Справа № 199/4859/23
Провадження № 2-з/185/73/25
У Х В А Л А

31 грудня 2025 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бондаренко В.М., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Тернової Інни Валентинівни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Атол", про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

01 травня 2024 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області було ухвалене заочне рішення по цивільній справі № 199/4859/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Атол", про стягнення боргу за договором позики, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені у повному обсязі. а саме: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики №18/02-01 від 18.02.2022 року в розмірі 950 000 (дев`ятсот п`ятдесят тисяч) грн; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 9500 (дев`ять тисяч п`ятсот) грн.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2025 року скасоване заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 травня 2024 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Атол", про стягнення боргу за договором позики з призначенням розгляду справи у порядку загального позовного провадження.

30 грудня 2025 року представником ОСОБА_1 адвокатом Терновою Інною Валентинівною подано заяву про забезпечення вищевказаного позову, відповідно до якої, для забезпечення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, остання просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в межах суми позову 950 000,00 грн, так як неприйняття таких заходів може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши заяву, суд приходить до наступного висновку.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Встановлено, що предметом спору є стягнення боргу за договором позики №18/02-01 від 18.02.2022 в розмірі 950 000,00 грн.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову у спосіб одночасного накладання арешту на майно та грошові кошти в межах суми заявлених вимог узгоджується з правовими висновками Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду згідно з Постановою від 06 серпня 2025 року у справі № 759/22148/24, а саме: «встановивши, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувавши обсяг позовних вимог, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що обраний позивачкою вид забезпечення позову у вигляді накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, а також грошові кошти відповідачів може забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову та правильно виснував про наявність правових підстави для забезпечення позову в обраний позивачкою спосіб, оскільки такий захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі. При цьому помилковим є висновок суду апеляційної інстанції про те, що накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, а також грошові кошти матиме наслідком подвійне забезпечення позовних вимог, оскільки воно здійснено у межах заявленої до стягнення суми позовних вимог».

Перевіривши матеріали позовної заяви, заяви про забезпечення позову та оцінивши надані позивачем докази, а також враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір, а саме стягнення грошових коштів у розмірі 950 000,00 грн, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки існує зв`язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи та вимоги заявника обґрунтовані і адекватні, тому заява представника ОСОБА_1 адвоката Тернової Інни Валентинівни про забезпечення позову обґрунтована та підлягає задоволенню.

Підстави для застосування зустрічного забезпечення судом не вбачаються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 157, 260, 261, 353, 354, 355 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Тернової Інни Валентинівни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Атол", про стягнення боргу за договором позики- задовольнити.

Накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, що належать на праві власності відповідачу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , у межах заявленої до стягнення суми позовних вимог в розмірі 950 000 (дев`ятсот п`ятдесят тисяч) грн 00 коп.

Ухвала є обов`язковою на всій території України та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцять днів з дня її проголошення або складення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Суддя В.М. Бондаренко