Справа № 203/8311/25
Провадження № 2/0203/3299/2025
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

за участі секретаря Сердягіної О.Ю.,

розглянувши у спрощеному порядку у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу у паперовій формі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2025 року позивач за представництва адвоката Шульги Вікторії Сергіївни в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з 08 серпня 2009 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого подружжя має неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який наразі мешкає з матір`ю. Однак, останнім часом подружні стосунки перестали складатись, через зникнення взаєморозуміння та взаємоповаги. Кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування, шлюбні стосунки сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому просила шлюб розірвати.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 листопада 2025 року зазначена справа розподілена та передана судді Колесніченко О.В. 17 листопада 2025 року.

Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 17 листопада 2025 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. 19 грудня 2025 року через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивачки та у її відсутність як представника, також вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягають на їх задоволенні.

01 грудня 2025 року на електронну пошту суду надійшов відзив на позов від ОСОБА_2 в якому відповідач позов визнає по суті заявлених вимог, проте категорично заперечує проти наведених позивачкою обставин, що спонукали її до цього позову та викладених мотивів, як таких, що не відповідають дійсності, оскільки він жодним чином ніколи не перешкоджав розвитку позивачки духовно, морально, фізично та у соціальному відношенні, і ніколи не застосовував жодної форми насильства в сім`ї, а такі твердження у позовній заяві не тільки безпідставні, а і образливі для відповідача.

Інших заяв та клопотань до суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, враховуючи принцип диспозитивності за ст. 13 ЦПК України, приходить до висновку про ухвалення у судовому засіданні рішення про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з 08 серпня 2009 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 594, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , залученим до матеріалів справи в копії (а.с. 6 зворот).

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 9 зворот).

В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя перестало складатись через втрату почуття любові та взаєморозуміння, через що після початку війни з березня 2022 року сторони проживають окремо, а в подальшому наприкінці весни 2025 року припинені подружні відносини і ведення спільного господарства.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

В ході розгляду справи, судом перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу і суд переконався у дійсному волевиявленні сторін.

Вирішуючи справу, суд зважає на особливий характер сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, при цьому, бере до уваги наявність у подружжя неповнолітнього сина, враховує також його інтереси та зазначає про те, що задля охорони його інтересів є кращим проживання в повній родині, проте зауважує, що зазначені вище та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, категоричне заперечення як позивача так і відповідача проти збереження шлюбу, вочевидь свідчать про те, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу буде суперечити його інтересам, що мають істотне значення, тому відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу та, відтак, можливість прийняти визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 11-13, 81, 209, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), зареєстрований 08 серпня 2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 594 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) сплачений судовий збір в розмірі 1 211, 20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене і підписане 19 грудня 2025 року.

Суддя О.В. Колесніченко