УХВАЛА

30 січня 2025 року

м. Київ

справа № 947/18075/24

провадження № 61-17427ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув заяву ОСОБА_1 про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги на ухвалу Одеського апеляційного суду

від 25 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Поліщук Галини Петрівни, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Павлик Наталії Миколаївни про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, витребування заповіту та номеру спадкової справи,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним вище позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, витребування заповіту та номеру спадкової справи.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09 липня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 оскаржила її

в апеляційному порядку.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13 вересня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків,

а саме запропоновано сплатити судовий збір у розмірі 605,60 грн за оскарження ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 09 липня

2024 року визнано неподаною та повернуто заявникові.

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 вперше звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Одеського апеляційного суду від 25 жовтня

2024 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 26 листопада 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 повернуто заявникові (провадження № 61-15760ск24).

21 грудня 2024 року ОСОБА_1 , із застосуванням засобів поштового зв`язку, повторно звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Одеського апеляційного суду від 25 жовтня 2024 року, в якій просить оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 06 січня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху. Запропоновано заявникові: 1) звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій навести підстави для його поновлення та надати докази на їх підтвердження; 2) сплатити судовий збір за оскарження судового рішення в касаційному порядку. На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду надати документи, що підтверджують сплату судового збору

у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; 3) уточнити касаційну скаргу з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України, в частині зазначення повних відомостей стосовно учасників справи, а також уточнити прохальну частину касаційної скарги з урахуванням повноважень суду касаційної інстанції, визначених змістом статті 409 ЦПК України, надати суду касаційну скаргу у новій редакції та надати копії уточненої касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Копію ухвали направлено заявникові на зазначену у касаційній скарзі поштову адресу.

24 січня 2025 року на офіційну електронну адресу Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги, яка не скріплена ЕЦП особи, що її подає.

Подана заява не може бути прийнята до розгляду Верховним Судом та підлягає поверненню заявникові без розгляду з таких підстав.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини восьмої статті 43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи

в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Пунктами 12, 32 частини першої статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» передбачено, що електронний підпис - це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; підписувач - фізична особа, яка створює електронний підпис.

Частиною першою, другою статті 6, частиною першою статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі

з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

За визначеннями, наведеними у підпунктах 14, 16 пункту 1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, електронний документ - це оригінал електронного документу з обов`язковими реквізитами, що надають йому юридичної сили, в тому числі з електронним цифровим підписом автора. Електронний цифровий підпис - це електронний цифровий підпис в форматі, що забезпечує можливість встановлення дійсності підпису у довгостроковому періоді (після закінчення строку чинності сертифіката), визначеному відповідно до вимог законодавства. Електронний цифровий підпис використовується

в автоматизованій системі документообігу суду для підписання та погодження (візування) інформаційних ресурсів в цілому або фіксування певних дій з ними (внесення зауважень, пропозицій, погодження частини тексту тощо).

Верховним Судом встановлено, що заява ОСОБА_1 надійшла на електронну адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

в електронній формі без належного скріплення її електронним цифровим підписом заявника, що підтверджується довідкою, складеною відділом забезпечення функціонування автоматизованого документообігу, а тому вважається такою, що не підписана особою, яка її подала.

Відповідно до частини другої статті 183 ЦПК України письмові заяви, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Згідно з частиною четвертою статті 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявникові без розгляду.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 28 лютого 2019 року у справі

№ 200/12772/18 (провадження № 14-99зц19), повертаючи касаційну скаргу з підстави її не підписання, вказала, у якому випадку подана в електронній формі скарга вважається належним чином підписана, а саме, з обов`язковим скріпленням електронним цифровим підписом.

За таких обставин, ураховуючи відсутність у надісланій заяві особистого електронного цифрового підпису ОСОБА_1 остання не приймається до розгляду і повертається заявникові без розгляду з підстав, передбачених частиною четвертою статті 183 ЦПК України.

Керуючись статтею 183 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Поліщук Галини Петрівни, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Павлик Наталії Миколаївни про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, витребування заповіту та номеру спадкової справи повернути заявникові без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник