Справа № 346/4091/25
Провадження № 2-ві/346/9/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2025 р.м.Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Калинюка О.П.

з участю секретаря Ковалюк А. І.,

представника відповідача адвоката Волошиної О. В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки адвоката Данильчука Н. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Волошиної Олени Вікторівни, яку (заяву) подано в інтересах відповідача ОСОБА_2 , про відвід судді вказаного суду Сольського Віталія Володимировича в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , який подано в її інтересах адвокатом Данильчуком Назарієм Богдановичем, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: служба у справах дітей Управління соціальної політики Коломийської міської ради Івано-Франківської області, про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

в провадженні зазначеного суду перебуває вказана цивільна справа (головуючий суддя Сольський В.В.).

23.12.2025 року представник відповідача подала через підсистему «Електронний Суд» заяву про відвід вказаного судді.

В обґрунтування даної заяви вказано, що у лютому 2025 року позивачка вперше звернулася до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини.

07.02.2025 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказаного суду визначено єдиний унікальний номер судової справи № 346/641/25, учасниками процесу якої є ОСОБА_1 (позивач), ОСОБА_2 (відповідач) та визначено головуючого суддю Сольського В. В.

Ухвалою зазначеного судді від 10.02.2025 року залишено без руху вказану позовну заяву.

Ухвалою цього судді від 20.02.2025 року повернуто дану позовну заяву позивачу.

07.04.2025 року позивачка повторно звернулася до зазначеного суду із позовом до відповідача, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: служба у справах дітей управління соціальної політики Коломийської міської ради Івано-Франківської області, про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини.

11.04.2025 року протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду присвоєно новий номер справи 346/1825/25 та передано судді Сольському

В.В. на підставі п.2.4.6-12 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду.

Ухвалою вказаного суду від 29.04.2025 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою вказаного суду від 08.08.2025 року в зазначеній справі задоволено частково клопотання представника відповідача про роз?єднання позовних вимог, передачу справи за підсудністю та вжиття відносно позивачки заходів за зловживання процесуальними правами; виділено у самостійні провадження кожну з позовних вимог: про розірвання шлюбу і про стягнення аліментів на утримання дитини; передано роз?єднані матеріали для здійснення реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду.

11.08.2025 року протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду визначено унікальний номер справи 346/4091/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначено головуючим суддею Сольського В. В. Ухвалою вказаного суду від 21.08.2025 року, постановленій у зазначеній у справі, призначено розгляд цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження, в судовому засіданні 09.09.2025 року.

Отже, при повторному зверненні позивачки до суду було змінено суб`єктний склад, що свідчить про подання нового позову, а тому така справа підлягала автоматизованому розподілу між суддями цього суду відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України, а не розподілу раніше визначеному складу суду, тобто судді Сольському В.В.

Тому наявний протокол передачі справи раніше визначеному складу суду є незаконним, не відповідає затвердженій формі, оскільки не містить інформації щодо категорії справи, складності категорії, учасників процесу, дати та часу початку і завершення розподілу. Ці обставини порушують принцип випадкового визначення судді, який закріплено в ст. 23 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», нівелює гарантії незалежності та неупередженості судді та є втручанням у роботу автоматизованої системи розподілу.

Представник відповідача вважає, що у зв`язку з наведеними обставинами суддя Сольський В. В. повинен був перевірити правомірність передачі справи йому як раніше визначеному складу суду, не мав права приймати позовну заяву до розгляду та був зобов`язаний заявити самовідвід, однак, не здійснив цього, що, на думку представника відповідача, свідчить про упередженість судді Сольського В. В.

Тому представник відповідача просить поновити пропущений процесуальний строк на подання заяви про відвід судді та відвести вказаного суддю від розгляду вказаної справи (том 1, а. с. 228-240).

23.12.2025 року позивачка подала через підсистему «Електронний Суд» заперечення на вказану заяву про відвід судді, в яких вказала, що така заява є необгрунтованою та відображає суб`єктивне розуміння закону представником відповідача. Аналогічна за змістом заява про відвід судді подана представником відповідача у цивільній справі № 346/1825/25, та у задоволенні такої заяви відмовлено. Вказані обставини свідчать про недобросовісну поведінку представника відповідача та умисне затягування розгляду справи (том. 2 а. с. 1-7).

