Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

17 грудня 2025 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Тептюка Є.П.

за участю секретаря Заруби Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області через свого представника Рассказова Даніїла Ігоровича з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 14.02.2025-100001442 від 14.02.2025 року у розмірі 23 296,65 грн.

В обґрунтування позову позивач посилався на порушення відповідачем умов договору щодо порядку повернення кредитних коштів. Також позивач просив стягнути понесені судові витрати.

Представник позивача в прохальній частині просив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.

Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також зазначено строки подання такого клопотання.

Відповідача було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення ухвали суду за місцем його реєстрації.

16.12.2025 року через Електронний суд надійшла від відповідача заява, в якій просить застосувати положення пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту та у решті заявлених вимог позивача відмовити. В судове засідання не має змоги з`явитися, оскільки перебуває на лікарняному, що підтверджується належними доказами. У зв`язку з цим просить суд розглянути справу без його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі:

21 серпня 2025 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

06 жовтня 2025 року через Електронний суд від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи.

12 грудня 2025 року через Електронний суд від відповідача надійшла заява про застосування положень пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», також просив розглядати справу без його участі.

Встановлені судом обставини:

14 лютого 2025 року ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір (оферти) № 14.02.2025-100001442, шляхом підписання електронним підписом (одноразовим ідентифікатором) А659 заявки та пропозиції та підтвердження щодо укладення даного договору.

Договір складається із пропозиції на укладення кредитного договору(оферти)(кредитної лінії), заявки кредитного договору № 14.02.2025-100001442 від 14.02.2025 року, відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 14.02.2025-100001442 від 14.02.2025 року.

Відповідно до умов договору, ОСОБА_1 надано: кредит у розмірі 10 000 грн; строк, на який надається кредит, становить 140 днів з дати надання кредиту; дата повернення (виплати) кредиту 03.07.2025 року; тип процентної ставки фіксована; Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.

Комісія, пов`язана з наданням Кредиту 15% від суми Кредиту та дорівнює 1500,00 грн Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Договором не передбачено змін в умовах надання фінансової послуги, щодо якої укладено договір, крім продовження (лонгації, пролонгації) строку кредитування та строку виплати кредиту у порядку, передбаченому договором. Протягом строку дії договору тарифи та комісія(ії) за фінансовою послугою залишаються незмінними. Кредитодавець не надає додаткових та/або супутніх послуг. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0.82% (денна процентна ставка) = (11539.77 / 10000)/ 140 ? 100%. 11.

Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 21 539 грн 77 коп. Загальні витрати за споживчим кредитом 11539 грн 77 коп..

Також згідно договору сторонами узгоджено графік платежів відповідно до якого відповідач зобов`язувався сплачувати кредит та інші платежі визначені договором.

Відповідно до заявки реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів є наступними: № 5168-74XX-XXXX-0701.

Позивачем надано підтверджуючий документ про перерахування коштів, а саме інформаційну довідку № 402-0408 від 04.08.2025 року ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», відповідно до якої було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 14.02.2025 14:35:34 на суму 10000,00 (десять тисяч гривень 00 копійок) грн, номер картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 653197848, призначення платежу: Видача за договором кредиту №14.02.2025-100001442.

Отже, позивач ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало належним чином та в повному обсязі.

Позивач зазначає, що відповідачем були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму 2 153,99 грн від 27.02.2025 року; на суму 2 153,99 грн від 13.03.2025 року; на суму 2 154,07 грн від 27.03.2025 року. При цьому, під час формування довідки про заборгованість та суми позовної вимоги було враховано факт оплати та змінено суму заборгованості. Також часткове здійснення оплати кредиту є підтвердженням існування та визнання такого боргу.

В свою чергу, ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором до кінця належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову, утворилась заборгованість у розмірі 23 296,65 грн, що складаються з: тіло кредиту 9 236, 91 грн; процентів 9 059,74 грн; неустойка 5 000,00 грн. Проценти по кредиту нараховані за період з 14.02.2025 по 03.07.2025 року.

