Справа № 206/6407/25
Провадження № 6/206/173/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2025 м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

Головуючого судді: Малихіної В.В.

При секретарі: Тимченко Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за заявою приватного виконавця виконавчого округу

Запорізької області Котули А.М. про звернення стягнення на квартиру, яка належить на праві власності боржнику ОСОБА_1 , в якій зареєстрована неповнолітня дитина,

В С Т А Н О В И В:

До Самарського районного суду міста Дніпра надійшло вищезазначене подання приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули А.М..

Подання мотивоване тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули А.М. з 20.08.2021 перебуває виконавче провадження № ВП 66874849 з виконання виконавчого листа № 206/5154/2011 року виданого Самарським районний судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 , на користь потерпілого ТОВ «Спіка Прайм» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином грошові кошти у розмірі 318230 грн 32 коп. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, боржнику на праві приватної власності належить нерухоме майно, а саме: 9/25 частин квартири загальною площею 70,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1040788, підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер 4034 від 05.11.2011 року, видавник: приватний нотаріус ЗМНО, Спірідонова М.А.. З метою встановлення зареєстрованих в квартирі неповнолітніх осіб, виконавцем було направлено запит про зарестрованих осіб від 21.05.2025 за вих. № 0129 до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради. Відповідно до інформації, отриманої від Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради за адресою: Запорізька область, м.Запоріжжя, вул. Марка Безручка, буд.2 кв. 153, зареєстрована неповнолітня особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Виконавцем направлено запит про надання дозволу на реалізацію від 09.06.20205 до відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради. Згідно відповіді районної адміністрації ЗМР по Шевченківському району № 3042/01-34/22.01-1622 від 27.08.2025 року, як органу опіки та піклування, у наданні дозволу на реалізацію нерухомого майна боржника відмовлено. Враховуючи, що боржник ОСОБА_1 рішення суду не виконує, а також те, що у боржника відсутнє будь-яке інше майно/кошти, за рахунок яких можливо було задовольнити вимоги стягувача у виконавчому провадженні, виникла необхідність звернутись до суду за отриманням дозволу на реалізацію 9/25 частин квартири АДРЕСА_2 , що належить боржнику та у якій зареєстрована неповнолітня особа: ОСОБА_2 , 2008 року народження.

Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області області Котула А.М. в судове засідання не з`явився. 02.12.2025 на адресу суду надійшла заява від приватного виконавця, в якій він подання підтримує у повному обсязі та просить розглянути без його участі.

Інші учасники судового розгляду справи про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, в судове засідання не з`явилися, причини їх неявки до суду - невідомі. В матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про відправлення, оголошення про виклик на веб-сайті суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 443 ЦПК України, неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Відповідно до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули А.М. з 20.08.2021 перебуває виконавче провадження № ВП 66874849 з виконання виконавчого листа № 206/5154/2011 року виданого Самарським районний судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 , на користь потерпілого ТОВ «Спіка Прайм» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином грошові кошти у розмірі 318230 грн 32 коп.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, боржнику на праві приватної власності належить нерухоме майно, а саме: 9/25 частин квартири загальною площею 70,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1040788, підcтава виникнення права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер 4034 від 05.11.2011 року, видавник: приватний нотаріус ЗМНО, Спірідонова М.А..

З метою встановлення зареєстрованих в квартирі неповнолітніх осіб, виконавцем було направлено запит про зареєстрованих осіб від 21.05.2025 за вих. № 0129 до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради.

Відповідно до інформації, отриманої від Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради за адресою: Запорізька область, м.Запоріжжя, вул. Марка Безручка, буд.2 кв. 153, зареєстрована неповнолітня особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виконавцем направлено запит про надання дозволу на реалізацію від 18.08.2025 до відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради.

Згідно відповіді районної адміністрації ЗМР по Шевченківському району № 3042/01-34/22.01-1622 від 27.08.2025 року, як органу опіки та піклування, у наданні дозволу на реалізацію нерухомого майна боржника відмовлено.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Вимогами статті 48 Закону, визначено, що стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Порядок розгляду подання про визначення частки майна боржника у спільному майні, передбачений статтею 443 ЦПК України, згідно з якою питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб.

Статтею 370ЦК України також встановлено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Велика Палата Верховного Суду у пунктах 85, 87 постанови від 06 жовтня 2020 року у справі № 2-24/494-2009 (провадження № 12-4гс20) сформулювала правовий висновок, згідно з яким якщо боржнику разом з іншими особами належить майно на праві спільної власності, але частка боржника в праві власності не визначена, то наявність спору між співвласниками щодо розміру такої частки не може бути перешкодою для звернення стягнення на частку боржника, бо у світлі практики Європейського суду з прав людини це означало би порушення права на справедливий суд у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Виконавець вправі звернутися до суду з поданням про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, незалежно від того, чи відсутній спір про право, чи він наявний. Водночас в останньому випадку виконавець звертається з таким поданням (позовною заявою) в порядку позовного провадження.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення боргу із боржника, який не має іншого майна, на яке може бути звернене стягнення.

У пункті 96 Постанови ВПВС у справі № 755/12052/19 зазначено, що ВС у постанові від 08 червня 2021 року у справі № 607/8145/18, посилаючись на правові висновки ВС викладені у поатсновах від 06 травня 2019 року у справі № 639/5828/15-ц ( провадження № 61-29627св18), від 06 листопада 2019 року у справі № 346/432/16-ц ( провадження № 61-29148св18) та від 19 червня 2019 року у справі № 695/2714/15-ц ( провадження № 61-29000св18) зазначив, що чинним законодавством не передбачено обмежень при реалізації права власника на розпорядження майном в залежності від того чи мають право на користування ним інші особи, зокрема, малолітні діти, якщо власник не є їх батьком (матір`ю) або ж особою, яка замінює останніх.

Суд наділений правом вживати заходів забезпечення виконання рішення, встановлювати порядок і спосіб його виконання, отже і вирішити питання про надання дозволу на зверненя стягнення на нерухоме майно боржника, в якому зареєстровано місце проживання дітей.

Під час розгляду заяви суд повинен оцінювати через призму дотримання прав та інтересів дітей добросовісність дій боржника, а саме: статус нерухомого майна, з якого часу діти зареєстровані в спірному приміщенні; чи дотримано встановлений чинним законодавством порядок їх реєстрації та вселення у спірне приміщення; чи є спірне приміщення єдиним місцем їх постійного проживання; чи наявне інше приміщення у дітй чи їх батьків або осіб, які їх замінюють, яке може використовуватись як постійне місце проживання; який ступінь споріднення між дітьми і боржником та інші обставини.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, вбачається, що батьками неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Тобто, неповнолітній ОСОБА_2 не є дитиною боржника за виконавчим провадженням.

Враховуючи вищенаведене, заява приватного виконавця є обґрунтованою, звернення стягнення на 9/25 частин квартири АДРЕСА_2 , що належить боржнику ОСОБА_1 жодним чином не порушує права неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 30, 443, 435 ЦПК України, ст.ст.18, 48, 71 ЗУ «Про виконавче провадження», суд,

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули Артема Михайловича про надання дозволу щодо звернення стягнення на 9/25 частин квартири, яка належить на праві власності боржнику, в якій зареєстрована неповнолітня дитина - задовольнити.

Надати дозвіл щодо звернення стягнення на 9/25 частин квартири, що належить на праві власності боржнику ОСОБА_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в якій зареєстрований неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з виконання виконавчого листа № 206/5154/2011 від 20.08.2021 року, виданого Самарським районним судом міста Дніпропетровська, без отримання дозволу органу опіки та піклування.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Суддя В.В. Малихіна