24.12.2025 року вказана представник відповідача подала через підсистему «Електронний Суд» заяву, в якій вказала, що лише 10.12.2025 року, після отримання доступу до матеріалів цивільної справи № 346/641/25 їй стало відомо про обставини, які зазначені у заяві про відвід судді Сольського В.В. (том 1, а. с. 245-248).

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала вказану заяву з викладених у ній мотивів та підстав. Вона вказала, що про існування обставин, які викликають сумніви в неупередженості судді Сольського В. В. їй стало відомо лише 10.12.2025 року. Однак, подати заяву про відвід судді у встановлений ст.39 ЦПК України представник відповідача не мала можливості у зв`язку з вимкненням електроенергії та необхідністю підготовки великого обсягу матеріалів.

Представник позивачки вважає, що наявні підстави для залишення поданої заяви про відвід судді без розгляду, так як відсутні підстави для поновлення пропущеного строку на подання такої заяви. Щодо суті цієї заяви, то представник позивачки вважає, що вона є необгрунтованою, внаслідок чого задоволенню не підлягає та просить відмовити в задоволенні такої заяви.

Вивчивши подану заяву про відвід судді, заслухавши вказаних представників сторін, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності неупередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак, вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

При оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Аналогічна позиція викладена у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ветштайн проти Швейцарії», в якому зазначено, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Отже, особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» та у п. 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України».

Судом встановлено, що 11.08.2025 року дана цивільна справа розподілена для розгляду під головуванням судді Сольського В.В. на підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду (том 1, а. с. 68).

21.08.2025 року вказаним суддею постановлено ухвалу, якою призначено розгляд даної цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження (том. 1, а. с. 69).

Судом встановлено, що представник відповідача, адвокат Волошин О.В. брала участь в судовому засіданні 09.09.2025 року, неодноразово подавала через підсистему "Електронний Суд" клопотання та заяви, тобто була обізнана про розгляд справи від головуванням судді Сольського В. В. та брала безпосередню участь у такому розгляді.

Крім того, представник відповідача сама вказує, що про відповідні обставини, які вона вважає підставами для відводу вказаного судді, їй стало відомо 10.12.2025 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Отже, заяву про відвід судді сторона відповідача мала право подавати в строк не пізніше двох днів, тобто по 12.12.2025 року включно, за умови обгрунтування неможливості подати таку заяву раніше.

Однак, з даною заявою про відвід судді представник відповідача звернулася лише 23.12.2025 року, тобто зі значним (11 днів) порушенням процесульного строку, визначеного ч. 3 ст. 39 ЦПК України.

Вказані представником відповідача такі обставини як вимкнення електроенергії та необхідність підготовки великого обсягу матеріалів суд не вважає такими, які перешкоджали подати вказану заяву про відвід судді у встановлений законом строк, оскільки стороною відповідача не доведено протилежного достатніми доказами.

Тому заяву про поновлення пропущеного процесуального строку на подання заяви про відвід судді суд вважає необґрунтованою, внаслідок чого в задоволенні такої заяви слід відмовити.

Відповідно до правил частин 1 та 2 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, а саме те, що представник відповідача звернулася із заявою про відвід судді Сольського В. В. поза межами строку для подання такої заяви, що визначений ч. 3 ст. 39 ЦПК України, і відсутні достатні правові підстави для поновлення такого строку, суд вважає за необхідне залишити таку заяву без розгляду.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 39, 40, 126, 260, 261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви адвоката Волошиної Олени Вікторівни, яку (заяву) подано в інтересах відповідача ОСОБА_2 , про поновлення пропущеного процесуального строку на подання вказаної заяви про відвід судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Сольського Віталія Володимировича відмовити.

Заяву адвоката Волошиної Олени Вікторівни, яку (заяву) подано 23.12.2025 року в інтересах відповідача ОСОБА_2 , про відвід судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Сольського Віталія Володимировича в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , який подано в її інтересах адвокатом Данильчуком Назарієм Богдановичем, до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: служба у справах дітей Управління соціальної політики Коломийської міської ради Івано-Франківської області, про розірвання шлюбу, залишити без розгляду як таку, що подана з пропуском строків її подання, передбачених ч.3 ст.39 ЦПК України.

Дану справу передати судді Сольському Віталію Володимировичу для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 02.01.2026 року.

Суддя: Калинюк О. П.