Справа № 299/3646/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 грудня 2025 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого Собослоя Г.Г.,

суддів: Кожух О.А., Джуги С.Д.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Виноградівського районного суду від 03 липня 2025 року у справі № 299/3646/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей Виноградівської міської ради Закарпатської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и л а:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , де третя особа: Служба у справах дітей Виноградівської міської ради із позовом про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини .

Рішенням Виноградівського районного суду від 09.05.2024 шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований у Виконавчому комітеті Великоком`ятської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, актовий запис № 50 розірвано.

Після розірвання шлюбу доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 залишено на утриманні та самостійному вихованні батька ОСОБА_1 .

В подальшому ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03.07.2025 виправлено описку у рішенні Виноградівського районного суду Закарпатської області від 09.05.2024 у цивільній справі № 299/3646/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Виноградівської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

Вказано, що в резолютивній частині рішення суду від 09.05.2024 року у цивільній справі № 299/3646/23 помилково вказано «Після розірвання шлюбу доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 залишено на утриманні та самостійному вихованні батька ОСОБА_1 ».

Не погодившись з вищезазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03.07.2025 про виправлення описки, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вважає, що ухвала суду є незаконною, необґрунтовано, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права та є такою, що суперечить фактичним обставинам справи.

Зокрема, апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд завершив розгляд справи у формі рішення від 09 травня 2024 року, а ухвалою від 03 липня 2025 року, яка виключно регулює процедурні питання процесу і не ухвалюється нею правові висновки по суті предмету спору змінив текст рішення, відмінив частину судового рішення. При цьому, законодавство не надає будь-яких інших можливостей змінювати тексти своїх вже ухвалених рішень, навіть якщо суддя пізніше виявляє, що допущено помилку при оцінці доказів чи застосуванні права. Такі помилки може виправити лише суд вищої інстанції під час апеляційного/касаційного перегляду рішення. Відтак, суд першої інстанції перейняв повноваження суду апеляційної інстанції, оскільки самостійно скасував своє рішення, змінив його текст, зміст.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно частини другої статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Предметом оскарження є ухвала суду про внесення виправлень у рішення (п.19 ст.353 ЦПК України).

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на таке.

Постановляючи ухвалу про виправлення описки у рішенні Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03.07.2025 суд першої інстанції виходив з того, що у тексті рішення була допущена описка в резолютивній частині щодо самостійного утримання дитини батьком, оскільки позивач такої вимоги не ставив, така вимога не розглядалася.

Проте, апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справ, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 269 ЦПК України cуд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Описка - це помилка, яка пов`язана з неправильним написанням слів у тексті судового рішення. Виправленню підлягають виключно ті описки, які істотно впливають на суть прийнятого судового рішення та його виконання. Такими описками зокрема можуть бути: неправильне написання прізвищ, імен, по-батькові, найменувань учасників судового процесу, найменувань та адрес знаходження спірного майна, встановлених дат та строків тощо.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справ» від 18.12.2009 №14, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішення (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Ухвала про внесення виправлень у судове рішення чи відмову у внесенні виправлень має особливу правову природу, обумовлену її похідним характером, оскільки вона не вирішує будь-яких питань по суті, окрім як щодо виправлення допущених у судовому рішенні відповідного суду описок і очевидних арифметичних помилок або відмови у внесенні таких виправлень. Зміст ухвали про внесення виправлень у судове рішення завжди підпорядкований змісту судового рішення, до якого вносяться зміни, а тому оцінка правомірності постановлення такої ухвали з точки зору її змісту у випадку її оскарження в апеляційному чи касаційному порядку має здійснюватися одночасно з оцінкою змісту виправленого судового рішення.

Верховний Суд у постанові від 21 липня 2020 року у справі № 521/1074/17 зазначив, що описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо. Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Встановлено, що суд першої інстанції, керуючись ст. 269 ЦПК України, виправив описку у рішенні Виноградівського районного суду Закарпатської області від 09 травня 2024 року у цивільній справі № 299/3646/23 вказавши, що у резолютивній частині рішення помилково вказано «Після розірвання шлюбу доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 залишено на утриманні та самостійному вихованні батька ОСОБА_1 ».

Разом з тим, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги про те, що підстави для постановлення місцевим судом ухвали від 03.07.2025 про виправлення описки відсутні, оскільки суд першої інстанції постановляючи ухвалу фактично частково змінив резолютивну частину судового рішення, а не виправив описку рішення суду першої інстанції, яке набрало законної сили і стало обов`язковим до виконання в редакції, проголошене в судовому засіданні, що є недопустимим та не відповідає положенням статті 268, 269 ЦПК України.

Якщо суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог це помилка суду, яка оскаржується у суді апеляційної інстанції, але не виправляється в порядку 269 ЦПК України, оскільки оцінка того, чи була заявлена позовна вимога та чи була вона предметом судового розгляду, є питанням правозастосування, а не технічної описки.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що виправлення описки не може призводити до зміни змісту або суті судового рішення, у тому числі шляхом виключення приписів резолютивної частини.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при вирішенні даного питання суд першої інстанції порушив норми процесуального права, зокрема приписи статей 268, 269 ЦПК України, оскільки фактично змінив рішення суду після його проголошення.

Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та заслуговують на увагу суду.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 4 ч.1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки предметом апеляційного перегляду є виключно ухвала про виправлення описки, апеляційний суд не вирішує питання щодо залишення судового рішення без змін, як того просить апелянт, відтак апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03 липня 2025 року про виправлення описки скасуванню, як помилкова.

Керуючись ст.ст.374, 379,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03 липня 2025 року скасувати.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: