Справа № 163/1961/25
Провадження № 2/163/492/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Павлуся О.С.

розглянувши в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві представник позивача ТОВ «Юніт Капітал» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 кредитну заборгованість за договором № 545173278 від 19.02.2022 в загальній сумі 12285,17 гривень.

Вимоги обґрунтовано тим, що кредитний договір № 545173278 від 19.02.2022 відповідач як позичальник уклала із ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у відповідності до положень Закону Україну «Про електронну комерцію». У кредитному договорі його сторони досягли усіх істотних умов, в тому числі щодо розміру кредиту, грошової одиниці кредитних коштів, строку та умов користування кредитними коштами, сплати відсотків, їх розміру і типу. За умовами кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на банківську картку відповідача № 4149-49ХХ-ХХХХ-9801, вказану нею у заявці при укладенні договору, кредитні кошти в сумі 7300,00 грн. Право вимоги до відповідача за цим кредитним договором перейшло до позивача ТОВ «Юніт Капітал» на підставі договору факторингу від 04.06.2025 №04/06/25-Ю, укладеного із ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», яке, у свою чергу, набуло права вимоги до відповідача на підставі укладеного із ТОВ «Таліон Плюс» договору факторингу від 30.10.2023 №30/1023-01, яке, у свою чергу, набуло права вимоги до відповідача на підставі укладеного із первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договору факторингу від 28.11.2018 №28/1118-01 з подальшими додатковими угодами. Відповідач свого кредитного зобов`язання не виконувала, у зв`язку із чим у неї утворилась заборгованість в загальній сумі 12285,17 гривень, з яких: 7300,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 4985,17 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, які позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку.

Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 11.09.2025 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

В межах визначеного судом строку відповідач ОСОБА_1 подала відзив на позовну заяву. У ньому підтвердила отримання від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» шляхом ініціювання через банк провайдер грошових коштів у сумі 7300,00 грн терміном на 25 днів до 16 березня 2022 року. Жодних додаткових договорів пролонгацій користування позикою не підписувала, що свідчить про незмінність строковості умов договору. Крім цього, позивач не надав належних доказів на підтвердження вчинення нею дій, які б свідчили про її бажання здійснити пролонгацію кредиту. У зв`язку із цим нарахування відсотків за користування кредитом після 16 березня 2022 року є безпідставним і незаконним. Також зазначила, що на момент укладення 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» договору факторингу, з наступною зміною фактора, укладеного нею кредитного договору № 545173278 не існувало, оскільки він був укладений лише 19.02.2022, тому на час укладення договору факторингу у позивача було відсутнє право вимоги до неї за даним кредитним договором. Крім цього вказала, що приєднані до позову розрахунки заборгованості не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані у позовній заяві, тому не є належними доказами наявності заборгованості. Жодних листів/повідомлень від первинного кредитора, інших осіб, у тому числі від позивача, про перехід права вимоги та повернення суми боргу вона не отримувала. Проте, зважаючи на отримання кредитних коштів, зобов`язана їх повернути, що й вона зробила, перерахувавши у день складання відзиву суму отриманої від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» позики в повному обсязі на розрахунковий рахунок позивача. З наведених підстав і мотивів просила відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача подала відповідь на відзив на позовну заяву. Не погоджуючись із доводами відповідача зазначила, що перехід права вимоги до відповідача за кредитним договором № 545173278 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» доводиться не самим лише договором факторингу №28/1118-01, а й укладеними в подальшому додатковими угодами №19 від 28.11.2019, №26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, № 32 від 31.12.2023, які становлять його невід`ємну частину і якими продовжено строк дій договору до 31 грудня 2024 року. Не направлення письмового повідомлення боржнику щодо зміни сторони кредитора не є підставою для звільнення боржника від виконання кредитного договору, а лише означає виконання боржником свого зобов`язання перед кредитодавцем, з яким укладав договір. Приєднані до позову розрахунки заборгованості є належними, повними та вичерпними доказами заборгованості, оскільки охоплюють усі необхідні обчислення сум та із них можна зрозуміти яким чином утворилась сума заборгованості. Нарахування відсотків за кредитом здійснювалось з урахуванням введення в Україні з 24 лютого 2022 року воєнного стану та прийнятих кредитодавцем рішеннь про зменшення процентних ставок за певними кредитними продуктами у період з 11.04.2022 по 15.05.2022. Враховуючи сплату відповідачем 30.09.2025 тіла кредиту в сумі 7300,00 грн, просила стягнути з відповідача суму заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 4985,17 грн.

