Справа №295/3671/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі

Головуючої судді Воробйової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Ходоровської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до Моторного (транспортного) страхового бюро України,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 ,

про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, спричинену внаслідок ДТП, в розмірі 82844,82 гривень, 7972,28 грн за проведення транспортно-товарознавчої експертизи, вирішити питання розподілу судових витрат.

Позов обґрунтовано тим, що 22.08.2024 у м. Житомирі, на перехресті вул. Св. Йоана Павла II, вул. О. Теліги, вул. Радонова та вул. Зв`язківців, відбулось зіткнення автомобіля Hyundai Santa Fe, р/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по вул. Св. Йоана Павла II в напрямку вул. Чумацький шлях, та мопедом без реєстраційного номеру, яким керував ОСОБА_2 , рухаючись по вул. О. Теліги в напрямку вул. Радонова. Внаслідок даної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Богунського районного суду м.Житомира від 04.12.2024 по справі №295/17822/24 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 02.02.2025 представник позивача звернувся до відповідача із заявою про здійснення страхового відшкодування. 18.02.2025 представник позивача отримав відповідь, згідно з якою МТСБУ не вбачає підстав для перегляду раніше прийнятого 24.01.2025 рішення про відмову у відшкодуванні шкоди за пошкоджений транспортний засіб Hyundai Santa Fe, р/н НОМЕР_1 . У рішенні від 24.01.2025 про відмову у відшкодуванні шкоди за пошкоджений транспортний засіб зазначено, що, оскільки до Положення про перелік, значення та порядок застосування коригуючих коефіцієнтів під час укладання страховиками договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 30.05.2022 №108, такий тип пристрою як «мопед» не включено, то він, на думку відповідача, у розумінні Закону не є транспортним засобом, і, відповідно, обов`язку у МТСБУ зі сплати відшкодування за шкоду, заподіяну таким пристроєм не виникає. Разом з цим, відповідач проігнорував, що статтями 32 та 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено виключний перелік підстав відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) та виключні випадки, коли шкода не відшкодовується. При цьому у листі МТСБУ від 24.01.2025 не вказано жодної підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) визначеної ст. 32 чи 37 даного Закону. Посилання у листі МТСБУ від 24.01.2025 на Постанову Правління Національного банку України 30.05.2022 №108 є безпідставним та помилковим, оскільки даною постановою затверджено порядок застосування коригуючих коефіцієнтів під час укладання страховиками договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; розмір базового страхового платежу за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у розмірі 180 гривень; максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Національної поліції України в розмірі 80 000 гривень на потерпілого. Вказує, що мопед, яким керував ОСОБА_2 , є транспортним засобом. Позивач вважає, що МТСБУ має відшкодувати ОСОБА_1 шкоду, яка заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди його майну в межах страхових сум (визначених Постановою Правління Національного банку України від 30.05.2022 №109 та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно з висновком експерта №3192 від 11.10.2024 вартість матеріального збитку заподіяно власнику автомобіля Hyundai Santa Fe, р/н НОМЕР_1 , на 10.09.2024 становить 82844,82 грн, вартість виконання висновку транспортно-товарознавчої експертизи становить 7972,28 грн, у виплаті яких відповідач неправомірно відмовив.

Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 25.03.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, надано сторонам строк для подання заяв по суті справи.

24.04.2025 від представника відповідача Гусєва П.В. до суду надійшов відзив на позов, у якому вказано, що відповідач з позовом не погоджується. Заперечення проти позову обґрунтовані тим, що за дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 22.08.2024 за участю транспортного засобу «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_1 , та мопеда без державного номерного знаку, має нести відповідальність винна особа в дорожньо-транспортній пригоді. Відповідно до ст.41 Закону №1961-IV, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.Вказана норма Закону №1961-IV передбачає чіткий перелік випадків, за яких Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує шкоду за рахунок коштів фонду захисту потерпілих.У вищенаведеному Законі не вважається транспортним засобом пристрій, який підпадає під ознаки, зазначені у пункті 1.5, але щодо якого не встановлено коригуючий коефіцієнт залежно від типу транспортного засобу.Відповідно до п. 6 Розділу VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановлено тип коригуючого коефіцієнту залежно від типу транспортного засобу. Відповідно до вказаного пункту визначено типи транспортних засобів, для яких встановлено коригуючий коефіцієнт та за які МТСБУ може проводити страхову виплату. Серед вказаного переліку «мопед» відсутній, а тому відповідно до вимог вказаного закону МТСБУ не має законних підстав для проведення регламентної виплати, а тому відшкодування шкоди повинно відбутися за рахунок винуватця ДТП ОСОБА_2 . Отже, на підставі вищевикладеного, Моторне (транспортне) страхове бюро України не несе відповідальність за нанесену шкоду внаслідок ДТП за участю мопеду у зв`язку з тим, що даний транспортний засіб не підлягає обов`язковому страхуванню, а тому позовні вимоги до МТСБУ є безпідставними.Представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі та вирішити питання розподілу судових витрат.У відзиві міститься клопотання про залучення до участі у справі третьої особи - винуватця ДТП ОСОБА_2 , оскільки у разі задоволення позову МТСБУ матиме право подати регресний позов або у разі відмови виникає обов`язок відшкодувати шкоду потерпілій особі, а отже рішення суду прямо впливає на права та обов`язки вказаної особи.

Інших заяв по суті справи до суду не надійшло.

Ухвалою суду від 22.05.2025 залучено ОСОБА_2 до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, у матеріалах справи міститься заява представника позивача ОСОБА_3 про розгляд справи без їх участі, у якій вказано, що позивач позов підтримує.

Представник відповідача та третя особа у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних матеріалів справи.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля Hyundai Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 (а.с. 7).

Постановою Богунського районного суду м.Житомира від 04.12.2024 у справі №295/178225/24 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_2 22.08.2024 о 17 годині 45 хвилин, керуючи мопедом без номерних знаків, на перехресті вул. Святого Йоана Павла ІІ та вул. О.Теліги в м. Житомирі, рухаючись по другорядній дорозі, а саме по вул. О.Теліги, не надав переваги в русі автомобілю Hyundai, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху України (а.с. 6).

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Hyundai Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 22.08.2024 була застрахована у АТ «СК «Інго» згідно з полісом №217221330, строк дії якого був з 07.10.2023 по 06.10.2024 включно (а.с. 7 на звороті).

Згідно з висновком експерта ФОП ОСОБА_4 №3192 транспортно-товарознавчої експертизи від 11.10.2024, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Hyundai Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 10.09.2024, внаслідок його пошкодження його в ДТП, яка мала місце 22.08.2024, становить 82844,82, вартість відновлювального ремонту 205337,82 грн (а.с. 8-42).

За послуги суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 позивач сплатив 7982,28 грн, що підтверджується договором про організацію взаємовідносин при проведенні оцінки майна від 03.09.2024, який укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_4 , а також актом прийому передачі виконаної роботи від 11.10.2024 (а.с. 43-47).

08.01.2025 власник автомобіля Hyundai Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП, що сталася 22.08.2024 за участю автомобіля Hyundai Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та транспортного засобу мопед (моторолер) б/н, під керуванням водія ОСОБА_2 (а.с. 48).

У листі від 24.0.2025 вих. №3-01б/2545 МТСБУ відмовило ОСОБА_1 у відшкодуванні шкоди у зв`язку з тим, що зазначена шкода не підлягає відшкодуванню на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У цьому Законі не вважається транспортним засобом пристрій, який підпадає під ознаки, зазначені у пункті пунктом 1.5 статті 1 Закону, але щодо якого не встановлено коригуючий коефіцієнт залежно від типу транспортного засобу. Згідно з додатком 1 до Положення про перелік, значення та порядок застосування коригуючих коефіцієнтів під час укладання страховиками договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затверджено Постановою Правління Національного банку України 30.05.2022 №108, до цього переліку такий тип пристрою як «мопед» не включено, то і у розумінні Закону не є транспортним засобом, і, відповідно, обов`язку у МТСБУ зі сплати відшкодування за шкоду, заподіяну таким пристроєм, не виникає. На підставі зазначеного, у МТСБУ відсутні правові підстави для здійснення відшкодування у цій справі (а.с. 54).

02.02.2025 представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 повторно звернувся до МТСБУ із заявою про здійснення страхового відшкодування (а.с.51-53), у відповідь на яку МТСБУ надало лист від 18.02.2025 вих. №3-01б/4925, у якому вказало, що не вбачає підстав для перегляду раніше прийнятого рішення про відмову у відшкодування шкоди від 24.0.2025 вих. №3-01б/2545 (а.с. 53).

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який був чинний на момент ДТП, (далі Закон №1961-IV), МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.01.2025 МТСБУ відмовило позивачу у відшкодуванні шкоди з посиланням на те, що така шкода завдана мопедом, який у розумінні пункту 1.5 статті 1 Закону №1961-IV не є транспортним засобом.

Положенням пункту 1.10 ПДР України визначено, що транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

У пункті 1.5 статті 1 Закону №1961-IV визначено, що наземні транспортні засоби - це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та/або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах. У цьому Законі не вважається транспортним засобом пристрій, який підпадає під ознаки, зазначені у цьому пункті, але щодо якого не встановлено коригуючий коефіцієнт залежно від типу транспортного засобу.

Відповідно до пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1961-IV коригуючий коефіцієнт встановлено для усіх мотоциклів та моторолерів.

Таким чином, посилання представника МТСБУ щодо не встановлення коригуючого коефіцієнту для транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 є неспроможними, а доводи відповідача про відсутність правових підстав для здійснення страхового відшкодування безпідставні та не ґрунтуються на приписах чинного законодавства.

За встановлених судом обставин наявні підстави для здійснення регламентної виплати з централізованих страхових резервних фондів МТСБУ, згідно п.(а) п.41.1 ст.41 Закону № 1961-IV, оскільки Законом №1961-IV встановлено коригуючий коефіцієнт встановлено для мотоциклів та моторолерів, а автомобіль позивача Hyundai Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_1 , якому завдано шкоду, відповідає вимогам п.1.7 ст.1 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Частиною другою статті 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Системний аналіз указаних положень законодавства дає підстави для висновку, що фактичний розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню потерпілому включає як реальну вартість пошкодженого майна, так і витрати потерпілого на виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (відновлювальний ремонт транспортного засобу).

Пунктом 22.1. ст. 22 Закону №1961-IV передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 28 Закону №1961-ІV шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це, зокрема, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Статтею 29 Закону №1961-ІV передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

На підтвердження завданого збитку позивач надав суду висновок експерта, яким визначено вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Hyundai Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 10.09.2024, внаслідок його пошкодження в ДТП, яка мала місце 22.08.2024, який становить 82844,82 грн.

Суд погоджується із визначеним позивачем розміром страхового відшкодування, яке не перевищує розміру відповідальності МТСБУ на день настання дорожньо-транспортної пригоди - 22.08.2024.

Так, згідно з постановою Національного банку України «Про розміри страхових сум за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів» від 30.05.2022, розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих (максимальний розмір виплати) становить 160 000 грн на одного потерпілого. Постанова набрала чинності з 01.07.2022.

Відповідачем - Моторним (транспортним) страховим бюро України заперечень щодо розміру заявлених позовних вимог суду не подано та не надано належних, допустимих доказів на підтвердження необхідності зменшення відшкодування матеріальних витрат, реально понесених позивачем, через їх завищеність, отже розмір матеріального збитку, завданого позивачу, не спростовано, тому страхове відшкодування в розмірі 82844,82 грн підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

При вирішенні питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат суд приходить наступного висновку.

У відповідності до ч.1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів на проведенням експертизи.

Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Судом встановлено, що у висновку експерта ФОП ОСОБА_4 від 11.10.2024 зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність згідно із вимогами ст. 384, 385 КК України та те, що висновок підготовлено для подання до суду.

Як вбачається з договору про організацію взаємовідносин при проведенні оцінки майна від 03.09.2024, який укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_4 , та акту прийому передачі виконаної роботи від 11.10.2024, позивач за послуги експерта сплатив 7972,28 грн, що підлягають відшкодуванню відповідачем.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Встановлено, що 22.08.2024 між адвокатом Перегудою А.П., який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ЖТ №000938 від 27.03.2018, та ОСОБА_1 був укладений договір про надання правової допомоги, умовами якого сторони, зокрема, погодили, що за надання правової (правничої) допомоги за цим договором, клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар у розмірі 30000,00 грн (а.с. 55).

15.03.2025 адвокат Перегуда А.П. та ОСОБА_1 підписали акт наданих послуг, у якому зазначено обсяг та зміст виконаних адвокатом робіт та наданих послуг та їх вартість у розмірі 30000,00 грн (а.с. 56).

Антонюк А.А. оплатив послуги адвоката у сумі 30000,00 грн, що підтверджується квитанцією, яка видана адвокатом Перегудою А.П. 15.03.2025 (а.с. 57).

Обсяг виконаної адвокатом роботи підтверджується матеріалами справи.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

Нормами ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до суду не подав.

На підставі вищевикладеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 30000,00 грн, а також витрати з оплати судового збору у сумі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 2, 12, 13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, спричинену внаслідок ДТП, у розмірі 82844,82 гривень, витрати за проведення транспортно-товарознавчої експертизи у розмірі 7972,28 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн та витрати з оплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Моторне (транспортне) страхове бюро України (м. Київ, Русанівський бульвар, 8, ).

Третя особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Суддя Т.А. Воробйова