ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 604/761/25Головуючий у 1-й інстанції Сіянко В.М.
Провадження № 22-ц/817/1164/25 Доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Костів О. З., Хома М. В.,

розглянувши у письмовому провадженні, без виклику сторін, цивільну справу № 604/761/25 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Універсал Банк, інтереси якого представляє адвокат Македон Олександр Андрійович, на заочне рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 15 вересня 2025 року, ухваленого суддею Сіянко В.М., у справі за позовом акціонерного товариства Універсал Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

у липні 2025 року АТ Універсал Банк звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 11601,72 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що 03.04.2022 відповідач звернувся до Банку із Анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг (надалі - Заява) про відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 та встановлення кредитного ліміту на суму, вказану у мобільному додатку. Клієнт своїм підписом повністю та безумовно прийняв пропозицію Банку та погоджується з тим, що Анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг (надалі-Договір, Кредитний договір). Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, зарезервувавши та відкривши поточний рахунок № НОМЕР_1 , що зазначено у розділі І Умов і правил та встановивши ліміт використання кредиту у розмірі 3000 грн, що зазначено у Довідці про розмір встановленого Кредитного ліміту (надалі - Довідка). Після підписання Заяви відповідач взяв на себе зобов`язання оплачувати послуги Банку, що виникають у результаті використання платіжних карток, згідно Тарифів. Однак, не дивлячись на взяті на себе зобов`язання, відповідач не дотримується даних умов, а саме не здійснює повернення кредиту у терміни та на умовах, визначених Умовами та Правилами, а також Тарифами. У зв`язку із порушенням умов Договору про надання банківських послуг від 03.04.2022 зі сторони ОСОБА_1 перед АТ «Універсал Банк» у відповідача виникла заборгованість у розмірі 11601,72 грн.

Заочним рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 15 вересня 2025 року у задоволенні позовних вимог АТ Універсал Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник АТ Універсал Банк - Македон О.А. просить скасувати заочне рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 15 вересня 2025 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги представник заявника зазначив, що ухвалюючи оскаржуване рішення, судом першої інстанції не було досліджено механізм отримання банківських послуг проєкту Monobank, а також процедуру ознайомлення споживача з Умовами, правилами обслуговування, Тарифами, Таблицею розрахунків вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту. Таким чином суд першої інстанції дійшов передчасних висновків відносно того, що клієнт не був ознайомлений із вищезазначеними Умовами, правилами обслуговування, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту.

Підписанням Анкети-заяви цифровим власноручним підписом на екрані власного смартфону у мобільному додатку 03.04.2022 відповідач у пункті 1 цієї Анкети підтвердив укладення договору.

Також, враховуючи те, що клієнтом було неодноразово проведено банківські операції із використання власної картки (переказ коштів, поповнення мобільного телефону, оплата товарів у торгових точках та ін.).

Враховуючи, що у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, на підставі положення п.п. 5.16 п. 5 Розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення Клієнтом зобов`язань, та вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк направив повідомлення пуш про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим та відповідно до п. 5.18, 5.19 Розділу ІІ Умов, кредит став у форму на вимогу.

Відзив на апеляційну скаргу представника АТ Універсал Банк - Македон О.А., до суду апеляційної інстанції не поступав.

Частиною 1 статті 368 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції за наявними в справі доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг та про відкриття поточного рахунку № НОМЕР_2 у гривні та встановлення кредитного ліміту на суму, вказану у Мобільному додатку.

Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг містить докладну інформацію щодо особи відповідача, зокрема, дату його народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус, джерело та розмір доходу. В Анкеті-заяві містяться копія паспорта ОСОБА_1 , його фото, які скопійовані ним та надані до анкети в електронному вигляді.

Отже, підписана відповідачем Анкета-заява до договору про надання банківських послуг, містить лише анкетні дані ОСОБА_1 та контактну інформацію, але не містить жодних даних про умови кредитування та обрання ним певної банківської послуги. Вказана анкета також не містить даних про розмір наданих кредитних коштів, а тільки прохання про встановлення кредитного ліміту на суму, зазначену у мобільному додатку. В позовній заяві ці дані також не зазначені.

З даної заяви вбачається, що ОСОБА_1 засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (далі УЕП) з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем 02e466a3859ba1e5ff8ce6a55243c0aa0f57f1aefc6841c1, що буде використовуватися ним для вчинення правочинів та платіжних операцій.

Разом з тим, відсутня інформація про те, що окрім підписання Анкети-заяви відповідачем, сторонами вчинялися дії з використанням власноручного чи електронного/електронного цифрового підпису ОСОБА_1 , які б свідчили про отримання останнім кредиту, його розмір.

Крім того, матеріали справи не містять доказів, яке рішення було прийнято банком за заявою відповідача, яка картка йому була видана, а також доказів про розмір кредитних коштів/встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Інформаційною довідкою Чорна картка monobank передбачено тарифи обслуговування кредитних карт Чорна картка monobank, умови та порядок користування карткою, порядок нарахування процентів та штрафних санкцій.

