Провадження № 2/947/4254/25
26.12.2025 року Київський районний суд м. Одеси
у складі головуючого судді Луняченка В.О.,
за участю : секретаря судового засідання Макаренко Г.В.,
Заходами електронного суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 надміру виплачену грошову допомогу малозабезпеченим сім`ям у розмірі 8803,38 гривень, до суду заходами електронного суду звернувся позивач Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради.
Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченку В.О.
Ухвалою судді від 02.09.25 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Ніяких клопотань з боку учасників справи суду не надходили. Заперечень щодо розгляду справи у спрощеному провадженні також не надходило.
Зазначену ухвалу неодноразово надіслано відповідачу за місцем реєстрації його місця мешкання, відомості про що містяться в матеріалах справи.
Станом на день розгляду справи ніяких клопотань з боку учасників справи суду не надходили. Заперечень щодо розгляду справи у спрощеному провадженні також не надходило.
Від відповідача відзив на позов не надходив.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Заперечень щодо можливості заочного розгляду справи, з боку позивача у справі не міститься.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову про стягнення надміру сплачених грошових коштів з наступних підстав.
Так суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку Управління соціального захисту населення в Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, як одержувач державних соціальних допомог.
26.08.2024 відповідач звернувся до управління соціальної допомоги та компенсаційних виплат Департаменту соціальної політики Одеської міської ради з заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, в якій просив призначити йому державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям (далі Соціальна допомога). Разом з такою заявою відповідачем було подано декларацію про доходи..
При зверненні за соціальною допомогою відповідачем було заявлено, що у її чоловіка ОСОБА_2 є тільки один транспортний засіб « Shevrolen» 2007 року випуску
Відповідно до п.п.4 п.10 Порядку №250, державна соціальна допомога не призначається,якщо у власності малозабезпеченої сім`ї є більше ніж один автомобіль, транспортний засіб, що підлягає державній реєстрації, з дати випуску якого минуло менше ніж 15 років ( крім помеду і причепа).
Під час перевірки особової справи отримувача державної допомоги ОСОБА_1 встановлено невідповідність наданих ОСОБА_1 відомостей щодо кількості транспортних засобів, які знаходяться у власності малозабезпеченої сім`ї, а саме у власності сім`ї перебувають автомобілі: Volkswagen 2015 року випуску дата операції 11.01.2014, Volkswagen 2012 року випуску дата операції 17.01.2019, Volkswagen 2016 року випуску дата операції 09.11.2024.
Згідно рішення позивача від 07.02.2025 № 17.01.-05/772 відповідачу припинено виплату соціальної допомоги та повідомлено про термінове повернення надміру виплачених коштів у розмірі 8803,38 грн.
Позивач надсилав відповідачу листа з повідомленням про необхідність повернення надмірно отриманих ним сум соціальної допомоги. Проте відповідач суму переплачених коштів не повернув.
Оскільки до теперішнього часу відповідач в добровільному порядку не повернула надмірно використані кошти соціальної допомоги, то позивач звернувся до суду з даним позовом.
Таким чином, між сторонами існує спір щодо механізму використання коштів державного бюджету, призначених для виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, який регулюється нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК), Закону України №1768-ІІІ від 01.06.2000р. «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон №1768), Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003р. №250 (далі Порядок №250) тощо.
Надаючи оцінку наданим суду доказам та обставинам спірних правовідносин суд виходить з наступного.
Статтею 1 Конституції України передбачено, що Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.
У статтях 46 та 48 Конституції України розкриваються деякі елементи соціальної політики держави, якими передбачається, що громадяни мають право на соціальний захист та право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.
Одним із важливих видів соціальної допомоги, спрямованої на здійснення соціального захисту громадян, які цього потребують, є запровадження державою інституту надання державної соціальної допомоги.
У статті 1 Закону №1768 визначено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї.
Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону №1768 розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону №1768 порядок призначення, умови виплати та підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги, перелік документів, необхідних для призначення допомоги згідно із цим Законом, встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 2 Порядку №250 Державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.
Пунктом 14 Порядку №250 визначено, що розмір соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом, але не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім`ї. Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім для всіх видів соціальної допомоги.
Відповідно до п. 5.19 Методики обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерством економіки з питань європейської інтеграції України, Міністерством фінансів України, Державного комітету статистики України , Державного комітету молодіжної політики, спорту і туризму України від 15.11.2001р. № 486/202/524/455/3370 (діяла на момент виникнення спірних правовідносин) до сукупного доходу сімей (одержувачів) входять, зокрема, доходи від продажу об`єктів нерухомого майна та транспортних засобів.
Відповідно до п. 25 Порядку №250 якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, то виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення.
Пунктом 28 Порядку №250 визначено, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення:
-визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї;
-повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення;
-у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті;
-у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.
За обставинами спірних правовідносин судом встановлено, що відповідач не повідомив Департамент соціальної політики Одеської міської ради наявність у власності сім`ї трьох автомобільних транспортних засобів, внаслідок чого їй безпідставно було нараховано та виплачено соціальну допомогу.
За таких обставин отримання та використання відповідачем соціальної допомоги у період з 01.08.24 по 31.01.2025 в розмірі, що обчислений з урахуванням відсутності у нього доходів, є неправомірним.
На теперішній час сума надмірно виплачених коштів становить 8803,38 грн.
Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.
Таким чином, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.
Отже, враховуючи, що відповідач отримав суми соціальної допомоги без достатньої правової підстави, на підставі невірних даних, що було наслідком недобросовісної поведінки відповідача (повідомлення завідомо неправдивих даних ), внаслідок чого завдано шкоди державному бюджету на суму коштів в розмірі 8803,38 грн., то вимоги позивача є цілком правомірними та обґрунтованими.
При цьому варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставин спірних правовідносин.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в сумі 3028 грн.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов позивача підлягає до задоволення, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,259, 263-265,268,273, 280-289,354 ЦПК України, суд,-
Повне рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.
Заочне рішення може бути переглянуто Київським районним судом м.Одеси за заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після отримання копії рішення відповідачем та - протягом тридцяти з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У зв`язку з чисельними аварійними відключеннями електропостачання, повного та/або часткового знеструмлення, повний текст складено 09.01.26.

Суддя: В. О. Луняченко