Відповідач подала заперечення на відповідь на відзив, зміст якого по своїй суті зводиться до аналогічних доводів, що зазначені у відзиві на позовну заяву, а саме: не доведенні позивачем погодження з її сторони умов кредитного договору, оскільки його вона не підписувала; недоведеності переходу права вимоги до позивача за кредитним договором; не доведенні належними доказами отримання нею кредитних коштів та існування кредитної заборгованості.

Представник позивача на заперечення відповідача надіслала додаткові пояснення, у яких вказала, що кредитний договір № 545173278 від 19.02.2022 підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію» та прирівнюється до власноручного підпису. Перерахування первісним кредитором на картковий рахунок відповідача кредитних коштів підтверджується платіжним дорученням, яке містить усі необхідні реквізити, підписане та скріплене печаткою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Зазначених фактів відповідач не спростувала, виписки по банківському рахунку або інших доказів не надала. Перехід права вимоги до позивача за укладеним відповідачем кредитним договором підтверджується приєднаними до позову договорами факторингу з їх додатками.

Клопотання про розгляд справи з викликом учасників справи сторони не заявили.

Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини.

19 лютого 2022 року у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - кредитодавець) та ОСОБА_1 (далі - позичальник) укладений договір кредитної лінії № 545173278 (далі - договір).

Згідно з п.2.1. договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 7300,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 7300,00 грн одразу після укладення договору, який має бути повернуто до 16.03.2022 (п. 2.3.).

Перший транш за цим договором, у сумі вказаній в п.2.3. договору, надається шляхом ініціювання кредитодавцем безготівкового перерахування суми кредиту на банківський рахунок позичальника, за реквізитами платіжної картки 4149-49ХХ-ХХХХ-9801 (п.5.1.1, п.5.2.).

У розділі 7 договору визначені умови порядку погашення кредиту та сплати процентів, а у розділі 8 договору - вартість послуг кредитодавця та ціна договору.

У договорі, а саме у даних про його сторін, зазначено ПІБ відповідача, адреса місця її проживання, номер РНОКПП, електронна поштова, номер телефону, а також підписання договором електронним підписом одноразовим ідентифікатором «MNV25YJ9».

Аналогічна особисті дані та реквізити відповідача, а також номер її платіжної картки 4149-49XX-XXXX-9801, вказані у заявці відповідача на отримання грошових коштів в кредит від 19.02.2022.

Перерахування кредитних коштів в сумі 7300,00 грн на банківський рахунок відповідача ОСОБА_1 , який вона зазначала у заявці на отримання грошових коштів в кредит, підтверджується платіжним дорученням від 19.02.2022 та наданою АТ КБ «Приватбанк» на виконання ухвали суду від 11.09.2025 банківською випискою по указаному рахунку.

Відповідно до зробленого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» розрахунку заборгованість ОСОБА_1 станом на 05.05.2022 становить 8243,16 грн, яка складається із тіла кредиту в сумі 7300,00 грн та несплачених відсотків в сумі 943,16 грн.

28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

За змістом п.8.2 указаного договору факторингу строк цього договору закінчується 28.11.2019, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором.

Відповідно до п.8.6. договору додатки та додаткові угоди до даного договору набувають чинності з моменту їх підписання обома сторонами та становлять його невід`ємну частину.

28.11.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої п. 8.2 договору викладено у новій редакції, продовживши термін дії договору факторингу до 31.12.2020.

31.12.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, якою продовжили строк дії договору факторингу до 31.12.2021.

31.12.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №27 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, якою продовжили строк дії договору факторингу продовжили до 31.12.2022.

31.12.2022 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду №31 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, згідно якої строк дії договору факторингу продовжено до 31.12.2023.

