Справа 675/1139/25
№ 2/688/1596/25
УХВАЛА

22 грудня 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Стаднічук Н. Л., розглянувши в письмовому провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

16.07.2025 ТОВ «Споживчий центр» звернулося до Ізяславсського районного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 20.08.2024-100000816 від 20.08.2024 в сумі 24700,00 грн.

Ухвалою судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 17 липня 2025 року справу направлено до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області за підсудністю.

18.08.2025 справа надійшла до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області.

Ухвалою суду від 3 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, витребувано докази.

Представник позивача Кузьменко М. В. в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи провести без участі представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Судом встановлено, що позивачем не надано повного та детального розрахунку суми заборгованості за кредитним договором № 20.08.2024-100000816 від 20.08.2024, а з наданої ним довідки-розрахунку неможливо перевірити розмір нарахованих відповідачу відсотків, комісії, неустойки, оскільки така довідка не містить відомостей щодо розміру та періоду нарахованих відповідачу відсотків, неустойки, комісії.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 квітня 2023 року у справі № 569/15311/21 наголосив на тому, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню.

У силу вимог частини 1 статті 87 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 02 жовтня 2020 року у справі № 911/19/19 зазначив, що суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

До подібних висновків дійшов Верховний Суду у постанові від 22 червня 2022 року у справі № 296/7213/15, провадження № 61-10125 св 21.

Враховуючи, що позивачем не виконано свого обов`язку надати розрахунок суми заборгованості, з якого можна з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму в частині суми заборгованості (тіла кредиту, відсотків, комісії, неустойки), суд вважає необхідним витребувати такий розрахунок у позивача.

Відповідно до частини другої статті 240 ЦПК України якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку з необхідністю витребування нових доказів в судому засіданні по даній справі слід оголосити перерву.

Керуючись статтями 13, 43, 84, 213, 240, 259-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Витребувати у ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" повний та детальний розрахунок суми заборгованості за кредитним договором № 20.08.2024-100000816 від 20.08.2024 із зазначенням відомостей про суму наданого кредиту, відсоткової ставки та періоду нарахування відсотків за користування кредитом, комісій, неустойки (із зазначенням за які послуги нарахована), сплачених відповідачем коштів в рахунок погашення заборгованості.

Оголосити перерву до 09:00 6 лютого 2026 року, про що повідомити сторони.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Л. Стаднічук