Справа №549/399/25 Провадження №2/549/308/25
УХВАЛА

26 грудня 2025 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого - судді Крєпкого С.І.,

за участю: секретаря судового засідання Кривчун Я.А.,

представника позивача Лисенко В.В.

представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Руденка С.П.

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» (далі ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення інфляційних втрат та 3% річних,

установив:

ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку» звернулось до суду з позовом про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за грошовими зобов`язаннями за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0, яка підтверджена рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області у справі №549/53/15-ц від 28.05.2015: три відсотки річних у розмірі 41 191,68 грн, інфляційні витрати у розмірі 123 943,35 грн, всього 165 135 грн 03 коп.

Вимоги обґрунтовано тим, що судове рішення відповідачами повністю не виконане.

30 вересня 2025 року ухвалою Чорнухинського районного суду у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено строк для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень.

01 грудня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Руденко С.П. звернувся до суду з клопотанням, в якому посилаючись на висновки, викладені у постанові Великої палати Верховного Суду від 12.11.2025 у справі №754/947/22, прохав зупинити провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України до моменту звільнення ОСОБА_1 з військової служби.

Клопотання мотивовано тим, що відповідач ОСОБА_1 проходить військову службу з моменту оголошення воєнного стану в Україні у військовій частині і категорично проти подальшого розгляду справи за його відсутності (а.с.160-166).

У поданих запереченнях на клопотання представник позивача ОСОБА_3 прохала встановити наявність обставин про належність ОСОБА_1 до складу Збройних сил України, що переведені на воєнний стан та виконують бойові завдання у зоні бойових дій.

За умови відсутності належних доказів на підтвердження об`єктивної неможливості провадження у справі відмовити у задоволенні клопотання.

Вказує, що додані до клопотання посвідчення учасника бойових дій, довідка військової частини НОМЕР_1 та матеріали виконавчого провадження №744733647 не підтверджують, що ОСОБА_1 перебуває в особовому складі військової частини, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій.

Звертає увагу, що посвідчення учасника бойових дій видано військовою частиною НОМЕР_2 , довідку надано 16 квітня 2025 року військовою частиною НОМЕР_1 , однак довідка не підтверджує виконання бойових завдань військовою частиною у зоні бойових дій.

Відповідно до відповіді на запит №303516755 від 01.12.2025 приватного виконавця Скрипника В.Л. у виконавчому провадженні №744733647, боржник ОСОБА_1 отримує доходи, а саме заробітну плату/дохід застрахованої особи у ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.168-170).

Крім того, представником позивача 25.12.2025 заявлено клопотання про витребування доказів, яке обгрунтовано тим, що до клопотання про зупинення провадження у справі представником відповідача 16.12.2025 долучено докази, які ніби то підтверджують перебування сержанта ОСОБА_1 у складі військовослужбовців частини НОМЕР_3 .

Водночас ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку» не отримало офіційного підтвердження справжності цих доказів.

На сайті Міністерства оборони України для забезпечення оперативного зв`язку з військовослужбовцями та їх родинами є перелік та номери контактних телефонних гарячих ліній військових формувань, однак в переліках військових формувань відсутні контактні дані про військову частину НОМЕР_3 .

У провадженні приватного виконавця Скрипника В.Л. перебуває на виконанні виконавче провадження № 74473647.

На його запит № 306940807 від 23.12.2025 надано відомості про доходи Боржника 01.10.2025 у ІНФОРМАЦІЯ_2 та у Військовій частині НОМЕР_4 .

Відомості про отримання ОСОБА_1 доходів у військовій частині НОМЕР_3 у листопаді (за жовтень) та у грудні (за листопад) 2025 року відсутні.

23 грудня 2025 року приватний виконавець Скрипник В.Л. виніс та направив до ІНФОРМАЦІЯ_3 , до військової частини НОМЕР_3 постанову про звернення стягнення на доходи боржника, однак станом на дату написання цього документа підтвердження про перебування ОСОБА_1 у складі зазначеної Військової частини НОМЕР_3 не підтверджено.

З відкритих джерел мережі інтернет вдалось знайти документ про направлення на консультацію невролога військового ОСОБА_4 , який перебуває у складі військової частини НОМЕР_3 .

У наданих представником відповідача документах та в зазначеному документі містяться суттєві відмінності, що є підтвердження недостовірності як мінімум одного з цих документів.

У військовому квитку вказано, що ОСОБА_1 11.10.2025 зарахований на посаду головного сержанту військової частини НОМЕР_3 , а в довідці наданій суду №1207 від 14 грудня 2025 року зазначено, що сержант ОСОБА_1 перебуває у військовій частині НОМЕР_3 з 11 жовтня 2025 року по теперішній час.

З огляду на викладене прохала витребувати у Міністерстві оборони України таку інформацію:

- про існування, місце розташування та контактні дані Військової частини НОМЕР_3 ;

- про зарахування ОСОБА_1 до складу Військової частини НОМЕР_3 ;

-підтвердження надання ОСОБА_1 довідки №1207 від 14.12.2025 та достовірності наведеної у ній інформації (а.с.208-210).

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Руденко С.П. клопотання про зупинення провадження у справі підтримав.

Представник позивача проти зупинення провадження у справі заперечувала, з підстав, викладених у запереченнях та клопотанні про витребуванні доказів.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судове засідання не з`явились, повідомлялись про час і місце судового засідання.

