Головуючий:

Судді: