Справа № 322/1115/25
Провадження № 2-о/314/138/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2025 м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі

головуючого судді Мануйлової Н.Ю.,

присяжних: Сиц Н.В.,

Щедрової В.Л.,

секретар судового засідання Рясна А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу №322/1115/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про оголошення фізичної особи померлою,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить оголосити ОСОБА_5 померлим. В обґрунтування заяви посилається на те, що його батько ОСОБА_5 14.04.2022 року був мобілізований на військову службу та проходив військову службу на посаді заправника автомобільного відділення ВЧ НОМЕР_1 . 16.05.2022 року ОСОБА_5 виконував службові обов`язки із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф біля ОКП населеного пункту Соледар Бахмутського району Донецької області. О 13.02 год. збройні сили рф нанесли ракетного удару по будівлі, в якій на той час перебував ОСОБА_5 разом з іншими військовослужбовцями, внаслідок чого будівля зазнала часткового руйнування та обвалу бетонних блоків третього поверху на другий та перший. Після часткового розбирання завалів працівниками ДСНС тіло ОСОБА_5 знайдено не було. З 16.05.2022 ОСОБА_5 вважається зниклим безвісті, що підтверджується сповіщенням сім`ї (близьких родичів) зниклого безвісті від 04.06.2022 року № 2/707, матеріалами службового розслідування.

У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав з підстав, викладених у ній.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України, а також заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися.

Заінтересована особа - Міністерство оборони України подало до суду письмові пояснення, в яких зазначило про необхідність визначення часових характеристик ведення бойових дій в районі населеного пункту Соледар Бахмутського району Донецької області та врахувати їх при вирішенні справи. Справу просило розглянути у відсутність його представника.

Заінтересовані особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у адресованих суду заявах повідомили про відсутність у них заперечень щодо задоволення заяви, справу просили розглянути за їх відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим суд розглянув справу за її відсутності.

Вислухавши пояснення представника заявника, а також дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

Судом встановлено, що заявник є сином ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Самійлівською сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області 05.05.1998, копією запису акту про народження № 05 від 05.05.1998.

ОСОБА_3 є сином ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим відділом РАЦС Жовтневого райвиконкому м. Запоріжжя 18.02.1986.

ОСОБА_4 є сином ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим Самійлівською сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області 29.07.1991, копією запису акту про народження № 08 від 29.07.1991.

ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданим Шевченківським районним бюро РАЦС м. Запоріжжя 24.12.1968.

Дружина ОСОБА_5 ОСОБА_6 (свідоцтво про укладення шлюбу, серії НОМЕР_6 , видане Самійлівською сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області 27.12.1986), померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 , виданим Виконавчим комітетом Самійлівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області 10.09.2012.

Батько ОСОБА_5 ОСОБА_7 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 , видане Шевченківським районним бюро РАЦС м. Запоріжжя 24.12.1968 року), помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 , виданим Смоленським міським бюро РАЦС 23.09.1970.

14.04.2022 ОСОБА_5 був мобілізований на військову службу та проходив військову службу на посаді водія-заправника автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення ВЧ НОМЕР_1 .

З акту проведення службового розслідування за фактом безвісно зниклих та ймовірно взятих у полон військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 у загальній кількості 10 (дев`ятнадцять) осіб, затвердженого командиром ВЧ НОМЕР_1 05.06.2022 року, вбачається, що 16.05.2022 ОСОБА_5 виконував службові обов`язки із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф біля ОКП населеного пункту Соледар Бахмутського району Донецької області. О 13.02 год. збройні сили рф нанесли ракетного удару по будівлі, в якій на той час перебував ОСОБА_5 разом з іншими військовослужбовцями, внаслідок чого будівля зазнала часткового руйнування та обвалу бетонних блоків третього поверху на другий та перший. Після часткового розбирання завалів працівниками ДСНС тіло ОСОБА_5 знайдено не було. Опитані за даним фактом військовослужбовці ВЧ НОМЕР_1 підтвердили факт перебування ОСОБА_5 в розташуванні третього поверху адміністративної будівлі шахти № 4 ДП " ІНФОРМАЦІЯ_3 " на момент ракетного удару та часткового руйнування будівлі. У ході службового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 безвісті зник. Обставин, які б свідчили про самовільне залишення військової частини ухилення від виконання обов`язків військовослужбовця, невиконання наказів командира чи вчинення інших дисциплінарних проступків чи правопорушень, які містять ознаки кримінальних чи адміністративних правопорушень не встановлено.

З 16.05.2022 ОСОБА_5 вважається зниклим безвісті, що підтверджується сповіщенням сім`ї (близьких родичів) зниклого безвісті від 04.06.2022 № 2/707.

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) "Про результати службового розслідування та виявлення безвісно зниклих та ймовірно взятих у полон військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 у загальній кількості 10 (дев`ятнадцять) осіб" від 05.06.2022 № 38 старшого солдата ОСОБА_5 , водія-заправника автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення визнано безвісно зниклим в умовах бойових дій.

Оголошення фізичної особи померлою (смерть in ІНФОРМАЦІЯ_4 ) це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.

У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.

Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність.

Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну.

Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

У частині першій статті 46 ЦК України міститься загальна норма: "фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років" - та дві спеціальні: "якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців" та "за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру".

У частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: "фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій" (речення перше) та "з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців" (речення друге).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України (другий сенат) від 18 червня 2020 року № 5-р(ІІ)/2020 принцип верховенства права (правовладдя) вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): "закон пізніший має перевагу над давнішим" (lex posterior derogat priori); "закон спеціальний має перевагу над загальним" (lex specialis derogat generali); "закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим" (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15.02.2023 року в справі № 910/18214/19 також звертала увагу на співвідношення між загальною та спеціальною нормою. Так, спеціальна норма встановлює правила, які підлягають застосуванню у певних випадках, визначених такою нормою права, а загальна норма встановлює правила, які підлягають застосуванню у всіх випадках, крім тих, на які поширюється гіпотеза спеціальної норми. Тому загальна та спеціальна норми не суперечать одна одній, а встановлюють системне законодавче регулювання.

Законодавець запроваджує спеціальну цивільно-правову норму з метою конкретизації, деталізації та диференціації правового регулювання цивільних відносин в межах їх загального роду. Спеціальна норма походить від загальної і тісно з нею пов`язана.

Відповідно в ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні.

Словосполучення "від дня закінчення воєнних дій", особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України.

Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 11.12.2024 року у справі № 755/11021/22.

Велика Палата Верховного Суду у вищевказаній справі виснувала, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.

Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій від 28.02.2025 № 376 (далі - Наказ № 376).

У цьому Наказі № 376 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території.

Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з Наказу № 376, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України.

Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій.

У такому випадку в разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності.

Згідно з Наказом № 376 м. Соледар Бахмутського району Донецької області відносилося до території, де велися активні бойові дії в період з 24.02.2022 по 24.01.2023.

Тому, перебіг шестимісячного строку, потрібно рахувати з 25.01.2023.

Разом з тим, до цього часу (майже 3 роки) місцезнаходження ОСОБА_5 не встановлене, будь-які відомості про останнього відсутні.

Таким чином, наявні підстави вважати, що ОСОБА_5 загинув.

Оголошення ОСОБА_5 померлим має для заявника юридичне значення, оскільки надасть йому можливість отримати одноразову грошову допомогу, передбачену постановою Кабінету міністрів України від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Частиною 6 ст. 294 ЦПК України встановлено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Разом з тим, між заявником та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки останнє не є суб`єктом отримання такої допомоги.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 18.01.2024 в cправі № 560/17953/21, яка стосується схожих правовідносин.

Також, Велика Палата Верховного Суду у вищевказаній постанові дійшла висновку про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Крім того, чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування особи на утриманні, окрім як в судовому порядку.

Між заявником та заінтересованими особами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 спір про право також відсутній.

У зв`язку з вищевказаним, встановлення даного факту, підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

На підставі вищевказаного, керуючись ст. 12, 81, 263-265, 308, 309 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 ), заінтересовані особи: Міністерство оборони України (місцезнаходження: місто Київ, проспект Повітрофлотський,будинок 6, ), ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_10 ), ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_11 ) про оголошення фізичної особи померлою задовольнити.

Оголосити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, померлим.

Днем смерті ОСОБА_5 вважати день набарання рішенням законної сили, місцем смерті м.Соледар Бахмутського району Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення буде складено 29.12.2025.

Суддя Наталія Юріївна Мануйлова

Присяжні Наталія Валеріївна Сиц

Вікторія Леонідівна Щедрова

29.12.2025