ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 683/1705/25

Провадження № 22-ц/820/2651/25

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Дубова М.В.,

з участю представника позивача адвоката Кравчука В.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2025 року, суддя Андрощук Є.М., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення майнової та моральної шкоди,

встановив:

В червні 2025 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 88424,51 грн. майнової та 25000 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування позову вказала, що вона є власником автомобіля Skoda Superb 2.0 TDi Combi, д.н.з. НОМЕР_1 .

20 січня 2025 року, у нічну пору, в проміжок часу з 01 год. 30 хв. до 2 год. 30 хв. ОСОБА_1 , на ґрунті неприязних стосунків з нею, звинувачуючи її у причетності до подружньої зради чоловіка, пошкодила лакофарбове покриття кузова, лобового скла та скла дверей вказаного автомобіля, який було припарковано біля житлового будинку, в якому вона проживає, по АДРЕСА_1 .

Розмір майнової шкоди, заподіяної їй відповідачем внаслідок пошкодження автомобіля SkodaSuperb 2.0 TDi Combi, д.н.з. НОМЕР_1 , склав 88424,51 грн.

Крім того, неправомірними діями ОСОБА_1 їй було заподіяно моральної шкоди, розмір якої нею визначено у 25000 грн. і яка полягає в тому, що належний їй на праві власності автомобіль Skoda Superb, д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок неправомірних дій відповідача отримав механічних ушкоджень, в результаті чого втратив свій товарний вигляд та його вартість значно зменшилася порівняно з тією, яка була до його пошкодження і вона була позбавлена можливості тривалий період використовувати власний транспортний засіб для пересування.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 88424,51 грн. майнової та 5000 грн. моральної шкоди. Вирішено питання судових витрат.

Суд виходив з факту доведеності обставин щодо заподіяння ОСОБА_2 майнової шкоди внаслідок пошкодження належного їй на праві власності автомобіля Skoda Superb, державний номерний знак НОМЕР_1 , яке сталося з вини ОСОБА_1 , в розмірі 88424,51 грн., а також моральних страждань, спричинених неправомірними діями відповідача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт заподіяння пошкоджень майну ОСОБА_2 саме її діями.

Показання позивача, її матері та бувшого чоловіка не є достовірними, оскільки вони безпосередньо заінтересовані у результаті вирішення справи на користь ОСОБА_2 .

Позивач в судовому засіданні підтвердила, що після пошкодження автомобіля вона продовжувала користуватися ним протягом 4 місяців до дати огляду автомобіля експертом товарознавцем, у зв`язку з чим позивачем не доведено обставин як щодо заподіяння ушкоджень транспортному засобу саме 20 січня 2025 року, а не в період експлуатації автомобіля, так і заподіяння їй моральних страждань.

Судом безпідставно взято до уваги в якості доказу відеозапис телефонної розмови начебто ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , оскільки цей доказ є недопустимим та неналежним.

В судове засідання відповідач та його представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи судом були повідомлені належним чином, заяв, клопотань до суду не подали.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, підтримав оскаржуване судове рішення.

Заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить автомобіль марки Skoda Superb 2.0 TDi Combi, д.н.з. НОМЕР_1 .

У проміжок часу з 01 год. 30 хв. до 2 год. 30 хв., 20 січня 2025 року ОСОБА_1 , на ґрунті неприязних стосунків з ОСОБА_2 , умисно пошкодила вищевказаний автомобіль шляхом пошкодження лакофарбового покриття кузова, лобового скла та скла дверей автомобіля, який було припарковано біля житлового будинку по АДРЕСА_1 , де проживала позивач.

Згідно з висновком судового експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження №023/25 від 19 травня 2025 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Skoda Superb 2.0 TDiCombi 140HP Elegance 6 MT(3T), реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження, здійснення протиправних дій, враховуючи пошкодження, зазначені в акті огляду транспортного засобу від 15 травня 2025 року, станом на час завершення виконання даного дослідження, склала 88424,51 грн.

ОСОБА_2 , будучи допитаною в якості свідка в порядку статті 234 ЦПК України, повідомила суду, що з грудня 2024 року мала відносини з чоловіком відповідача, ОСОБА_3 . У вечірню пору, з 19 на 20 січня 2025 року, вона зустрічалася з останнім та повернулася додому приблизно о 01.00 год., 20 січня 2025 року на власному автомобілі Skoda Superb, д.н.з. НОМЕР_1 , якого залишила на майданчику будинку АДРЕСА_1 . Перебуваючи за місцем свого проживання, у кв. АДРЕСА_2 , яка розташована на другому поверсі багатоквартирного будинку, її матір, ОСОБА_4 повідомила, що біля автомобіля жінка наносила пошкодження транспортному засобу. Вона побачила жінку, яка була одягнена в чорну куртку з білим хутром, в якій вона впізнала ОСОБА_1 , в руках у якої знаходився невеликий предмет, яким вона наносила удари по різних частинах автомобіля, які мають скло, а також завдавала подряпин лакофарбовому покриттю практично по усьому кузову автомобіля. Зазначені дії помітив охоронець будівельного майданчика, який знаходився неподалік. Коли він підійшов до ОСОБА_1 , то остання припинила свої неправомірні дії та покинула місце події. Після цього вона зателефонувала ОСОБА_3 та попросила, щоб той приїхав до її будинку, оскільки його дружина пошкодила автомобіль.

Допитана свідок ОСОБА_4 повідомила, що почувши гучні звуки на вулиці, побачила через вікно, під яким було припарковано автомобіль її доньки, одягнену в чорну куртку з білим хутром жінку, яка невеликим предметом у руках наносила ушкодження автомобілю. У цій жінці вона впізнала ОСОБА_1 , оскільки раніше була з нею знайома.

Свідок ОСОБА_3 в суді пояснив, що перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_1 , він мав стосунки з ОСОБА_2 20 січня 2025 року, коли приблизно о 01.00 год. він повернувся додому за місцем свого та відповідача місця проживання за адресою АДРЕСА_3 , то помітив, що дружини ОСОБА_1 вдома не було. Через деякий час йому зателефонувала ОСОБА_2 та попросила, щоб він приїхав до неї додому, оскільки на паркувальному майданчику знаходиться його дружина ОСОБА_1 та заподіює шкоду її автомобілю. Прибувши на місце події за адресою АДРЕСА_1 , він побачив автомобіль ОСОБА_2 , який мав пошкодження кузова у вигляді глибоких подряпин лакофарбового покриття та пошкоджене скло. Згодом він зателефонував до ОСОБА_1 , щоб з`ясувати причини її такої поведінки, на що остання повідомила, що він та ОСОБА_2 заслуговують на це через подружню зраду. Після цього на місце події прибула поліція та встановлювала обставини події.

Згідно з довідкою про результати перевірки за зверненням ОСОБА_2 , яка зареєстрована в ІК ІПНП за № 430 від 20.01.2025, складеною уповноваженими особами відділу поліції №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, 20 січня 2025 року, о 03 год. 06 хв. до ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області надійшло повідомлення зі служби «102» по факту пошкодження автомобіля від жительки АДРЕСА_4 , ОСОБА_2 . При виїзді на місце події за адресою АДРЕСА_1 , було встановлено особу ОСОБА_2 , яка повідомила, що 20 січня 2025 року, приблизно о 02 год. 20 хв., перебуваючи за місцем проживання, почула з вулиці незвичний звук та виглянувши у вікно помітила, як відома для неї особа, ОСОБА_1 , пошкодила (подряпала) її автомобіль, марки Skoda Superb, д.н.з. НОМЕР_1 . Зокрема, невідомим предметом видряпала слова, які містять нецензурний зміст, пошкодила скло лобове, скло дверне переднє ліве, скло дверне переднє праве, скло дверне заднє праве, скло дверне заднє ліве, скло заднє ліве та праве глухе, двері передні праві та ліві, двері задні праві та ліві, капот. Також ОСОБА_2 повідомила, що вона перебуває у неприязних стосунках з ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що спілкується з чоловіком останньої. Під час проведення перевірки встановити особу, на яку вказала заявниця, яка причетна до пошкодження автомобіля Skoda Superb, д.н.з. НОМЕР_1 , не представилося за можливе, оскільки за місцем її проживання, АДРЕСА_5 , ОСОБА_1 була відсутньою, а при спробі зв`язатися в телефонному режимі, за номером , відповіді не отримано.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено частиною другою вказаної статті.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Під час оспорювання або невизнання права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

У статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

У розумінні цієї статті збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відшкодування збитків є однією із форм або мір цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил вищевказаної статті, оскільки її першою частиною визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме собою є основною підставою для їх відшкодування.

За правилами частини першої статті 1166 ЦК України, що регламентує загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, яке включає в себе: шкоду, протиправне діяння особи, яка її заподіяла, причинний зв`язок між ними та вину заподіювача шкоди.

У правовідносинах з відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди (постанова Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі №562/2502/16-ц).

Відповідно до статті 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди, її розмір, протиправність дій відповідача та причинний зв`язок між ними (постанова Верховного Суду від 28 липня 2025 року у справі №161/22270/23).

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 23 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.

Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі №487/6970/20, 23 листопада 2022 року у справі №686/13188/21, 19 квітня 2023 року у справі №336/10216/21.

Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №477/874/19).

Таким чином, розмір моральної шкоди не є конкретно визначеною сумою, а визначається судом в кожному конкретному випадку з урахуванням всіх обставин справи.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц).

Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру (постанова Верховного Суду від 06 травня 2024 року у справі №712/2-5189/2011).

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, показань свідків, характеру пошкоджень належного позивачу транспортного засобу, враховуючи взаємини між сторонами, колегія суддів, з урахуванням наявних в справі доказів, вважає обґрунтованим висновок суду про те, що пошкодження транспортного засобу позивача було заподіяно саме відповідачем. Такий висновок є більш вірогідним, ніж протилежний.

Суд першої інстанції, з урахуванням висновку транспортно-товарознавчого дослідження №023/25 від 19 травня 2025 року, дійшов правильного висновку про те, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Skoda Superb 2.0 TDiCombi 140HP Elegance 6 MT(3T), реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 88424,51 грн., чого відповідачем не спростовано.

У зв`язку із пошкодженням належного позивачу майна, остання зазнала моральних страждань, які судом першої інстанції обґрунтовано оцінено у розмірі 5000 грн., доводи відповідача вказаного висновку суду також не спростовують.

В той же час, досліджений судом першої інстанції відеозапис із зображенням смартфону, на який здійснений дзвінок начебто ОСОБА_1 , колегія суддів до уваги не приймає, оскільки на підставі відеозапису встановити дійсні обставини справи неможливо. В той же час, врахування судом першої інстанції цього доказу не є процесуальним порушенням, яке призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування судового рішення за таких обставин не вбачається.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини, внаслідок чого доводи апеляційної скарги слід визнати необґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 грудня 2025 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова