Провадження № 2/344/5601/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Комуніцької Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

22.09.2025 представник позивача звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до відповідача, в якій просить: стягнути заборгованість за кредитним договором № 450202908 від 06.04.2024 у розмірі 51803 грн., з яких: 10000 грн. - сума заборгованості по основному боргу, 36803 грн. - сума заборгованості за процентами, 5000 грн. - неустойка, та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що 06.04.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 450202908 у формі електронного документу з використанням електронного підпису на суму 10000 грн.

Поряд з цим, 28.11.2018 між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01. 18.05.2021 відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №296до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до Відповідача.

27.02.2025 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 27/0225-01. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 2 від 27.02.2025 до Договору факторингу № 27/0225-01 від 27.02.2025 від ТОВ «Таліон Плюс» до позивача перейшло право вимоги до Відповідача.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27.02.2025 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, таким чином відповідач має перед позивачем заборгованість за кредитним договором № 450202908 від 06.04.2024 у розмірі 51803 грн., яку позивач просить стягнути та судові витрати (а.с. 1-4).

22.09.2025 справа надійшла до суду та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана судді Кіндратишин Л.Р. (а.с. 49).

26.09.2025 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 52-53).

02.11.2025 представником відповідача - адвокатом Якубовським О.О. подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач заявлений позов визнає частково, в сумі 16100 грн. (31,08 %) із заявлених 51 803 грн., а саме: 10000 грн із заявлених 10000 грн кредиту; 6100 грн. із заявлених 36803 грн. проценти заборгованості. Позивачем заявлено до стягнення 36803 грн. процентів за 327 днів, однак строк кредитування визначений та погоджений сторонами кредитного договору становить - 30 днів. Крім того, кредитний договір №450202908 було укладено 06.04.2024, тобто на 104 день після набрання чинності 24.12.2023 року Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Згідно зі змінами максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. У нашому випадку в перші 16 днів надання кредиту підпадають під відсоткову ставку 2,5%, а наступні 14 - під 1,5%. Таким чином, відповідачу підлягають стягненню проценти, які є звичайною платою за користування грошима, нараховані за період до прострочення боржника відповідно до умов договору та частини першої ст. 1048 ЦК України, як плата за надану позику (кредит), а саме за період з 06.04.2024 до 22.04.2024 у розмірі 4000 грн. (10000 грн. x 2,5% x 16 днів) і за період з 22.04.2024 до 06.05.2024 у розмірі 2100 грн. (10000 грн. x 1,5% x 14 днів), що в сумі становить 6100 грн. за 30 днів згідно Договору №450202908 від 06.04.2024 року, та як обумовлені, погодженні сторонами. Заперечення, в частині заявленого до стягнення 5000 грн. неустойки, відповідач мотивує посиланням на п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України а також ст.549 ЦК України. Просив поновити строк на подання відзиву, позов задоволити частково, та стягнути із відповідача на користь позивача 16100 грн. заборгованості по кредитному договору кредитної лінії №450202908 від 06.04.2024 р. із яких: 10000 грн. - кредит; 6100 грн. - проценти за 30 днів (06.04.2024 06.05.2024 р.). У задоволенні решти позовних вимог відмовити. Відзив надійшов до суду 03.11.2025 (а.с. 74-81).

03.11.2025 ухвалою суду явку представника позивача визнано обов`язковою (а.с. 88-89).

07.11.2025 представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якому вказано, що відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості, Кредитний договір є дійсним та ніким не скасованим. Укладення Кредитних договорів онлайн знаходиться в рамках правового поля України. Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення позики та кредитів за електронним договором є обов`язковим. кредитний договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, тому кінцева дата строку кредиту є лише датою повернення кредиту, а не датою закінчення строку дії кредитного договору, а тому нарахування відсотків за користування кредитними коштами відповідно до умов вищевказаного договору є правомірним і Відповідач жодним чином не позбавляється від виконання умов договору та погашення заборгованості в повному обсязі. Просила відзив на позовну заяву залишити без розгляду, розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Відповідь на відзив надійшла до суду 10.11.2025 (а.с. 95-100).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позові та відповіді на відзив зазначив, здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, просив позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача - адвокат Якубовський О.О. у поданому відзиві просив у разі неявки відповідача провести розгляд справи за відсутності відповідача та його представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання.

Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 17.12.2025 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що 06.04.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір № 450202908 у формі електронного документу з використанням одноразового ідентифікатора JXUZ (а.с. 7-18).

Відповідно до п. 2.1.-2.3. Договору № 450202908 від 06.04.2024, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові Кредит на суму 10000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплачувати проценти за користування Кредитом, сума Кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. Договору, це максимальна сума Кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні Позичальника. Кредитодавець надає перший Транш за Договором в сумі 10000 грн., 06.04.2024 (що є датою надання Кредиту).

Згідно з п. 3.1. Договору позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого Позичальник може збільшувати суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання Позичальником першого Траншу.

Відповідно до п. 7.1. рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми Кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення Дисконтного періоду кредитування - 06.05.2024, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником.

Згідно п. 7.3. Договору кінцева дата повернення (виплати) кредиту - 06.05.2029.

Відповідно до п.п. 8.3. вказаного Договору, на момент укладення Договору та отримання першого траншу базова процентна ставка складає 2,50% в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ними, що становить 912,50% річних. У разі отримання додаткових траншів за Договором в період з 23.04.2024 по 20.08.2024, базова процентна ставка обмежується та розраховується від максимального розміру Денної процентної ставки зазначеної в абзаці 3 пункту 17 Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону, що складає 1,5% за день користування таким траншем. У разі отримання додаткових траншів за Договором після 21.08.2024 Базова процентна ставка, обмежується та розраховується від максимального розміру Денної процентної ставки зазначеної в абзаці 3 пункту 17 Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону, що складає 1% за день користування таким траншем.

Згідно з п. 8.4. Договору для суми кредиту отриманої за першим траншем, що вказана у п. 2.3. Договору, за перші 30 днів Дисконтного періоду та без повного дострокового повернення всієї суми Кредиту протягом дисконтного періоду, орієнтована загальна вартість Кредиту складає 17500 грн., та буде включати в себе загальні витрати за Кредитом у вигляді процентів за користування Кредитом у розмірі 7500 грн., та суму Кредиту - 10000 грн. Орієнтована реальна річна процентна ставка - 90465,53% річних. Денна процентна ставка, за методикою розрахунку передбаченою ч. 4 ст. 8 Закону, розраховується наступним чином: (загальні витрати за користування Загальним розміром Кредиту за весь строк кредитування: 456500) / (Загальний розмір кредиту (Кредитний ліміт): 10000 грн.) / (строк кредитування: 1826 днів) * 100%= 2,50% в день.

Згідно платіжного доручення № 96627773-d8d2-4975-b09c-a66bc2350 від 06.04.2024 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило переказ коштів згідно договору № 450202908 від 06.04.2024, ОСОБА_1 , для зарахування на платіжну картку № 4149-51XX-XXXX-2693 (а.с. 21).

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованість за кредитним договором № 450202908 від 06.04.2024 становить 29803 грн., з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 10000 грн., прострочена заборгованість за процентами - 21320 грн., неустойка - 5000 грн., оплати: 07.05.2024 в розмірі 1499 грн., 08.06.2024 - 4768 грн. (а.с. 22-23).

31.12.2020 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, згідно якою сторони виклали Договір Факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 у новій редакції, зокрема згідно з п.4.1 договору право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ним відповідного реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному додатку. У п. 8.1 договору вказано про те, що договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками. п. 8.2 договору викладено в редакції: «Строк дії цього договору починає перебіг у момент визначений у п. 8.1 цього договору та закінчується 31 грудня 2021, але в будь - якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором»; з моменту переходу прав вимоги від клієнта до фактора згідно відповідного Реєстру прав вимоги, підписаного сторонами за умовами цього договору, фактор набуває статусу володільця бази персональних даних Боржників, прав вимоги до яких відступаються згідно з цим договором. (а.с. 25-28).

Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» заборгованість за кредитним договором № 450202908 від 06.04.2024 становить 51803 грн., з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 10000 грн., прострочена заборгованість за процентами - 36803 грн., неустойка - 5000 грн. (а.с. 24).

27.02.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №27/0225-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується відступити ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон Плюс» за плату на умовах, визначених цим договором (п. 2.1), право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ним відповідного Реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному додатку (а.с. 30-31).

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 2 від 27.02.2025 ТОВ «Таліон Плюс» відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до боржників, в тому числі і до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 450202908 від 06.04.2024, загальна заборгованість становить 51803 грн. (а.с. 33).

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно положень статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 2статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.

З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі205,207 ЦК України).

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19.

В пункті 1 ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В пункті 1 ст. 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтями 1048, 1050 ЦК України встановлено, що у випадку встановлення договором обов`язку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів.

Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов`язання, за змістом якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка.

У відповідності із ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно із ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Щодо відступлення прав вимоги новому кредитору

Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора; зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями статті 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За приписами статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

У таких випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Згідно зі статтею 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

За правилом статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі №909/968/16 наведені кваліфікуючі ознаки договору факторингу, а саме договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Правочин, якому не притаманні перелічені ознаки, є не договором факторингу, а правочином з відступлення права вимоги. Порушення вимог до форми, змісту, суб`єктного складу договору факторингу відповідно до статті 203 Цивільного кодексу України зумовлює його недійсність.

Договір факторингу, як договір фінансової послуги, спрямований на фінансування однією стороною іншої сторони шляхом передачі в її розпорядження певної суми грошових коштів. Зазначена послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором.

Виходячи з того, що правова природа договору визначається з огляду на його зміст, суд при його правовій оцінці повинен дослідити його умови, права та обов`язки сторін для визначення спрямованості як їх дій, так і настання певних правових наслідків.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року в справі № 910/7038/17.

Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17 зазначив, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Судом встановлено, що 06.04.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір № 450202908 у формі електронного документу з використанням одноразового ідентифікатора JXUZ, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» на суму кредиту 10000 грн, шляхом переказу на банківську картку № НОМЕР_1 та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі: базова процентна ставка 2,5%.

В подальшому, як зазначає позивач, 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 450202908 від 06.04.2024 до ТОВ «Таліон Плюс». До позовної заяви додана додаткова угода №26 від 31.12.2020 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, якою сторони погодили викладення тексту договору у новій редакції, строк вказаного договору № 28/1118-01 згідно додаткової угоди закінчувався 31.12.2021 року.

При цьому, копія вказаного договору факторингу № 28/1118-01 відсутня в матеріалах справи, а досліджена судом додаткова угода до даного договору факторингу пов`язує виникнення у фактора права вимоги з моментом підписання фактором та клієнтом відповідного реєстру прав вимоги, однак, такий реєстр не надано до суду. Одночасно, суд зазначає, що довідка ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 13.03.2025 не може бути у даному випадку належним доказом переходу права вимоги.

Таким чином, на переконання суду, позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором № 450202908 від 06.04.2024 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» та, відповідно, подальше відступлення права вимоги на підставі договору факторингу № 27/0225-01 від 27.02.2025 року не підтверджує набуття ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до ОСОБА_1 за вищевказаним кредитним договором.

Відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно із ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що у позові відмовлено, судовий збір відповідно до статті 141 ЦПК України позивачу не відшкодовується.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 223, 258, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи :

Позивач : Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , адреса : вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ;

Відповідач : ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації : АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 22.12.2025.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.