Суд, вирішуючи питання про наявність підстав для зупинення провадження у справі, дійшов до такого.

З копій довідки від 16.04.2025 та посвідчення, виданого 22 серпня 2023 року військовою частиною НОМЕР_2 , вбачається, що сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , є учасником бойових дій (а.с.166).

Згідно з копією довідки від 14 грудня 2025 року, військового квитка, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 з 11 жовтня 2025 року (а.с.201, 202-203).

У цивільному процесі підстави зупинення провадження регламентовані статтями 251 та 252 ЦПК України. Стаття 251 ЦПК України встановлює обов`язок для суду зупиняти провадження у справі на відміну від статті 252 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, правила, визначені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, мають для суду визначальний характер.

Формулювання «суд зобов`язаний» не дозволяє суду діяти на власний розсуд.

Указом Президента «Про введення воєнного стану в України» №64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який триває і на цей час.

Щодо тлумачення терміну «переведені на воєнний стан» Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.11.2025 у справі №754/947/22 зазначено, що Указом Президента України введено воєнний стан на всій території України. Цим же Указом на військове командування усіх рівнів покладено обов`язок здійснювати заходи, необхідні для забезпечення оборони України.

Профільне законодавство, зокрема Закон №3543-XII та Закон №1932-ХІІ, хоч і не використовує термін «переведення на воєнний стан», натомість оперує поняттям «переведення на організацію і штати воєнного часу». Така трансформація військових формувань є одним із ключових заходів, що вживаються у випадку введення в державі воєнного стану та загальної мобілізації.

З моменту оголошення загальної мобілізації та введення воєнного стану Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування переводяться в спеціальний правовий режим функціонування в цілому. Це виключає необхідність у додатковому з`ясуванні питання щодо переведення певної військової частини «на воєнний стан». Юридичний статус з`єднань, військових частин, підрозділів та інших складових структури ЗC України та інших військових формувань, що функціонують в умовах воєнного стану, не залежить від місця їх дислокації чи характеру виконуваних ними завдань, як-то перебування в районі воєнних (бойових) дій та участь в них.

Водночас приписи пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України не пов`язують можливість застосування цієї норми права з умовою перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, -військовослужбовця у військовій частині, що залучена до ведення безпосередніх бойових дій. До того ж військовослужбовець упродовж особливого періоду може в будь-який момент бути відрядженим до військової частини, задіяної до таких дій (підпункт 4-1 пункту 251 розділу XIV Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008). Сучасні форми та способи ведення війни, виконання бойових завдань вимагають участі у бойових діях та захисті суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності України не тільки по умовній лінії фронту.

З моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування в цілому потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан» для цілей застосування пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм.

Упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації для застосування судом пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд має отримати докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на військовій службі.

Норма пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, яка встановлює обов`язок суду зупинити провадження, є спеціальною захисною гарантією для військовослужбовців, які через виконання конституційного обов`язку із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України (стаття 65 Конституції України) об`єктивно позбавлені можливості брати активну участь у судовому процесі, захищати свої права, свободи та інтереси.

Водночас обов`язок суду зупинити провадження не повинен тлумачитися всупереч волі та інтересам військовослужбовця як учасника цивільного процесу.

Ключовим під час вирішення питання про зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України є саме воля військовослужбовця як сторони чи третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

Згідно з п.2 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Великою Палатою Верховного Суду у вищезазначені постанові звернуто увагу, що системне тлумачення пункту 2 частини першої статті 251 та статті 254 ЦПК України дозволяє зробити висновок про те, що підставами для поновлення зупиненого на підставі цієї процесуальної норми права провадження у справі можуть бути: припинення, у тому числі призупинення, перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на військовій службі у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань під час дії воєнного стану в Україні; припинення воєнного стану в Україні, навіть якщо відповідні особи продовжують військову службу у певній військовій частині, якщо тільки ця військова частина не залишається переведеною на воєнний стан через запровадження / збереження цього стану для певної території України або не залучена до проведення антитерористичної операції.

З огляду на викладене, враховуючи те, що позивачем заявлені вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних солідарно з боржника та поручителя, відповідач ОСОБА_1 на цей момент перебуває у складі Збройних Сил України, зупинення провадження у цьому випадку є обов`язком, а не правом суду, суд дійшов висновку про наявність передбаченої п.10 ч.1 ст.252 ЦПК України підстави зупинення провадження у справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Водночас підстав для задоволення клопотання представника позивача не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

У клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

У клопотанні про витребування доказів не зазначені заходи для отримання цих доказів самостійно, доказів вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання таких доказів.

Крім того необхідно зазначити, що інформація про місце розташування військових частин не стосуються предмету спору; розумні сумніви у достовірності щодо наданих представником відповідача доказів щодо перебування відповідача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України у суду відсутні.

На підставі викладеного керуючись ст.ст.84, 251, 253 ЦПК України, суд,

ухвалив:

1.У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_3 про витребовування доказів відмовити.

2.Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Руденка Сергія Павловича про зупинення провадження у справі задовольнити.

3.Зупинити провадження у цивільній справі №549/399/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення інфляційних втрат та 3% річних на підставі п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України до припинення перебування відповідача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Ухвала суду в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Дата складення повного тексту ухвали 30.12.2025.

Суддя С.І.Крєпкий