печерський районний суд міста києва
Справа № 2-215/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Соколова О.М.,

при секретарі судового засідання: Колесник А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами судового рішення від 30 грудня 2013 року у цивільній справі №2-215/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання недійсною заяви про скасування заповіту та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Приватного підприємства «Борей-таксі», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фронт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліпат-Інвест», Комунального підприємства Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, Приватного підприємства «ЮС-Центр», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Товариства з обмеженою відповідальністю «А.О.Бастіон», Товариства з обмеженою відповідальністю «Технічний центр домофонізації Цифрал-Сервіс», треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, Товариство з обмеженою відповідальністю «Елітком», ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 про визнання недійсним заповіту, визнання пріоритету зареєстрованих прав на частки квартири, визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом, визначення судом відповідальності, стягнення у солідарному порядку погіршення частки, упущеної вигоди, неодержаної орендної плати, пені, моральної шкоди, реальних збитків, грошової компенсації, припинення права власності,-

ВСТАНОВИВ:

17.03.2017 року ОСОБА_1 звернуся до суду з вказаною заявою, просить переглянути у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 грудня 2013 року.

У обґрунтування вказано, що оскільки про те, що права позивача ОСОБА_2 до 18.06.2014 року жодним чином не були порушені, заявнику як відповідачу і позивачу у цій справі не було відомо до березня 2016 року, а стало про це відомо після отримання інформації про залишення без змін рішення Печерського райсуду м. Києва від 15.08.2016 року у цивільній справі № 757/1475/15-ц, що у свою чергу є підставою для перегляду рішення Печерського райсуду м. Києва від 30.12.2013 року, внаслідок істотної для справи обставини (вирішення цивільної справи № 2-215/11 за позовною вимогою особи, чиї права не було порушено на час їй розгляду).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.12.2017 року відкрито провадження за нововиявленими обставинами за заявою відповідача ОСОБА_1 про перегляд рішення суду від 30 грудня 2013 року у цивільній справі №2-215/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання недійсною заяви про скасування заповіту та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Приватного підприємства «Борей-таксі», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фронт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліпат-Інвест», Комунального підприємства Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, Приватного підприємства «ЮС-Центр», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Товариства з обмеженою відповідальністю «А.О.Бастіон», Товариства з обмеженою відповідальністю «Технічний центр домофонізації Цифрал-Сервіс», треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, Товариство з обмеженою відповідальністю «Елітком», ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 про визнання недійсним заповіту, визнання пріоритету зареєстрованих прав на частки квартири, визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом, визначення судом відповідальності, стягнення у солідарному порядку погіршення частки, упущеної вигоди, неодержаної орендної плати, пені, моральної шкоди, реальних збитків, грошової компенсації, припинення права власності.

01.06.2018 року відповідно до розпорядження № 373 від 01.06.2018 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, у зв`язку з закінченням повноважень судді Москаленко К.О.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.09.2018 року прийнято цивільну справу за заявою відповідача ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами судового рішення від 30 грудня 2013 року у цивільній справі №2-215/11 до провадження судді Печерського районного суду м. Києва Соколова О.М.

Так, судом було здійснено запити про витребування матеріалів справи № 2-215/11.

Відповідно до реєстру передачі справ, у листопаді 2024 року вказані матеріали були переданні судді.

30.01.2025 року на адресу суду від ОСОБА_2 надійшли заперечення.

Учасники справи до судового засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, причини неявки суд не повідомили.

Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності інших учасників справи.

Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що заява про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Печерського районного суду м. Києва від 30.12.2013 року не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30.12.2013 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання недійсною заяви про скасування заповіту задоволено частково: визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом шостої Київської нотаріальної контори Мотицькою С.А. 03.11.1998 року на ім`я ОСОБА_18 та ОСОБА_19 щодо спадкового майна померлого ОСОБА_20 у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , іншу частину позовних вимог залишено без задоволення. В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Приватного підприємства «Борей-таксі», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фронт», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛіпатІнвест», Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна», Приватного підприємства «ЮС-Центр», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Товариства з обмеженою відповідальністю «А.О. Бастіон», Товариства з обмеженою відповідальністю «Технічний центр домофонізації Цифрал-Сервіс», за участю третіх осіб: Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Товариства з обмеженою відповідальністю «Елітком», ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_21 , про визнання недійсним заповіту, визнання пріоритету зареєстрованих прав на частки квартири, визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом, визначення судом відповідальності, стягнення в солідарному порядку погіршення частки, упущеної вигоди, неодержаної орендної плати, пені, реальних збитків, грошової компенсації, відшкодування моральної шкоди, припинення права власності відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18.03.2014 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 30.12.2013 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.07.2014 року рішення першої та апеляційної інстанцій залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 06.04.2016 року про перегляд рішення Печерського районного суду м. Києва від 30.12.2013 року, ухвали Апеляційного суду міста Києва від 18.03.2014 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.07.2014 року у цивільній справі № 2-215/11 відмовлено.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Печерського районного суду м. Києва від 30.12.2013 року, ухвали Апеляційного суду міста Києва від 18.03.2014 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.07.2014 року, постанови Верховного Суду України від 06.04.2016 року у цивільній справі № 2-215/11 відмовлено.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15.08.2016 року у справі 757/1475/15-ц ухвалено про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та визнано за ним право власності на 2/3 частин квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування.