31.12.2023 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду №32 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, якою продовжили строк дії договору факторингу до 31.12.2024.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 175 від 05.05.2022 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 545173278 від 19.02.2022 на заборгованість в загальній сумі 8243,16 грн, з яких: 7300,00 грн - тіло кредиту, 943,16 грн - проценти).

Згідно із розрахунком заборгованості, складеним новим кредитором ТОВ «Таліон Плюс», заборгованість відповідача ОСОБА_1 за указаним кредитним договором станом на 13.06.2022 становить 12285,17 грн, з яких: 7300,00 грн - тіло кредиту, 4985,17 грн - відсотки).

ТОВ «Таліон Плюс» відступило право вимоги до ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на підставі укладеного договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023. Відповідно до реєстру прав вимоги № 1 від 30.10.2023 до цього договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором № 545173278 від 19.02.2022 на загальну суму 12285,17 грн (7300,00 грн тіла кредиту, 4985,17 грн відсотків).

У свою чергу, 04 червня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» уклало із ТОВ «Юніт Капітал» договір факторингу №04/06/25-Ю, на підставі якого позивач набув права вимоги до відповідача ОСОБА_1 на кредитну заборгованість за договором № 545173278 від 19.02.2022 в загальній сумі 12285,17 грн (7300,00 грн тіла кредиту, 4985,17 грн відсотків), про що вказано в реєстрі боржників, який є додатком до указаного договору факторингу.

Аналогічна сума заборгованості зазначена у наданій позивачем виписці з особового рахунку за кредитним договором № 545173278 від 19.02.2022.

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У частині 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).

Статтю 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно із ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» ( тут і надалі в редакції на дату укладення кредитного договору 19.02.2022) електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом ст.11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в поряд-ку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Положеннями ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені до-говором або законом.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується поверну-ти кредит та сплатити проценти.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризи-ку, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині 1 статті 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст.1077 ЦК України).

Не визнаючи заявлені позовні вимоги, відповідач ОСОБА_1 вказує на односторонність кредитного договору № 545173278 від 19.02.2022, оскільки вона його не підписувала та визначені у ньому умови не погоджувала.

Із досліджених доказів встановлено, що кредитний договір між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 укладено в електронному вигляді у відповідності до положень Закону України «Про електронну комерцію» із застосуванням електронного підпису, а саме підписаний відповідачем із використанням одноразового ідентифікатора - «MNV25YJ9».

При цьому відповідач через особистий кабінет на веб-сайті ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» подала заявку на отримання грошових коштів у кредит, у якій вказала свої персональні дані, адресу проживання, номери засобів зв`язку, номер банківської картки, а також умови, які вважала зручними для себе, а саме суму кредиту - 7300,00 грн та строк кредиту - 25 днів.

Після опрацювання заявки кредитодавець надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний нею номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використала для підтвердження підписання кредитного договору.

Без здійснення вказаних дій кредитний договір не був би укладений.

Оскільки кредитний договір укладений відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», тому вважається такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.

Аналогічні за змістом висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20.

Отже, презумпція правомірності кредитного договору не спростована, а твердження відповідача про неукладення нею цього договору є безпідставними і бездоказовими.

Також безпідставними є доводи відповідача про недоведеність факту надання їй кредитних коштів в сумі 7300,00 грн, оскільки ця обставина достовірно встановлена із наданого позивачем платіжного дорученням від 19.02.2022 та витребуваною судом в порядку ст.84 ЦПК України у АТ КБ «Приватбанк» інформацією, підтвердженою банківською випискою.

Крім цього, відповідач, фактично визнаючи грошове зобов`язання, після подання позивачем даного позову сплатила на користь позивача тіло кредиту в сумі 7300,00 грн, а саме 30.09.2024 сплатила 4300,00 грн, 13.10.2025 - 3000,00 грн, що доводиться приєднаними до відзиву на позовну заяву платіжними інструкціями, а також підтверджується представником позивача у відповіді на відзив, а тому доводи відповідача у вище вказаній частині є не лише безпідставними, але й суперечливими.

Як на безпідставність заявлених позовних вимог відповідач також покликається на те, що у позивача не виникло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 545173278 від 19.02.2022, оскільки найперший договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 був укладений раніше ніж сам кредитний договір.

