УХВАЛА

03 січня 2025 року

м. Київ

справа № 144/1225/21

провадження № 61-12840ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

про відвід судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Дундар Ірини Олександрівни. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області про усунення перешкод у користуванні спільним проїздом та прибережно-захисною смугою шляхом визнання незаконним й скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування державної реєстрації права на земельну ділянку та демонтажу огорожі, за касаційною скаргою представника

ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на постанову Вінницького апеляційного суду від 22 серпня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 06 червня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення 42 сесії 6 скликання Теплицької селищної ради від 06 жовтня 2015 року № 636, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж

земельних ділянок в натурі (на місцевості) громадянам на території Теплицької

селищної ради для надання у приватну власність та надано ОСОБА_3

у приватну власність земельні ділянки площею 0,1500 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :04:003:0815, та 0,4081 га - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:003:0816, за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельні ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер :04:003:0815,

та 0,4081 га, кадастровий номер :04:003:0816, за адресою:

АДРЕСА_1 .

Зобов`язано ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні проїздом

по АДРЕСА_1 , що належить до комунальної власності шляхом демонтажу встановленої огорожі.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 22 серпня 2024року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задоволено частково.

Рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 06 червня 2024 року в частині скасування рішення 42 сесії 6 скликання Теплицької селищної ради від 06 жовтня 2015 року №636, яким затверджено технічну документацію

із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок

в натурі (на місцевості) громадянам на території Теплицької селищної ради

для надання у приватну власність та надано ОСОБА_3 у приватну власність земельну ділянку площею 0,1500 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :04:003:0815 та державної реєстрації права власності на цю земельну ділянку, а також зобов`язання ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні проїздом по АДРЕСА_1 ,

що належить до комунальної власності шляхом демонтажу встановленої огорожі скасовано.

Ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 в цій частині. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання розподілу судових витрат.

20 вересня 2024 року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2

через систему «Електронний суд» подано касаційну скаргу на постанову Вінницького апеляційного суду від 22 серпня 2024 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 20 вересня2024 року справу призначено судді-доповідачеві Дундар І. О.,

судді, які входять до складу колегії: Краснощоков Є. В., Крат В. І.

23 вересня 2024 року представником ОСОБА_3 - ОСОБА_4.

через систему «Електронний суд» подано касаційну скаргу на постанову Вінницького апеляційного суду від 22 серпня 2024 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 24 вересня2024 року справу призначено судді-доповідачеві Дундар І. О.,

судді, які входять до складу колегії: Краснощоков Є. В., Крат В. І.

Ухвалою Верховного Суду від 25 вересня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 та витребувано справу із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 25 вересня 2024 року касаційну скаргу

ОСОБА_3 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків,

а також попереджено про наслідки її невиконання.

На виконання ухвали Верховного Суду від 25 вересня 2024 року ОСОБА_3 направив матеріали на усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 28 жовтня 2024 року продовжено ОСОБА_3 строк для усунення недоліків касаційної скарги до 28 листопада 2024 року.

На виконання ухвали Верховного Суду від 28 жовтня 2024 року ОСОБА_3 направив матеріали на усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 18 листопада 2024 року продовжено ОСОБА_3 строк для усунення недоліків касаційної скарги до 28 листопада 2024 року.

На виконання ухвали Верховного Суду від 18 листопада 2024 року ОСОБА_3 направив матеріали на усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 09 грудня 2024 року продовжено ОСОБА_3 строк для усунення недоліків касаційної скарги до 18 грудня 2024 року.

На виконання ухвали Верховного Суду від 09 грудня 2024 року ОСОБА_3 направив матеріали на усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 19 грудня 2024 року продовжено ОСОБА_3 строк для усунення недоліків касаційної скарги.

26 грудня 2024 року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2

через систему «Електронний Суд» подано заяву про відвід судді Дундар І. О.

у справі № 144/1225/21, яка передана судді-доповідачеві 01 січня 2025 року,

у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.

Заява мотивована тим, що ухвали, постановлені суддею-доповідачем

Дундар І. О. при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження

за касаційною скаргою ОСОБА_3 , вимогам процесуального законодавства

не відповідають.

Зазначає, що у разі якщо касатор (скаржник) не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається скаржнику.

Вказує, що Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

Дундар І. О. всупереч зазначеним вимогам цивільного-процесуального законодавства та принципу правової визначеності, у зв`язку із неусуненням недоліків касаційної скарги, продовжив загальний строк на виправлення недоліків майже до 138 днів.

Зазначає, що чотири ухвали про продовження строку на виконання ухвали

від 25 вересня 2024 року викликає у ОСОБА_1 , небезпідставний сумнів

щодо неупередженості та об`єктивності судді Дундар І. О., порушення принципу правової визначеності та затягування розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 .

Ухвалою Верховного Суду від 02 січня 2025 року заяву представника

ОСОБА_1 - ОСОБА_2. про відвід про відвід судді Дундар І. О.

у справі № 144/1225/21 визнано необґрунтованою. Заяву представника

ОСОБА_1 - ОСОБА_2 згідно із частиною третьою статті 40 ЦПК

України передано для автоматизованого розподілу і згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 січня 2025 року визначено судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

Гульку Б. І.

Вивчивши матеріали касаційного провадження, вважаю, що підстав

для задоволення заяви про відвід судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Дундар І. О. немає, оскільки доводи представника заявника не свідчать про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності зазначеної судді.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо

доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку

про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла

до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення

питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду,

що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

За змістом частини восьмої статті 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною одинадцятою статті 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

У частині першій статті 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. У частині четвертій статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу.

Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним

та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання

та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів,

чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів

у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає,

що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися,

що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України»

від 09 листопада 2006 року (BELUKHA v. UKRAINE N 33949/02, § 49 - 52).

Верховний Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність підстав стверджувати, що суддя Дундар І. О. виявлялаособисту заінтересованість або вчиняла будь-які незаконні дії. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази

на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Доводи представника заявника не свідчать про існування обставин,

які викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності судді Верховного

Суду Дундар І. О., а свідчать лише про незгоду представника заявника

із процесуальними судовими рішеннями судді, що не є підставою для відводу.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

У такому висновку Верховний Суд керується тим, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є порушенням права на справедливий суд, так само як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 -

ОСОБА_2 про відвід судді Верховного Суду Дундар Ірини Олександрівни

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області про усунення перешкод у користуванні спільним проїздом та прибережно-захисною смугою, шляхом визнання незаконним й скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування державної реєстрації права на земельну ділянку

та демонтажу огорожі, за касаційною скаргою представника

ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на постанову Вінницького апеляційного суду від 22 серпня 2024 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Б. І. Гулько