Справа № 490/2434/25
н/п 2/490/2375/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Шолох Л.М.,

за участі секретаря Шведюк Д.О.,

за участі ОСОБА_1 , який представляє інтереси позивача ОСОБА_2 ,

Радченка Р.М., який представляє інтереси відповідача АГК «Південний Буг»,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до АГК «Південний Буг» про відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов позов ОСОБА_2 до АГК «Південний Буг», у якому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 9 725,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що відповідач у справі причинив йому матеріальну шкоду у розмірі 9 725,00 грн, яка полягає у пошкодженні замків та частин воріт на гаражах № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1 , які належать йому на праві власності.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.04.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Від ОСОБА_3 , який представляє інтереси відповідача АГК «Південний Буг», до суду надійшло заперечення, у якому представник просить відмовити у задоволенні позову з огляду на його безпідставність та необґрунтованість.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог суд зазначає таке.

Відповідно до приписів статей 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами зазначеними у частинах 1, 5 та 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до приписів статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною першої статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку, як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приписами статті 22 ЦК України в встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками крім іншого є - втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відшкодуванню шкоди присвячена Глава 82 ЦК України. Згідно з приписами статті 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Загальними умовами відповідальності за завдану шкоду є: - наявність шкоди. За відсутності цього не виникають і самі деліктні зобов`язання. Наявність шкоди і її розміри доводить потерпілий; - протиправність дій того, хто завдав шкоду.

З матеріалів справи слідує, що на замовлення ОСОБА_2 . КП ММБТІ було виготовлено технічні паспорти на гараж (машино-місце) № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та НОМЕР_3 в кооперативі АГК «Південний Буг».

У червні 2024 року ОСОБА_4 звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва зі скаргами, у яких повідомив, що посадові особи автокооперативу АГК «Південний Буг» шляхом електрозварювання пошкодили троє металевих воріт, чим пошкодили майно, яким він користується на правах титульного власника. Вартість відновлення воріт та їх розблокування становить 9 725 грн.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва №490/5012/24 від 01.07.2024 року скаргу ОСОБА_4 задоволено та зобов`язано начальника СВ ВП №1 МРУП ГУНП України в Миколаївській області забезпечити внесення до ЄРДР відомостей викладених в заяві від 20.05.2024 року.

Відповідно до Витягу з ЄРДР 09.07.2024 року внесено відомості відповідно до ухвали суду, яке 26.09.2024 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України.

Відповідно до акту №12 прийому передачі виконаних робіт (наданих послуг) та квитанції 3450-2568-6514-2505 ОСОБА_4 замовив та оплатив ремонтні роботи, а саме розблокування воріт гаражу № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 на загальну суму 9725 грн.

Як зазначає позивач, в наслідок протиправних дій ОСОБА_5 , йому причинено матеріальну шкоду у розмірі 9 725,00 грн, яка полягає у пошкодженні замків та частин воріт на гаражах № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1 , які належать йому на праві власності.

Доводи на які посилається позивач та його представник під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до статей 397 та 398 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Право володіння чужим майном може належати одночасно двом або більше особам. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Доказів того, що гаражі № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 належать ОСОБА_2 на праві власності суду не надано. Позивачем також не доведено належними та допустими доказами те, що означені гаражі перебувають у її користуванні та здавалися позивачем в оренду ОСОБА_4 .

Доказів того, що відповідачем завдано шкоду ОСОБА_2 , яка полягає у пошкодженні замків та частин воріт саме в гаражах № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1 , які належать позивачу на праві власності суду не надано.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_4 суду показали, що позивачем не сплачувалися внески до АГК «Південний Буг» та у зв`язку із цим голова кооперативу заблокував їй доступ гаражів. Таке блокування здійснювалося і до інших членів АГК «Південний Буг». Свідки зазначили, що рішення про блокування гаражів ними до суду не оскаржувалися. На питання суду свідки показали, що внески ними не сплачувалися через те, що голова кооперативу не звітує про їх використання, не збирає збори.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що між позивачем та АГК «Південний Буг» виник спір з приводу сплати членських внесків та здійснення діяльності кооперативом. Доводи позивача про те, що відповідачем завдано їй матеріальну шкоду не доведено належними та допустими доказами. За такого, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок позивача.

Керуючись статтями 12, 13, 76, 77, 81, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до АГК «Південний Буг» про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до Миколаївського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Л.М. Шолох