Справа № 216/6787/21
Провадження № 6/216/26/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Онопченка Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Авшаряна С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1 про встановлення способу і порядку виконання рішення, та встановлення судового контролю за виконанням рішення, -

ВСТАНОВИВ:

27 січня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення способу і порядку виконання рішення, та встановлення судового контролю за виконанням рішення.

Заява мотивована тим, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.08.2023 за його позовом до виконавчого комітету Криворізької міської ради, виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, товариства з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР» (далі ТОВ «Сітісервіс-КР») про захист прав споживачів, бездіяльність органів місцевого самоврядування та зобов`язання вчинити певні дії не виконано. Обставиною, що ускладнює виконання рішення або навіть робить його неможливим є те, що необхідні для виконання дії зазначені в рішенні загальними фразами: «здійснити ремонт покрівлі і даху».

ТОВ «Сітісервіс-КР» тлумачить рішення на свою користь, з метою його не виконання, зокрема, останнім було надано акт виконаних робіт від 25.03.2024 про начебто виконаний поточний ремонт даху і покрівлі будинку АДРЕСА_1 . Однак, після так званого «поточного ремонту» в подальшому постійно відбувається затоплення квартири заявника. На акти залиття ТОВ «Сітісервіс-КР» не реагує, ніяких дій для ремонту не проводить, а дах і покрівля знаходяться в аварійному стані.

Для запобігання перекручування рішення суду необхідно встановити спосіб і порядок його виконання згідно статті 435 ЦПК України; встановити порядок і строки виконання рішення суду згідно статті 265 ЦПК України; визначити точну дію, яку треба виконати ТОВ «Сітісервіс-КР» згідно точного визначення терміну ремонт в рішенні суду виконати ремонт даху і покрівлі згідно визначення терміну ремонт в офіційному нормативному документі Державні стандарти України ДСТУ 2860-94, де ремонт це комплекс операцій для відновлення справного стану чи працездатності об`єкта та відновлення ресурсів об`єктів чи їх складових частин, для того щоб дах і покрівля не пропускали дощову воду у квартири, а будинок не затоплювало; здійснити контроль за виконанням судового рішення.

Заявник у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав у повному обсязі.

Представники виконавчого комітету Криворізької міської ради, виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, ТОВ «Сітісервіс-КР» у судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Вивчивши матеріали скарги, оцінивши досліджені докази в сукупності, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.08.2023 у справі № 216/6787/21, яке залишено без змін постановами Дніпровського апеляційного суду від 28.11.2023 та Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.02.2024, частково задоволено позов ОСОБА_1 , та зобов`язано ТОВ «Сітісервіс-КР» здійснити ремонт покрівлі і даху будинку АДРЕСА_1 . В іншій частині позовних вимог, зокрема щодо проведення капітального ремонту даху та покрівлі вказаного будинку відмовлено.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України cуд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно до ч.ч. 1, 3 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб. При цьому суд не може змінити зміст судового рішення або його суть.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 10 червня 2019 року у справі № 350/426/16-ц, від 05 вересня 2018 року у справі № 2-749/11/2229.

Таким чином, зміна способу та порядку виконання рішення це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення. Судом мають вживатися нові заходи для реалізації рішення суду у разі неможливості його виконання у порядок й спосіб, що встановлений раніше.

Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у статті 16 ЦК України способів захисту цивільних прав, якими можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди (немайнової шкоди).

Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення.

На стадії виконання рішення, суд не може застосувати інший спосіб правового захисту стягувача ніж той, що передбачений рішенням суду, оскільки в іншому випадку це означало б зміну суті рішення суду та застосування іншого способу правового захисту позивача без дотримання належної судової процедури розгляду відповідних позовних вимог.

Звернувшись до суду ззаявою про встановлення способу і порядку виконання рішення заявник просив визначити точну дію яку треба виконати ТОВ «Сітісервіс-КР» згідно точного визначення терміну ремонт в рішенні суду, згідно визначення в офіційному нормативному документі Державні стандарти України ДСТУ 2860-94, для того щоб дах і покрівля не пропускали дощову воду у квартири, а будинок не затоплювало. Однак, вказаний спосіб і порядок виконання рішення суду змінює саме рішення по суті, а не його виконання, та спосіб захисту, передбачений статтею 16 ЦК України.

Звертаючись із заявою про зміну порядку виконання рішення суду у справі № 216/6787/21 заявник фактично просить змінити резолютивну частину рішення суду, що є неприпустимим.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27.06.2018 у справі № 713/1062/17.

У розділі VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбаченоможливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ зі скаргою якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

У межах розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення способу і порядку виконання рішення останній просив також встановити судовий контроль за виконанням рішення, без наведення обґрунтування в цій частині дій або бездіяльності державного (приватного) виконавця.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З`ясувавши обставини справи, оцінивши надані суду докази, суд не вбачає підстав, які б свідчили про необхідність зміни способу його виконання, та встановлення судового контролю за виконанням рішення, тому дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 18, 260, 435, 447-448 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення способу і порядку виконання рішення, та встановлення судового контролю за виконанням рішення відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В.Онопченко