Справа № 2-4775/12
Провадження № 6/369/484/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

cудді Лапченко О.М.,

за участі секретаря Дубицької М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , старший державний виконавець Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білоконь Юлія Андріївна про заміну сторони у виконавчому провадженні, -

встановив:

заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить суд замінити стягувача у виконавчому провадженні № 51362541 про стягнення з боржника ОСОБА_2 , що знаходиться на виконанні Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східно міжрегіонального управління Міністерства юстиції, зі стягувача ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на стягувача ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог заяви заявник вказує, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.02.2013 р. № 2-4775/12 зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто матеріальну шкоду 22478 грн. та 50 000 грн. моральної шкоди, завданої злочином. Києво-Святошинським районним судом Київської області 16.05.2013р. було видано виконавчий лист №2/369/568/13 на виконання судового наказу №2/369/568/13 від 16.05.2013р. Києво-Святошинського районного суду Київської області по стягненню зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми 72 478 грн. По даному виконавчому листу було відкрито виконавче провадження № .06.2016р. Ізяславським районним відділом державної виконавчої служби ГТУК Хмельницької області. В подальшому вказаний виконавчий лист знаходився на виконанні Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Заявник ОСОБА_1 25.05.2025 р. отримав лист від Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі. Відповідно до вказаного листа, адресованого на ім`я його матері ОСОБА_3 , відділ ДВС просив надати реквізити для перерахування боргу, стягнутого зі ОСОБА_2 згідно судового наказу №2/369/568/13 16.05.2013р. ВП 51362541. Про виконання вказаного виконавчого листа ОСОБА_1 не було відомо. В подальшому, в свою чергу, адвокат Дрьоміна Л.В. звернулась з адвокатським запитом від 02.06.2025р. до Полтавського відділу державної виконавчої служби з проханням надати: копію судового наказу №2/369/568/13 про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , постанови про відкриття виконавчого провадження № 5136254. 7.07.2025 року адвокат отримала постанову від 07.06.2016р. про відкриття виконавчого провадження № 51362541 з ідентифікатором доступу 0В78ВБ4В0494 про стягнення боргу зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 . Після ознайомлення 07.07.2025р. з документами з Автоматизованої систем виконавчого провадження (враховуючи отриману Постанову про відкриття провадження ідентифікатором) стало відомо, про винесення ще 04.03.2024р. старшим державна виконавцем Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції постанови про закінчення виконавчого провадження №51362541 і підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку з тим, борг стягнутий в повному обсязі. В подальшому заявник звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області зі скаргою на дії старшого державного виконавця Полтавського відділу держави виконавчої служби Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.08.2025 року скаргу ОСОБА_1 було задоволено. Визнано неправомірною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження №51362541 від 04.03.2024р. старшого державного виконавця Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білоконь Ю.А. Зазначає, що ОСОБА_3 , яка була стягувачем по виконавчому провадженню, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 , видане 18.10.2022р. виконавчим комітетом Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області. ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 та єдиним її спадкоємцем.

Представник заявника в судовому засіданні вимоги заяви підтримала, просила про її задоволення.

Заінтересовані особи - ОСОБА_2 , старший державний виконавець Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білоконь Юлія Андріївна про дату, час та місце розгляду заяви про заміну стягувача повідомлялися належним чином, однак в судове засідання не з`явилися, але в силу частини 3 статті 442 ЦПК України їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, розглянувши заяву про заміну стягувача у виконавчому провадженні, дослідивши матеріали справи, надані докази, вислухавши пояснення представника заявника, дійшов висновку, що вказана заява підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 27.02.2013 року Києво-Святошинським районним судом Київської області у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 як законного представника неповнолітнього ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної вчиненням злочину, ухвалене рішення, яким позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто солідарно із ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду, завдану злочином, у сумі 22 478 грн. та завдану моральну шкоду у сумі 50 000 гр.

На примусовому виконанні Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходився виконавчий лист, виданий на виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.02.2013р. № 2-4775/12 про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди 22 478,00 грн. та 50 000,00 грн. моральної шкоди.

04.03.2024 р. старшим державним виконавцем Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білоконь Юлією Андріївною винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №51362541 на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку з тим, що борг стягнутий в повному обсязі.

