УХВАЛА

23 грудня 2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., вирішуючи питання про відкриття провадження за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Одеської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса, про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИЛА:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Одеської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса, про визнання права власності в порядку спадкування.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2025 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення або розстрочення сплати судового збору відмовлено, позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків позовної заяви.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд виходив з того, що як слідує з позовної заяви, позовні вимоги стосуються нерухомого майна, яке знаходиться в м. Одесі й Одеській області та позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, а тому спір має розглядатися за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою, відповідно до положень ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

При цьому вартість майна, що була визначена позивачем з публічних оголошень на сервісі «OLX» за місцем приблизного розташування спірного нерухомого майна, визнана судом такою, що не підтверджує вартість нерухомого майна, про визнання права власності на яке заявляє вимоги позивач, оскільки роздруківки з веб-сервісу «OLX» не є належними доказами на підтвердження дійсної (ринкової) вартості об`єктів нерухомого майна.

Судом роз`яснено, що дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Проте позивачем не надано доказів вартості указаних об`єктів нерухомого майна з приводу яких пред`явлено позов, визначеної відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Водночас визначення вартості об`єктів нерухомого майна має значення для правильного визначення суду, уповноваженого розглядати дану позовну заяву, оскільки відповідно до положень ч. 1 ст. 30 ЦПК України якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Також судом, ураховуючи, що ціна позову, визначена позивачем при поданні позовної заяви, є такою, що не відповідає дійсній вартості спірного майна, на підставі абз. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», визначено суму судового збору, що підлягає сплаті позивачем, у розмірі 15 140 грн.

На виконання вимог вищевказаної ухвали суду, представником позивача адвокатом Байлом Є. С. 15.12.2025 подано заяву про усунення недоліків, до якої долучено квитанцію про сплату судового збору у розмірі 15 140 грн. Щодо вартості спірного майна зазначено, що ОСОБА_1 сплачено визначену судом суму судового збору за подання даної позовної заяви, а тому в останнього станом на теперішній час відсутні кошти та заощадження на замовлення звіту про оцінку майна у відповідного суб`єкта оціночної діяльності відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». При цьому частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 та квартира за адресою: АДРЕСА_2 , знаходяться у Приморському районі, а приблизна вартість земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею 0,060 гектара, розташованої в садовому товаристві «Світанок» на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, що отримана з веб-сервісу «OLX», є значно меншою аніж сукупна вартість вказаних квартир, а тому вважає, що позов підлягає розгляду у Приморському районному суді м. Одеси.

Оцінивши подані позивачем на виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху документи, суд дійшов висновку, що недоліки позовної заяви, визначені в ухвалі суду від 04.12.2025, позивачем у повному обсязі не усунуто з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.

Виключна підсудність - особливий вид територіальної підсудності, який забороняє застосування інших видів територіальної підсудності (загальної, договірної, альтернативної або підсудності пов`язаних між собою вимог). Це пояснюється особливостями справ, на які така підсудність поширюється, і направлено на створення сприятливих умов для розгляду справи й виконання судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 181 Цивільного кодексу України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на:

- частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з двох кімнат житловою площею 31,91 кв.м., у тому числі кухні площею 11,55 кв.м., ванної кімнати площею 2,47 кв.м., коридору 2,25 кв.м., загальною площею - 48,18 кв.м.;

- земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,060 гектара, розташовану в садовому товаристві «Світанок» на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області;

- квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , що складається з двох кімнат, кухні, ванної кімнати, вбиральні та коридору, загальною площе. 49,1 в.м., у тому числі житловою 29,8 кв.м.

Тобто, спірні правовідносини, які виникли між сторонами, стосуються нерухомого майна, яке знаходиться в м. Одесі й Одеській області та позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, а тому спір має розглядатися за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою, відповідно до положень ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ст. 12 згаданого Закону документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Проте позивачем на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху не надано доказів вартості указаних об`єктів нерухомого майна, з приводу яких пред`явлено позов, визначеної відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Роздруківки з веб-сервісу «OLX» не є належними доказами на підтвердження дійсної (ринкової) вартості об`єктів нерухомого майна, про визнання права власності на які просить позивач, оскільки така вартість визначена не у відповідності до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Такі недоліки є суттєвими та позбавляють суд можливості відкрити провадження у справі з дотриманням правил виключної підсудності.

При цьому посилання позивача на відсутність коштів після сплати судового збору для замовлення звіту про оцінку майна у відповідного суб`єкта оціночної діяльності відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» не свідчить про виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху в цій частині, а доводи позивача, що вартість нерухомого майна, що знаходиться в Приморському районі м. Одеси є більшою від вартості земельної ділянки, розташованої в Комінтернівському районі Одеської області, за відсутності належних доказів про їхню вартість, ґрунтуються на припущеннях.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг.

Також, суд зазначає, що ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інтерпретація суті конструкції "суд, встановлений законом" викладена Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України". Так, ЄСПЛ наголосив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Правова позиція ЄСПЛ у вказаній справі дозволяє виокремити дві умови відповідності критерію "суд, встановлений законом": організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

З наведеного вище слідує, що розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції) та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки позивачем недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду від 04.12.2025 в повному обсязі не усунуто, позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України -

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса, про визнання права власності в порядку спадкування- вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА