Провадження №2/359/1298/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2025 р. м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі судового засівання Кривохижі О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року представник ТОВ «Діджи Фінанс» звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 7 від 05 липня 2021 року в розмірі 29192,00 грн., судові витрати в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 05 липня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Інвест фінанс» укладено договір № 7 про надання споживчого кредиту, який вчинено в електронній формі та підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

ТОВ «ФК «Інвест фінанс» свої зобов`язання виконало у повному обсязі, перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 8 900,00 грн, однак відповідач взяті на себе грошові зобов`язання за договором не виконав.

05 вересня 2022 року між ТОВ « ФК «Інвест фінанс» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 556/ФК-22, за умовами якого право грошової вимоги за кредитним договором № 7 від 05 липня 2021 року, укладеним між ТОВ «ФК «Інвест фінанс» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс».

Зазначає, що позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 7 від 05 липня 2021 року в розмірі 29192,00 грн., з яких прострочена заборгованість за кредитом - 8 900,00 грн., заборгованість за відсотками - 20 292,00 грн.

Посилаючись на вказані обставини, просить позовні вимоги задовольнити.

06 грудня 2024 року ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Також витребувано у АТ «Перший Міжнародний Український Банк», первинний банківський документ (виписку по рахунку, платіжну інструкцію, меморіальний ордер), як доказ перерахунку кредитних коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в сумі 8900 грн. на виконання умов кредитного договору № 7 від 05.07.2021.

10 лютого 2025 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області витребувано у АТ «Перший Український Міжнародний Банк», первинний банківський документ (виписку по рахунку, платіжну інструкцію, меморіальний ордер), як доказ перерахунку кредитних коштів на виконання умов кредитного договору №7 від 05.07.2021, на картковий рахунок НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в сумі 8900 грн. (ID транзакції: НОМЕР_3 ; дата транзакції: 05.07.2021 року; час 16:13:01). Відомості платника: товариство з обмеженою відповідальність «Компані Інцест Фінанс» (попередня назва ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс») .

09 липня 2025 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області витребувано від ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК»: інформацію чи було емітовано на ім?я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) платіжну картку № НОМЕР_4 ; виписку про рух грошових коштів з карткового рахунку, відкритого до платіжної картки № НОМЕР_4 , що емітовано на ім?я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 05.07.2021 по 07.07.2021 з відображенням часу зарахування коштів.

Сторони у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, з таких підстав.

За змістом дослідженої судом паперової копії договору про кредитну лінію №50012 від 27.06.2021 та додаткової угоди про зміну умов договору №7 від 05.07.2021 року, ТОВ «ФК «Інвест Фінанс», як первісний кредитор, взяв на себе обов`язок на умовах, визначених договором, надати ОСОБА_2 , як позичальнику, кредит, а позичальник зобов`язався його повернути, сплатити проценти за користування кредитом.

Сума кредиту становить 8900,00 грн., кредит надається строком до 18/08/2021 року.

Відповідно до інформаційної довідки №7 від 05.07.2021 перераховано на рахунок № НОМЕР_2 8900,00 грн.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Доказів підписання договору кредитної лінії №50012 від 27.06.2021 року, додаткові угоди про зміну умов договору №7 від 05.07.2021, від 02.08.2021, відповідачем ОСОБА_2 матеріали справи не містять. Однак зазначені документи містять розгорнуті анкетні відомості (ПІБ, дату народження, РНОКПП та місце проживання) ОСОБА_2 , відповідача в справі.

Матеріали справи не містять доказів як того, що саме відповідач будь-яким способом застосував ідентифікатор електронного підпису, так і факту отримання саме ОСОБА_2 одноразового ідентифікатора, а також у справі відсутні докази реєстрації саме відповідача у інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора.

Доводи представника позивача про те, що з використанням одноразового ідентифікатора відповідачкою було підписано основний та додаткові договори, суд відхиляє, оскільки долучена до позовної заяви паперові копії договорів не містять відомостей про підписання договору відповідачем.

У постанові Верховного Суду від 26 липня 2023 року у справі № 509/7127/21 вказано, що суд може не взяти до уваги копію (паперову копію) електронного доказу, у випадку, якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу.

Суд звертає увагу на те, що відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

З вказаних положень слідує, що позивач повинен довести суду наявність кредитних правовідносин між первісним кредитором та боржником, наявність договору факторингу між первісним кредитором та новим кредитором, а також правомірність вимог нового кредитора до боржника (факт видачі кредиту боржнику та неповернення кредиту боржником).

Суд вважає, що позивачем не підтверджено достатніми та достовірними доказами факт укладення кредитного договору між первісним кредитором та відповідачем.

Дослідженням паперової копії основного та додаткових договорів суд встановив, що вказівки на його підписання позичальником за допомогою електронного підпису не має.

Суд зазначає, що відповідно до положень вище зазначених Законів України, оригінал електронного документа має обов`язково містити електронний підпис автора і давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством, перевірка цілісності електронного документа проводиться шляхом перевірки електронного цифрового підпису.

При цьому, електронний підпис одноразовим ідентифікатором являє собою дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис в будь-якому випадку є інформацією в електронній (цифровій) формі, що містить відомості про обставини, що мають вирішальне значення для подібної справи.

Поряд з цим, на підтвердження видачі коштів позичальнику, позивачем надано довідку про перерахунок коштів за кредитним договором та виписки по рахунку відповідача, однак вказане жодним чином не може підтверджувати отримання саме ОСОБА_1 грошових коштів за спірним кредитним договором. Також вказані відомості відсутні і у відповідях наданих представниками банків АТ «Пумб» та АТ «Укргазбанк» на виконання вимог ухвал суду про витребування інформації. Так АТ «Укргазбанк» повідомив, що не має можливості надати зазначені в ухвалі суду відомості, а АТ «ПУМБ» підтвердив проведення операції проте не зазначив власника карти та рекомендував звернутися до банку емітента карти отримувача.

У зв`язку із викладеними обставинами в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача (п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 525, 526, 530, 546, 549, 598, 610, 625, 1046-1054 ЦК України, та керуючись ст. 4, 12, 13, 28, 76-82, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 280, 352, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 15 грудня 2025 року.

Суддя Чирка С.С.