Провадження № 2-с/357/97/25
У Х В А Л А

іменем України

"23" грудня 2025 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Орєхов О.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України»,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2025 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про скасування судового наказу по цивільній справі № 357/16249/25 провадження № 2-н/357/2785/25 від 01 грудня 2025 року, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, з огляду на наступне.

01 грудня 2025 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було видано судовий наказ за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про стягнення з нього заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 34 373,08 та судового збору у розмірі 302,80 грн.

З виданим судовим наказом не згідний, оскільки вищевказану заборгованість було сплачено 30.10.2025 до подачі заяви ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про стягнення заборгованості.

Відповідно до ст. 170 ЦПК України, не погоджується із судовим наказом, вважає його не обґрунтованим.

А тому просив скасувати судовий наказ, винесений Білоцерківським міськрайонним судом 01 грудня 2025 року.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду головуючим суддею по даній справі визначено суддю Орєхова О.І.

Заява про скасування судового наказу з додатками, матеріали цивільної справи № 357/16249/25 провадження № 2-н/357/2785/25 згідно контрольного журналу судових справ і матеріалів були передані для розгляду судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Подана заява про скасування судового наказу відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Судом встановлено, що 01 грудня 2025 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області видано судовий наказ, яким було стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 34 373,08 грн, та судовий збір в розмірі 302,80 грн.

Згідно наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, який був направлений за адресою реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 , убачається, що вищевказаний судовий наказ ОСОБА_1 отримав 12.12.2025.

Строк подачі даної заяви не пропущений, так як ОСОБА_1 08.12.2025 подав до канцелярії суду заяву про скасування судового наказу.

Також було встановлено, що відповідно до Платіжної інструкції № 0.0..1 від 30.10.2025, здійснено оплату за споживчий газ, о/р: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , у розмірі 34 643,62 гривні; Платіжної інструкції № 0.0..1віл 22.12.2025, здійснено оплату за споживчий газ, о/р: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , у розмірі 35 гривень.

Згідно до судового наказу, винесеного Білоцерківським міськрайонним судом Київської області від 01 грудня 2025 року заборгованість за спожитий природний газ складає 34 373,08 грн та судовий збір в сумі 302,80 грн.

Отже, з наданих Платіжних доручень вбачається, що заборгованість по оплаті за споживчий газ сплачена в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Як встановлено ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Аналіз норм ЦПК України, які регламентують наказне провадження, дає підстави для висновку про те, що наказне провадження це самостійний вид провадження цивільного судочинства, що існує поряд із позовним і окремим провадженням, якому притаманна певна процесуальна форма, що має певні особливості, пов`язані з тим, що ця форма забезпечує захист прав та інтересів стягувача, що має документи проти боржника, який не виконує свої зобов`язання. Метою наказного провадження є спрощення, скорочення та здешевлення судової процедури у тих випадках, коли це можливо та виправдано, та є ефективним засобом захисту прав боржника у безспірних справах. При вирішенні питання про видачу судового наказу суд не перевіряє обґрунтованість заявлених стягувачем вимог, оскільки на час видачі судового наказу суду невідомо про наявність спору між сторонами, через що в разі незгоди із таким наказом боржник може подати заяву про його скасування чи перегляд за нововиявленими обставинами, наслідком чого є скасування судом такого судового наказу, виданого в порядку наказного провадження.

Як роз`яснено в п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року за № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Крім того, мають враховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником; із доданих документів вбачається пропуск позовної давності, то така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, а тому відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Дослідивши матеріали справи та заяву про скасування судового наказу з копіями додатків, суд прийшов до висновку про скасування судового наказу від 01 грудня 2025 року у справі № 357/16249/25, провадження № 2-н/357/2785/25, оскільки з даних матеріалів вбачається, що між сторонами спору не існує у зв`язку із сплатою заборгованості.

При цьому, стягувач, який звертався до суду із заявою про видачу судового наказу не позбавлений права звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

Керуючись, ст.ст. 19, 160, 167, 170, 171, 260, 261, 353 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про скасування судового наказу,- задовольнити.

Скасувати судовий наказ Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2025 року по цивільній справі № 357/16249/25 провадження 2-н/357/2785/25 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 34 373,08 грн, та судовий збір в розмірі 302,80 грн.

Роз`яснити стягувачу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» їх право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 23 грудня 2025 року.

Суддя О. І. Орєхов