У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2025 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Заярний А.М., розглянувши заяву про забезпечення позову представника відповідача ОСОБА_1 ,

УСТАНОВИВ:

11.12.2025 до суду надійшла позовна заява Виконавчого комітету Жмеринської міської ради до ОСОБА_2 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, яка залишена без руху для усунення її недоліків.

22.12.2025 повторно через систему «Електронний суд», до відкриття провадження у справі надійшла заява представника відповідача про забезпечення позову, шляхом тимчасового повернення малолітніх дітей матері до вирішення справи по суті.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що 02.12.2025 ОСОБА_2 та її двох дітей доставили до лікарні м. Жмеринка. У подальшому під час огляду сімейним лікарем на тілі дівчинки були виявлені ушкодження у вигляді синців, у немовляти ОСОБА_3 синців виявлено не було. Дітей відповідача було відібрано представниками Служби у справах дітей без документів та будь-яких пояснень. Так, під час відвідування дитини ОСОБА_3 , який перебуває у реабілітаційному центрі матір`ю дитини були виявлені обставини, які викликають у неї занепокоєння щодо стану його здоров`я та належного догляду за ним. Зокрема, було зафіксовано на тілі дитини виражене почервоніння шкіри, подразнення, висипання, що спричиняє дитині дискомфорт. За таких умов, на думку представника ОСОБА_2 , існує реальна загроза погіршення фізичного стану немовля. Що стосується доньки ОСОБА_4 , то ОСОБА_2 не бачила доньку вже понад 15 днів, лише 12.12.2025 їй стало відомо, що донька перебуває у ОСОБА_5 , що є ніби то бабусею ОСОБА_4 .

До заяви додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

В порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частинною п`ятою цієї статті.

Суддя перебував у відпустці з 22 до 26.12.2025 включно. День надходження цієї заяви 22.12.2025. Перший робочий день судді після відпустки 29.12.2025, тому заява була розглянута у цей день.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.3 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений, зокрема, шляхом встановлення обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

В постанові № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного Суду України звернув увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року по справі № 20/3560/18, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06 грудня 2018 року у справі № 727/3856/18.

Так, проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази в сукупності із положеннями діючого законодавства, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, яка заявлена відповідачем до відкриття провадження у справі, оскільки заявлені представником відповідача заходи забезпечення позову є не обґрунтованими, ініційований представником відповідача вид забезпечення позову фактично є вирішенням позовних вимог поза межами судового засідання без встановлення обставин та ухвалення рішення по справі, а також суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування.

Враховуючи викладене, необґрунтованість вимог заяви про забезпечення позову, суддя приходить до висновку про необхідність відмови в її задоволенні.

Крім того відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд вважає за необхідне зазначити, що у постанові Верховного Суду від 15.01.2025 року у справі № 369/7253/23 зроблено наступний висновок: «Підстави забезпечення позову є суб`єктивними та враховуються судом залежно від конкретного випадку, однак будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватись із урахуванням та забезпеченням найкращих інтересів дитини».

Обґрунтованість заяви про забезпечення позову доводиться заявником за загальними правилами доказування в цивільному процесі, яке не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із суті позову, змісту його вимог та обставин, що стали підставою для його подання (наявність тілесних ушкоджень, виявлених під час огляду у дитини), забезпечення позову, шляхом тимчасового повернення дітей відповідачу на переконання суду не відповідатиме їх найкращим інтересам.

Фіксування судового процесу, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153, 157 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з моменту її підписання.

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