Крім того встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30.12.2013 у справі №2-215/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання недійсною заяви про скасування заповіту хоча і встановлені обставини належності 2/3 частин спірної квартири ОСОБА_2 , проте в резолютивній частині цього рішення (2-215/11) це не зазначено.

Тому ухвалюючи рішення у справі 757/1475/15 суд з урахуванням встановлених у справі 2-215/11 обставин визнав за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частини квартири.

Як визначено у ч. 2 ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 423 ЦПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Так, заявник зазначає, що рішенням Печерського райсуду м. Києва від 15.08.2016 р. у цивільній справі № 757/1475/15-ц визнано за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування, з посиланням на преюдиційні обставини, встановлені у даній цивільній справі № 2-215/11 (з рішенням суду від 30.12.2013 р., що переглядається). Зокрема, мотивувальною частиною цього рішення суду від 15.08.2016 р. встановлено: « Щодо застосування строків позовної давності, варто зазначити, що дана вимога є безпідставною. Так, відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як вбачається з матеріалів справи, державний реєстратор прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві рішенням від 18.06.2014 відмовив у державній реєстрації прав власності, а позивач до суду звернувся 16.01.2015, тобто в межах строку позовної давності.»

Таким чином, заявник вказує, що рішенням Печерського райсуду м. Києва від 15.08.2016 р. у цивільній справі № 757/1475/15-ц встановлено преюдицію, що перебіг позовної давності, як строк, у межах якого ОСОБА_2 може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу розпочався з 18.06.2014 р., коли державний реєстратор прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Кендзьора В. Я. рішенням № 13869288 від 18 червня 2014 р. відмовив ОСОБА_2 у державній реєстрації прав власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, в судовому порядку беззаперечно встановлено, що до 18.06.2014 р. ніякі права ОСОБА_2 ніким не порушувалися, і до цієї календарної дати право на звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, у позивача ОСОБА_2 в розумінні положень ч. 1 ст. 256 ЦК було відсутнє.

Так, за результатами розгляду справи №2-215/11 ОСОБА_2 звернувся до Шостої Київської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право власності на спадщину, проте отримав відмову. Звернувшись до державного реєстратора із заявою про проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно, 18.06.2014 року отримав відмову. Таким чином саме з дня відмови реєстратора для заявника почався строк для звернення до суду за захистом порушеного права.

Таку думку крім того висловив Верховний Суд у свій постанові від 27.03.2019 року у справі №757/1475/15.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 № 4, нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрания судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно п. 4 вказаної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обгрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Отже, викладені в заяві обставини не можуть вважатися нововиявленими обставинами в розумінні вимог статті 423 ЦПК України.

Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Печерського районного суду м. Києва від 30.12.2013 року у цивільній справі 2-215/11 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1-10, 247, 259, 260, 261, 268, 423-429, 353-355 ЦПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами судового рішення від 30 грудня 2013 року у цивільній справі №2-215/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання недійсною заяви про скасування заповіту та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Приватного підприємства «Борей-таксі», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фронт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліпат-Інвест», Комунального підприємства Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, Приватного підприємства «ЮС-Центр», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Товариства з обмеженою відповідальністю «А.О.Бастіон», Товариства з обмеженою відповідальністю «Технічний центр домофонізації Цифрал-Сервіс», треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, Товариство з обмеженою відповідальністю «Елітком», ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 про визнання недійсним заповіту, визнання пріоритету зареєстрованих прав на частки квартири, визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом, визначення судом відповідальності, стягнення у солідарному порядку погіршення частки, упущеної вигоди, неодержаної орендної плати, пені, моральної шкоди, реальних збитків, грошової компенсації, припинення права власності - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя О.М.Соколов