Проте, такі твердження відповідача є помилковими і спростовуються дослідженими по справі письмовими доказами, якими підтверджується, що строк дії укладеного між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 неодноразово продовжувався шляхом укладення додаткових угод. В останнє додатковим договором №32 від 31.12.2023 строк дії договору факторингу продовженого до 31.12.2024.

Неотримання відповідачем повідомлень про відступлення права вимоги до нових кредиторів (ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», ТОВ «Юніт Капітал») не звільняє її від виконання грошового зобов`язання, оскільки за таких обставин в силу ч.2 ст.516 ЦК України належним виконанням є виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові, а новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

Як встановлено по справі, до пред`явлення цього позову до суду відповідач не здійснювала погашення кредитної заборгованості ні первісному кредитору, ні подальшим новим кредиторам.

До стягнення у позовній заяві позивач заявив кредитну заборгованість в загальній сумі 12285,17 гривень, з яких: 7300,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 4985,17 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

Тіло кредиту в сумі 7300,00 грн відповідач сплатила на користь позивача після подання цього позову до суду, про що зазначалось вище, тому підстави для стягнення цієї суми основного боргу в судовому порядку на час ухвалення даного рішення відсутні.

Стосовно заявленої суми заборгованості по відсотках, то суд встановив таке.

Порядок погашення кредиту та сплати процентів визначений у розділі 7 кредитного договору, а вартість послуг кредитодавця та ціна договору - у розділі 8 договору.

Аналіз змісту кредитного договору свідчить, що він містить різні умови щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів в залежності від різних періодів: Дисконтного періоду, продовження у встановленому порядку Дисконтного періоду, користування кредитними коштами після закінчення Дисконтного періоду.

Відповідно до п.1.1.2. договору Дисконтний період - період користування кредитом, протягом якого позичальник має право отримувати нові транші у межах встановленого кредитного ліміту, у тому числі у разі часткового погашення кредиту протягом строку дії договору.

Продовження Дисконтного періоду або Пролонгація - умова договору, яка дає можливість позичальнику продовжити строк Дисконтного періоду шляхом здійснення оплати всіх нарахованих на день платежу процентів за користування кредитом з відповідним призначенням платежу (п.1.1.23.)

Згідно з п.7.1. договору сума кредиту за всіма наданими траншами має бути повернена кредитодавцю не пізніше дати закінчення Дисконтного періоду кредитування 16.03.2022, а саме не пізніше ніж через 25 днів від дати отримання першого траншу позичальником.

Відповідно до п.7.2. договору дата повернення кредиту, що вказана у п.7.1. договору, переноситься, а вказаний строк кредитування продовжується при настанні наступних відкладальних обставин:

7.2.1. у разі продовження позичальником Дисконтного періоду кредитування, зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту кожен раз переноситься на нову дату закінчення Дисконтного періоду кредитування, вирахувану відповідно до правил цього договору;

7.2.2. у разі якщо позичальник продовжує користуватись кредитом після закінчення Дисконтного періоду кредитування, зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду.

Загальні витрати за договором та загальна вартість кредиту за договором залежить від обраної моделі поведінки позичальника і прораховується в порядку описаному в пунктах 8.3. - 8.16. договору (п.8.2.).

Якщо позичальник здійснить повернення всієї суми отриманого кредиту до закінчення строку Дисконтного періоду, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за фактичні дні користування кредитом будуть визначатися за процентною ставкою 1,73% на день від суми кредиту за кожний день користування ним (п.8.5.1.).

Аналогічна процентна ставка застосовується в разі продовження Дисконтного періоду кредитування у встановленому цим договором порядку (п.8.5.2.).

Якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення Дисконтного періоду, умови про розрахунок загальних витрат за кредитом та загальної вартості кредиту на умовах описаних в п.8.5 договору не застосовуються. Відповідно загальна вартість кредиту за період всього Дисконтного періоду визначається відповідно до розміру базової процентної ставки, вказаної у п.8.3. договору (п.8.7 договору).