25.05.2025 р. ОСОБА_1 отримав лист від Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області. Відповідно до вказаного листа, адресованого на ім`я його матері ОСОБА_3 , відділ ДВС просив надати реквізити для перерахування боргу, стягнутого зі ОСОБА_2 згідно судового наказу № 2/369/568/13 від 16.05.2013 р. ВП 51362541.

В подальшому, адвокат заявника звернулась з адвокатським запитом від 02.06.2025р. до Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області з проханням надати: копію судового рішення про стягнення боргу зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , постанову про відкриття виконавчого провадження № 51362541 з ідентифікатором доступу про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , в разі закінчення виконавчого провадження № 51362541 про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 надати відповідну Постанову.

Адвокат заявника 07.07.2025р. від Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області отримала Постанову від 07.06.2016р. про відкриття виконавчого провадження № 51362541 з ідентифікатором доступу 0В78ВБ4В0494 про стягнення боргу зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.08.2025 року скарга ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження - Полтавський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, боржник - ОСОБА_2 на дії державного виконавця була задоволена. Визнано неправомірною та скасована постанову про закінчення виконавчого провадження № 51362541 від 04.03.2024 р. старшого державного виконавця Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білоконь Юлії Андріївни.

Наразі 16.10.2025 року державним виконавцем на виконання вказаного рішення суду винесено постанову про відновлення виконавчого провадження.

ОСОБА_3 , яка була стягувачем по вищевказаному виконавчому провадженню, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим 18.10.2022р. виконавчим комітетом Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області.

Заявник є сином ОСОБА_3 та єдиним спадкоємцем, про що свідчать свідоцтво про народження ОСОБА_1 , серія НОМЕР_2 від 01.12.1978 р., витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 07.02.2023 р., довідка приватного нотаріуса Бучанського РНО Київської області №130/01-16 від 13.06.2025р., свідоцтво про право на спадщину за законом від 20.09.2023р. НСО 425601.

Стягувач ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто ще до того, як боржником було погашено борг та закінчено виконавче провадження 04.03.2024 р.

Отже, єдиним спадкоємцем після смерті стягувача ОСОБА_3 є її син - ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з пунктом 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, але не стадією судового розгляду.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини 1 статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Проте разом із тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом.

Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

У пунктах 73-75 постанови Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17 зазначено, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження, можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість, як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини 5 статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Згідно з статтею 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частини 5 статті 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувана у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах.

Відповідно до частини 1 статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач.

У частині 1, 2 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Тлумачення вказаних норм права свідчить, що після видачі виконавчого документа процесуальний статус позивача у правовідносинах, пов`язаних із примусовим виконанням судового рішення, змінюється на стягувача.

Питання заміни сторони в справі (позивача або відповідача) та третьої особи її правонаступником врегульоване положеннями статті 55 ЦПК України. Заміна ж стягувача у виконавчому провадженні або виконавчому листі передбачена статтею 442 ЦПК України.

Так положеннями статті 55 ЦПК України передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто, від спадкодавця до спадкоємців переходять як права, так і обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина 3 статті 1296 ЦК України).

Таким чином, у разі смерті фізичної особи, яка є стягувачем у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, права померлої особи переходять до іншої особи - її спадкоємця. Тобто відбувається заміна стягувача у зобов`язанні. Відтак, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутись до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року, справа № 6-122цс13, в якій зазначено, що виходячи із змісту статей 512, 514 ЦК України, ст.378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) та й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вирішуючи питання про заміну сторони виконавчого провадження, слід дійти висновку про те, що заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником має відбуватись не лише у відкритому виконавчому провадженні, тому що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям попередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при вирішенні цього питання повинен дослідити по суті обставини правонаступництва та не може обмежитися встановленням формальних умов застосування відповідного припису.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , рішенням суду було присуджено до стягнення суми відшкодування матеріальної та моральної шкоди. ОСОБА_1 є спадкоємицею після смерті ОСОБА_3 , який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, до якого перейшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.02.2013 року у цивільній справі № 2/369/568/13 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 12, 76-81, 141, 258-259, 260-261, 263, 268, 353-354, 442 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому провадженні - задовольнити.

Замінити стягувача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виконавчому провадженні № 51362541, яке знаходиться на виконанні Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у цивільній справі № 2/369/568/13, її правонаступником - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому наявної ухвали суду.

Суддя - Лапченко О.М.