Згідно посвідчення серія НОМЕР_2 ОСОБА_1 є учасником бойових дій з 05.08.2016 року.

Згідно Витягу із наказу Головного управління національної поліції в Черкаській області № 217 о/с від 03.07.2025 року ОСОБА_1 переведено для подальшого проходження служби до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з 14.07.2025 року.

Однак, суд не приймає до уваги надані відповідачем докази, так як вони не підтверджують статус військовослужбовця, зокрема під час нарахування відсотків та неустойки по вищевказаному кредитному договору.

Норми права, що підлягають застосуванню:

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст.11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронні довірчі послуги» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Частиною 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII визначено, що військовослужбовці - це особи, які проходять військову службу.

Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи:

Судом встановлено, що 14 лютого 2025 року ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір (оферти) № 14.02.2025-100001442, шляхом підписання електронним підписом.

Позивач ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі надавши відповідачу кредит в розмірі 10 000,00 грн. Відповідач частково здійснював погашення боргу з метою виконання умов договору і таким чином, вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і відповідно, щодо правомірності вимог позивача за кредитним договором. Однак останній не до кінця виконав умови договору і в нього на момент подачі позову сформувалась заборгованість в розмірі 23 296,65 грн.

Відповідач в своїй заяві не заперечує факту укладення договору та отримання кредитних коштів. Проте відповідач просить відносно нього застосувати положення пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Проте суд зауважує, що відповідач не надав підтверджуючих доказів того, що на момент нарахування відсотків з 14.02.2025 по 03.07.2025 року, він перебував в статусі військовослужбовця.

Також суд зауважує, що оскільки договір № 14.02.2025-100001442 про надання споживчого кредиту укладено між сторонами 14.02.2025 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який до теперішнього часу не припинено і не скасовано, тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача неустойки в розмірі 5 000,00 грн, нарахованої за порушення зобов`язань не підлягають задоволенню.

Щодо комісії зазначеної в кредитному договорі то суд зауважує, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику. Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 09 грудня 2019 року в справі №524/5152/15.

За таких обставин, умови кредитного договору щодо встановлення плати за послуги з надання кредиту і відповідно сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту в розмірі 1500 грн та будь-які додаткової комісії є нікчемними з моменту укладення договору, а відтак відсутні підстави визнати відповідача боржником за цим платежем.

Також суд зауважує, що оскільки позивачем не надано детального розрахунку заборгованості, суд виходить із розрахунку графіку платежу, що є додатком до кредитного договору. Оскільки, як зазначає позивач, відповідач частково здійснив оплату кредитного договору в загальній сумі 6 461,97 грн, а орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача становить 21 539,77 грн, то 21 539, 77 - 6 461,97 = 15 077, 72 грн.

Тому суд вважає за необхідно стягнути заборгованість з відповідача в сумі 15 077,72 грн, оскільки на день розгляду справи, відповідачем не надано доказів про виконання свого зобов`язання в частині сплати заборгованості за договором.

Судові витрати:

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № СЦ00033770 від 19.08.2025 року про сплату судового збору в сумі 2 422,40 грн.

Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в розмірі 15 077,72 грн, з відповідача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог (64.72%), а саме судового збору 1 567,78 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 289, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код за , МФО 305299, р/р НОМЕР_4 ) заборгованість за кредитним договором № 14.02.2025-100001442 від 14.02.2025 року у розмірі 15 077 (п`ятнадцять тисяч сімдесят дві) гривні 72 (сімдесят дві) копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код за , МФО 305299, р/р НОМЕР_4 ) судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 1 567 (одна тисяча п`ятсот шістдесят сім) гривень 78 (сімдесят вісім) копійок.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до апеляційного суду Черкаської області або безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (код в , місцезнаходження: Україна, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133-А).

Відповідач: ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя: Є. П. Тептюк