Відповідно до п.8.3. договору за умови якщо позичальник не скористається умовами зменшення витрат та загальної вартості кредиту за договором на умовах пункту 8.5. договору, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за весь строк Дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 2,10 % в день від суми залишку кредиту що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним.

Процентна ставка після закінчення Дисконтного періоду складає 2,98% в день від суми залишку кредиту що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним (п. 8.4).

Враховуючи передбачені п.7.1 та п.7.2.2. умови договору максимальний строк кредитування становить 115 днів (25 + 90).

Позиція відповідача про те, що строк кредитування за договором становить 25 днів, є хибною та судом відхиляється.

У заявці на отримання грошових коштів у кредит відповідач дійсно зазначала строк кредиту: 25 днів.

Відповідно до п.1.1.8 договору заявка - анкета встановленої кредитодавцем форми, що інтегрована в телекомунікаційну систему кредитодавця, яка заповняється позичальником через телекомунікаційний ресурс кредитодавця. Заявка заповнюється з метою вчинення електронного правочину, ідентифікації в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця, у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» та містить дані, що необхідні для прийняття кредитодавцем рішення щодо видачі чи відмови у видачі кредиту.

Тобто, у заявці на отримання кредитних коштів не визначаються умови кредитування, а на її підставі кредитодавець лише визначається із рішенням щодо надання або не надання кредиту.

У заявці позичальник може зазначати будь-які бажані та сприятливі для себе умови, однак остаточні умови кредитування прописуються у самому кредитному договорі, який погоджується і підписується обома його сторонами.

Відповідач, підписавши кредитний договір, ознайомилася з усіма його умовами, при цьому мала для цього достатньо часу, погодила ці умови, у передбачений п.9.2.1.5. договору 14-денний строк не відмовилася від цього договору, його не розірвала та не припинила, хоча мала на це право без пояснення причин, а отже, взяла на себе передбачені договором зобов`язання.

Зі складених ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» розрахунків заборгованості вбачається, що нарахування відсотків за користування кредитом здійснено за період з 19.02.2022 по 13.06.2022, тобто всього за 115 днів, що відповідає умовам строку кредитування згідно з п.7.1 та п.7.2.2. договору.

Нарахування новим кредитором ТОВ «Таліон Плюс» відсотків за користування відповідачем кредитними коштами відповідає як умовам договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, так і умовам самого кредитного договору.

Згідно з п.2.1. даного договору факторингу клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цих договором.

У п.1.3 визначено, що право вимоги - означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому.

За користування кредитом первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» здійснювали нарахування відсотків за ставкою 1,73% в день від суми залишку кредиту, що в грошовому еквіваленті становить 126,29 грн (7300,00 х 1,73 : 100).

Отже, за 115 днів строку кредитування розмір відсотків становить 14523,35 грн (115 х 126,29).

Разом з цим, як зазначила представник позивача у відповіді на відзив, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану відповідно до Указу Президента від 24.02.2022 №64/2022 кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було прийнято рішення про звільнення всіх клієнтів від зобов`язань по сплаті процентів за користування кредитом починаючи з дати введення воєнного стану 24.02.2022 та до 10.04.2022 включно. З 11.04.2022 відновлено нарахування процентів, однак за меншими ставками, у тому числі щодо кредитного продукту «Смарт», а саме:

- у період з 11.04.2022 по 30.04.2022 процентна ставка не перевищує 10% від розміру Дисконтної процентної ставки, зазначеної в кожному окремому кредитному договорі;

- у період з 01.05.2022 по 15.05.2022 процентна ставка не перевищує 30% від розміру Дисконтної процентної ставки, зазначеної в кожному окремому кредитному договорі.

У зв`язку із цим, відсотки за користування кредитом у вказані періоди нараховувались за ставками 0,17% та 0,52%, відповідно.

Розрахунки заборгованостей за період з 24.02.2022 по 15.05.2022 виконані з урахуванням вищенаведених пільгових умов.

Отже, загальний розмір заборгованості по відсотках складає 4985,17 грн та відповідає умовам кредитування, визначених у договорі з урахуванням прийнятих кредитодавцем у зв`язку з введенням в країні воєнного стану пільгових умов.

