УХВАЛА

25 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 456/5844/24

провадження № 61-14419ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 лютого 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від 18 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про захист прав споживача,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «ОГС «Львівгаз» про захист прав споживача.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 лютого 2025 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Постановою Львівського апеляційного суду від 18 вересня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 лютого 2025 року залишено без змін.

12 листопада 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду.

ОСОБА_1 подав два документи:

- касаційну скаргу від 12 листопада 2025 року, яка за своєю суттю є клопотанням, оскільки у прохальній частині заявник просить «надати/встановити розумний строк (7-10 днів) на викладення аргументів, що ця касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, у випадку, якщо касаційний суд вважатиме справу малозначною (незначної складності)»;

- касаційну скаргу від 12 листопада 2025 року (копія), у прохальній частині якої просить скасувати повністю ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 лютого 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 18 вересня 2025 року і передати справу для продовження розгляду.

Касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження.

У змісті касаційної скарзі, яка за своєю суттю є клопотанням, заявник порушував питання про поновлення строку на поданнякасаційної скарги, яке обґрунтоване тим, що копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції він отримав 13 жовтня 2025 року засобами поштового зв`язку. Однак він не надав жодних доказів на підтвердження цього. Таких доказів не містять й електронні матеріали справи.

Ухвалою Верховного Суду від 20 листопада 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху для усунення недоліків: наведення поважних причини пропуску строку на звернення до суду з касаційною скаргою та надання достовірних доказів на підтвердження цього; направлення оригіналу та копії касаційної скарги і доданих до неї матеріалів.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 20 листопада 2025 року

ОСОБА_1 подав заяву про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 лютого 2025 року та постанови Львівського апеляційного суду від 18 вересня 2025 року, яка містить аналогічне обґрунтування, що і клопотання, заявлене у касаційній скарзі, яка за своєю суттю є клопотанням. Заявник вказує, що копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції він отримав 13 жовтня 2025 року засобами поштового зв`язку, однак докази на підтвердження цього у нього відсутні. У заяві він просить Верховний Суд витребувати від суду першої інстанції поштове повідомлення до рекомендованого листа з відміткою про вручення постанови Львівського апеляційного суду від 18 вересня 2025 року.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Наведені ОСОБА_1 причини пропуску процесуального строку на касаційне оскарження ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області

від 27 лютого 2025 року та постанови Львівського апеляційного суду від 18 вересня 2025 року не дають достатніх підстав для визнання їх поважними з огляду на таке.

За відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень та підсистеми Електронний Суд повний текст оскаржуваної постановиЛьвівського апеляційного суду складено 18 вересня 2025 року. Таким чином, останнім днем на подання касаційної скарги є 20 жовтня 2025 року (з урахуванням вихідних днів).

Загальний доступ до оскаржуваної постанови Львівського апеляційного суду від 18 вересня 2025 року у Єдиному державному реєстрі судових рішень забезпечено 22 вересня 2025 року.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу чи цивільного обороту.

З практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення без доведення заявником поважності причин пропуску процесуального не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін спору та правову визначеність у цивільних правовідносинах. Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження остаточного судового рішення є порушенням принципу правової визначеності.

У параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не є необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Подібні висновки викладені Європейським судом з прав людини у рішеннях від 09 листопада 2004 року у справі «Науменко проти України», від 18 січня 2005 року у справі «Полтораченко проти України» та від 08 листопада 2005 року у справі «Тімотієвич проти України».

Колегія суддів зауважує, що саме на заявника покладається обов`язок доведення поважності причин пропуску на касаційне оскарження судових рішень, у разі його пропуску, з наданням відповідних доказів.

Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України передбачено, що саме заявник зобов`язаний додати до касаційної скарги докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції (за наявності).

Враховуючи, що ОСОБА_1 до заяви, яка подана на виконання ухвали Верховного Суду від 20 листопада 2025 року, не додано доказів отримання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, повний текст якої складено 18 вересня 2025 року, саме 13 жовтня 2025 року, суд касаційної інстанції визнає наведені заявником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Колегія суддів враховую, що пропуск строку на касаційне оскарження є доволі значний, а сам заявник не проявив достатньої ретельності для того, щоб довідатися про результати ініційованого ним провадження.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Оскільки наведені у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень підстави для поновлення цього строку є неповажними, у відкритті касаційного провадження належить відмовити.

Керуючись частинами першою, другою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Визнати наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 лютого 2025 року та постанови Львівського апеляційного суду від 18 вересня 2025 року неповажними.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 лютого 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 18 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про захист прав споживача.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович