Справа №173/2502/24
Провадження №2/173/214/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2025 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бурхана С.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення(виклику) сторін цивільну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал»

представник позивача Маслюженко Микола Павлович,

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача, адвокат Маслюженко Микола Павлович, який діє від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал»(далі - Позивач) звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначено, що 26.07.2019 року Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» та ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» уклали договір кредиту та страхування №Z06.00407.005526923, що є змішаним договором відповідно до ст. 628 ЦК України та поєднує в собі елементи кредитного договору та договору страхування.

Відповідно до 9.27. Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб цей Договір в частині Споживчого кредиту є укладеним з дня прийняття Позичальником пропозиції щодо укладення даного Договору, підписанням Позичальником Договору кредиту та діє протягом строку кредитування, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх обов`язків за Договором кредиту та даним Договором.

Договір кредиту та страхування був підписаний Відповідачем власноручно. Від імені банку договір був підписний з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи банку та відтиску печатки банку, відтворених за допомогою технічного пристрою відповідно п.13.3. Публічної пропозиції АТ «ІДЕЯ БАНК» про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, що діяла з 15.07.2019 по 30.09.2019 року. ТОВ «Нью Файненс Сервіс», підписуючи Договір кредиту та страхування, діяв від імені ПрАТ "Страхова компанія "Уніка життя" також з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи та відтиску печатки, відтворених за допомогою технічного пристрою.

Відповідно до п.1.7. Кредитного договору банк надав Відповідачу кредит на власні потреби в сумі 42 600,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж в сумі 3 695,89 грн., а Відповідач відповідно до п. 9.9. та п. 9.14.2. Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб зобов`язався повернути кредит разом з процентами до дня/числа кожного місяця.У пунктах 1.4. та 1.6. Кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування становить 36 місяців і датою повернення кредиту є 26.07.2022 року.

Згідно п.1.3. Кредитного договору Позичальник за користування кредитом сплачує Банку річну змінювану процентну ставку, яка на день укладення Кредитного договору становила 21,99 % річних і в подальшому не змінювалась.

Після укладення Кредитного договору ПАТ «Ідея Банк» свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок Відповідача грошові кошти в сумі 42 600,00 гривень, з яких також за рахунок суми кредиту сплатив на користь ПрАТ "Страхова компанія "Уніка життя" страховий платіж від імені Відповідача в сумі 3 695,89 гривень.

До дати подачі позовної заяви до суду, як зазначає позивач, відповідачем було сплачено лише 44,11 гривень. Останній платіж проведено 21.12.2019 року.

Банком умови кредитного договору були виконані в повному обсязі. Проте відповідач не виконує свої зобов?язання, у зв?язку з чим, станом на 26.07.2022 року заборгованість складає:

-заборгованість за основним боргом в сумі 42 600,00 гривень;

-заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 31714,42 гривень,що разом становить 74 314,42 гривень.

В подальшому між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» був укладений договір факторингу №16/11-23 від 16.11.2023 року, де ТОВ ФК «СОНАТІ» набув право вимоги до боржників за первинними договорами, серед яких і право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №Z06.00407.005526923від 26.07.2019 року.

29.12.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» договір факторингу №29/12-23. Відповідно до умов договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 року ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за первинними договорами.

На момент звернення до суду з даним позовом, відповідач не сплачує свою прострочену заборгованість, у зв`язку з чим позивач просив стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 74 314,42 грн., що складається з:

-заборгованість за основним боргом в сумі 42 600,00 гривень;

-заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 31714,42 гривень,та понесені судові витрати:

-зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 гривень,

-на оплату послуг поштового зв`язку в сумі відповідно до розрахункового документа про оплату послуг поштового зв`язку;

-на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 7 200,00 гривень.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі. Постановлено розглядати справу в спрощеному порядку без виклику сторін.

Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідачу було встановлено строк для подання до суду відзиву, оформленого відповідно до вимог статті 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), на позовну заяву та всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий. Про дату час і місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином. Через повернення до суду поштового відправлення, останнє було повторно направлено 01.11.2024 року.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк не подала до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 ЦПК України.

Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина 4 статті 268 ЦПК України).

Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

26.07.2019 року Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» та ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» уклали договір кредиту та страхування № Z06.00407.005526923, який було підписано Відповідачем власноручно.

Договір кредиту та страхування є змішаним і у розділі 2 містяться умови щодо страхування, відповідно до яких Позичальник уклав з ПрАТ "Страхова компанія "Уніка життя" договір добровільного страхування життя. Розмір страхового внеску за цим договором страхування становить 3 695,89 грн. Вигодонабувачем за цим договором страхування є ПАТ «Ідея Банк».

Відповідно до паспорта споживчого кредиту, підписаного власноруч відповідачем, йому було надано кредит у сумі 42 600,00 грн. строком на 36 міс., з процентною ставкою 21,99 % річних, що також затверджено п. 1.6. Кредитного договору, де сторони погодили, що датою повернення кредиту є 26.07.2022 року

Позивач надав відповідачу вищевказані грошові кошти у вигляді встановленого кредиту, що підтверджується випискою по рахунку за період з 26.07.2019 року по 16.11.2023 рік, згідно з якою останній платіж відповідачем проведено 21.12.2019 року.

В подальшому між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» був укладений договір факторингу №16/11-23 від 16.11.2023 року, згідно до якого ТОВ ФК «СОНАТІ» набув право вимоги до боржників за первинними договорами, серед яких і право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №Z06.00407.005526923від 26.07.2019 року

29.12.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» договір факторингу №29/12-23. Відповідно до умов договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 року ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за первинними договорами.

Таким чином позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №Z06.00407.005526923 від 26.07.2019 року.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1,2 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Проте Відповідач не надав доказів виконання зобов?язання за Договорами як перед Позивачем, так і перед первісним кредитором.

За таких обставин, оскільки Відповідач належним чином взяті на себе грошові зобов`язання не виконав, суд дійшов висновку про те, що Відповідачем були порушені права та законні інтереси Позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною 1 ст. 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення.

Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, на підставі ч.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що є всі передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають відшкодуванню судові витрати, по оплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн., що понесені та документально підтверджені позивачем.

Щодо вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, судом враховується наступне.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19), витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати позивача на правничу допомогу складають 7200 грн. і підтверджуються наданими доказами: Договором про надання правничої допомоги № 1/04 від 01 квітня 2024 року, укладеним між ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та Адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС», Прейскурантом до Договору про надання правничої допомоги №1/04 від 01 квітня 2024 року, Актом приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 2 від 10 травня 2024 року із зазначенням реєстру боржників, реєстром боржників від 13 травня 2024 року, з якого вбачається, що ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» передало, а Адвокатське об`єднання «АЛЬЯНС ДЛС» отримало в роботу реєстр прав вимоги щодо боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № Z06.00407.005526923 від 26.07.2019 року, свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю, видане Маслюженку М.П.

Відповідач не заявив клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, не довів необґрунтованість витрат на правову допомогу.

Заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката співмірний із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для позивача, а тому підлягає задоволенню. Підстав для зменшення розміру заявлених представником позивача витрат на правничу допомогу суд не вбачає.

Окрім того, зі списку згрупованих відправлень від 24.07.2024 та опису вкладення вбачається, що ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» на виконання вимог ст.ст. 43, 177 ЦПК України направило на поштову адресу відповідача пакет документів. Плата за пересилання документів становить 40 грн.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Оскільки надіслання позовної заяви з додатками відповідачу є обов`язком позивача у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет, то суд знаходить, що витрати позивача на пересилання позивачу позовної заяви з додатками в сумі 40 грн є процесуальними витратами, які відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивача.

Керуючись ст. ст.10, 12, 13, 18, 76, 81, 83, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-284, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал», представник позивача Маслюженко Микола Павлович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 )на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал»(, 49005 Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21, 5-й поверх, прим. 68,69), заборгованість за кредитним договором у розмірі 74 314 (сімдесят чотири тисячі триста чотирнадцять) грн. 42 коп., що складається з:

-заборгованість за основним боргом в сумі 42 600,00 грн;

-заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 31 714,42 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 )на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» (, 49005 Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21, 5-й поверх, прим. 68,69), судові витрати:

- зі сплати судового збору в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

- на оплату послуг поштового зв`язку в сумі 40 грн.;

- на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 7200 (сім тисяч двісті) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Бурхан