Згідно ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, дослідженими у справі доказами повно та об`єктивно доведено, що відповідач взятого на себе зобов`язання щодо погашення кредиту та сплати відсотків за його користування належним чином не виконала, тим самим порушила умови договору, у зв`язку із чим у неї утворилась заборгованість в загальній сумі 12285,17 грн, з яких тіло кредиту в розмірі 7300,00 грн вона сплатила позивачу уже під час перебування справи на розгляду суду, а заборгованість по відсотках в сумі 4985,17 грн, яка є обґрунтованою і доведеною, залишається не погашеною, тому підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі за цим судовим рішенням.

З наведених підстав і мотивів позов підлягає частковому задоволенню.

Незважаючи на часткове задоволення позову, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2422,40 грн на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі, оскільки часткове погашення кредитного боргу зі сторони відповідача відбулося уже після пред`явлення даного позову.

У позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.

На підтвердження цієї вимоги до позову додано: договір про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025, укладений між адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «Юніт Капітал»; додаток № 1 до цього договору, у якому погоджено вартість різних правових послуг з розрахунку затраченого часу - 1 година; додаткову угоду №6 від 05.06.2025 до Договору про надання правової допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2026 року; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №4956 від 24.04.2012, акт прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025, який підписаний сторонами договору № 05/06/25-01 від 05.06.2025.

У розділі 3 договору визначений порядок оплати послуг адвокатського бюро.

Згідно із п.3.1 договору отримання винагороди адвокатським бюро за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару.

Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами у Додатку № 1 до договору.

В акті прийому-передачі надання послуг зазначено такі види наданих правових послуг:

складання позовної заяви - 2 год - 5000 грн;

вивчення матеріалів справи - 2 год- 1000,00 грн;

підготовка адвокатського запиту - 1 год - 500,00 грн;

підготовка та подача клопотання - 1 год - 500,00 грн.

Загальна вартість послуг - 7000 грн.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України).

Згідно із п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України).

Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з цим, під час вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу суд у кожному конкретному випадку виходить із фактичних обставин окремо взятої справи, її доказової бази, ураховує складність справи, обсяг і складність виконаної адвокатом роботи, значимість таких дій у справі із дотриманням принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру. Без дотримання зазначених вимог рішення суду не може вважатися законним і справедливим.

Саме про такий підхід у питання витрат на професійну правничу допомогу висловив Верховний Суд у додатковій постанові від 07 серпня 2024 року в справі № 686/18768/22.

Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід ураховувати позицію Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір від-шкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу у цій справі суд приймає до уваги характер спірних правовідносин, незначну складність справи, яка розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, незначний розмір ціни позову (12285,17 грн), обсяг реальних наданих адвокатським бюро послуг та виконаних робіт.

Також суд зауважує на те, що надані адвокатським бюро «Тараненко та партнери» послуги є для нього типовими в силу укладеного із позивачем договору про надання правової допомоги, який свідчать про надання цим бюро аналогічної правової допомоги за іншими кредитними договорами, а відтак зазначене не потребує витрат значного часу на підготовку та оформлення документів до суду.

Отже, враховуючи вищевказане та беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, фактично надані види послуг, а також ціну позову, суд вважає, що розмір витрат позивача є не-пропорційним до предмету і ціни позову, вартість послуг є вочевидь завищеною, тому дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Саме такий розмір професійної правничої допомоги, на переконання суду, буде відповідати обсягу наданих послуг, а також вимогам розумності та справедливості.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» кредитну заборгованість за договором № 545173278 від 19.02.2022 в загальній сумі 4985 (чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят п`ять) гривень 17 копійок, яку становлять прострочені відсотки за користування кредитними коштами.

У задоволення решти заявлених позовних вимог відмовити, у зв`язку з їх добровільним виконанням.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору та 3000 (три тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня його складання може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду.

Інформація про сторін:

позивач - ТОВ «Юніт Капітал»; місце знаходження - вулиця Рогнідинська, буд.4А, офіс 10, місто Київ; код ЄДРПОУ - 43541163;

відповідач - ОСОБА_1 ; місце проживання - АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 .

Головуючий : суддя О.С.Павлусь