Дата документу 18.12.2025
Справа № 334/6151/25
Провадження № 2-др/334/42/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., за участю секретаря Шерештан О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» про винесення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

10.09.2025 Дніпровським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» суму заборгованості в розмірі 32340,00 грн. (тридцять дві тисячі триста сорок гривень 00 коп.), яка складається із: заборгованості за кредитом - 14700,00 грн.; заборгованості по відсотках - 17640,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

04.11.2025 до суду від представника заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» Ушакевич М.П. надійшла заява, в якій вона просить винести додаткове рішення по цивільній справі, яким стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 105,00 грн.

Судом не встановлено обставин для виклику у судове засідання учасників справи, а відтак, заява про ухвалення додаткового рішення розглядається за відсутності сторін по справі, що відповідає положенням ч. 4 ст. 270 ЦПК України.

З підстав, передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З`ясувавши всі обставини по справі, вивчивши матеріали цивільної справи, клопотання, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2, 3, 5 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За положеннями ч. 1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

В позовній заяві ТОВ «Авентус Україна» просив стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 32340,00 грн., суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, в сумі 105,00 грн. Також заявлено, що у разі неявки представника позивача розгляд справи проводити без його участі.

Ухвалою від 04.08.2025 справа була призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання представник позивача не з`явився, з часу відкриття провадження у справі із заявами в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України, представник позивача до суду не звертався.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 10.09.2025 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» суму заборгованості в розмірі 32340,00 грн.

Також судом вирішено питання про розподіл судових витрат на підставі наданих позивачем доказів. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» судовий збір в розмірі 2422,40 грн., у стягненні 105,00 грн. витрат, пов`язаних з розглядом справи, відмовлено.

Щодо судових витрат у позовній заяві ТОВ «Авентус Україна» просив стягнути з ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, в сумі 105,00 грн. Про те, що вказані 105,00 грн. належать до витрат на професійну правничу допомогу, у позовній заяві не зазначено.

Тобто, при ухваленні рішення питання про судові витрати, в тому числі питання щодо стягнення витрат, пов`язаних з розглядом справи, у розмірі 105,00 грн., судом було вирішено. Так, в мотивувальній частині рішення зазначено, що оскільки матеріали справи не містять жодного обґрунтування розміру витрат, що становить 105,00 гривень, а також будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів щодо їх понесення позивачем, вони не підлягають до стягнення.

При цьому суд виходив з того, що доказів понесення таких витрат не надавалося разом з позовною заявою, під час розгляду справи в суді підтвердження розміру витрат на надання професійної правничої допомоги також надано не було, заяви у порядку ч.8 ст.141 ЦПК України про неможливість позивачем подати докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат, до закінчення судових дебатів у справі, та їх подання протягом п`яти днів після ухвалення рішення, не заявлялось.

Відтак, суд ухвалив рішення на підставі доказів, які були надані.

Згідно з матеріалами справи, рішення суду від 10.09.2025 було доставлено до електронних кабінетів усіх учасників справи 10.09.2025.

Рішення суду в частині відмови у стягненні заявлених 105,00 грн. судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, позивачем не оскаржувалося.

На заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» Ушакевич М.П. від 07.10.2025 рішення суду, що набрало законної сили, і виконавчий лист були надіслані 14.10.2025.

Проте, заяву про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 105,00 грн. представником позивача подано лише 03.11.2025 (дата формування заяви в системі «Електронний суд»).

Представник заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» Ушакевич М.П. у заяві просить винести додаткове рішення по цивільній справі, яким стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 105,00 грн., які згідно долучених документів - Договору про надання правничої допомоги №0705-25 від 07.05.2025 з додатком (Розрахунком витрат за Договором про надання правничої допомоги №0705-25 від 07.05.2025 за період з 14.05.2025 по 30.06.2025) є поштовими витратами, і згідно з п. 3.1.2 Договору про надання правничої допомоги №0705-25 їх відшкодування здійснюється за результатами відправлених вимог на підставі підтверджуючих документів, наданих адвокатським об`єднанням.

Тлумачення положень ст. 270 ЦПК України дає змогу дійти висновку, що додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, його невід`ємною складовою, ухвалюється в тому самому складі та порядку, що й первісне судове рішення. Додаткове судове рішення засіб усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої, зокрема, залишилося невирішеним питання про судові витрати, складовою частиною яких є компенсація стороні витрат правничої допомоги.

Підстави для розподілу судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і з цим пов`язується ухвалення додаткового рішення в цій частині. Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.

З огляду на те, що представник позивача не звертався до суду із заявою в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України про неможливість позивачем подати докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат, до закінчення судових дебатів у справі (розгляду справи), і що такі докази будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення, підстави для застосування наслідків неподання відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, передбачених ч.8 ст.141 ЦПК України, відсутні.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення по справі слід відмовити.

Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне відмовити у винесенні додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 5 ст. 270 ЦПК України ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржена.

Керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм відповідної ухвали суду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.