До матеріалів справи долучено витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|UniversalBank.

Відповідно до пп. 2.1. п. 2 «Основні положення» Розділу І «Умови і правила обслуговування», Банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування Платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов Договору в тому числі, платіжної системи MasterCard/Visa, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативноправових актів Національного Банку України (зворот а.с. 27).

Згідно з пп. 5.1 п. 5 «Надання та обслуговування кредиту» Розділу ІІ «Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток», ліміт кредитування та строк його дії встановлюється згідно умов зазначених в цьому договорі.

Відповідно до пп. 5.2 п. 5 «Надання та обслуговування кредиту» Розділу ІІ «Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток», ліміт до використання розраховується та встановлюється банком виходячи з внутрішніх процедур банку та зазначається клієнту в електронному вигляді через мобільний додаток або іншим способом використання каналів дистанційного обслуговування (зворот а.с. 43).

Також, в матеріалах справи наявний паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, в якому містяться відомості про кредитодавця, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови.

Як вбачається з таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, в ньому зазначено дати платежів з 01 травня 2018 року по 30 квітня 2019 року, суму до сплати: кредит 100 000 грн; проценти 36668,07 грн. Чиста сума кредиту 136668,07 грн. Реальна річна процентна ставка становить 44,26% (а.с. 51).

Згідно з довідки від 09.06.2025 АТ «Універсал Банк» за поточним рахунком № НОМЕР_3 встановлювався кредитний ліміт 3000 грн (а.с. 14).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 03.04.2022 року укладеного між Універсал банк та клієнтом ОСОБА_1 , складеного позивачем, станом на 03 квітня 2025 року заборгованість відповідача становить 11601,72 грн, яка складається з тіла кредиту (а.с. 12-13).

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували існування у позичальника заборгованості за укладеним кредитним договором, факту виплати йому грошових коштів, зокрема первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», виписки з особових рахунків клієнта, докази щодо видачі відповідачу банківської картки, відкриття відповідного рахунку, виписки по рахунку відповідача, з якої можна було б встановити рух коштів по рахунку, наявність або відсутність у нього заборгованості.

Щодо розрахунку заборгованості, який надано на підтвердження суми боргу, суд першої інстанції вважав, що такого розрахунку недостатньо для висновку щодо отримання ОСОБА_1 кредитних коштів та порушення останнім обов`язку щодо їх повернення. Відповідний розрахунок заборгованості є одностороннім документом позивача, сам по собі не є належним доказом з огляду на вимоги частини першої статті 77 ЦПК України, не містить посилань на картковий чи інший банківський рахунок, яким користувався відповідач.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, з огляду на таке.

В силу вимог частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У справі, яка переглядається апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг «Monobank».

Анкета-заява до договору про надання банківських послуг містить докладну інформацію щодо особи відповідача, зокрема, дату народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус, джерело та розмір доходу. В анкеті-заяві містяться копія паспорта ОСОБА_1 , його фото, які скопійовані та надані до анкети.

Також у Анкеті-заяві міститься прохання відповідача відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку відповідно до умов Договору.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що підписана відповідачем анкета-заява до договору про надання банківських послуг містить лише його анкетні дані та контактну інформацію та не містить жодних даних про умови кредитування та обрання ним певної банківської послуги.

Вказана анкета також не містить даних про розмір наданих кредитних коштів, а тільки прохання про встановлення кредитного ліміту на суму, зазначену у мобільному додатку, однак в позовній заяві вказано про отримання відповідачем кредиту ліміту у розмірі 3000 грн, однак вказане нічим не підтверджено, оскільки в анкеті-заяві та будь-яких інших документах, долучених до позовної заяви не зазначена погоджена сума/ліміт кредиту, про отримання якого сторони дійшли згоди, крім цього, відсутні відомості про те, яку саме відповідач отримав платіжну картку Monobank, її номер, строк дії цієї картки.

Долучені позивачем Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank в редакції з 03.04.2022 року та долучений паспорт споживчого кредиту monobank суд першої інстанції вірно не взяв до уваги, оскільки вказані документи відповідачем не підписані.

Розрахунок заборгованості, на який посилається представник позивача, не є первинним документом в розумінні статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком в позовній заяві, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості, з огляду на те, що з наданого розрахунку заборгованості неможливо встановити факт отримання та користування відповідачем кредитними коштами, що призвело до утворення простроченої заборгованості.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводи позивача щодо розміру нарахованої суми заборгованості не підтверджені жодними належними доказами, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , оскільки будь-яких належних та допустимих доказів фактичної видачі кредиту відповідачу матеріали справи не містять.

Доводи заявника про те, що розрахунок заборгованості, наданий банком, відповідає умовам, передбаченим в анкеті-заяві, паспорті споживчого кредиту, Тарифам та Умовам, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки долучені до матеріалів справи Умови і правила обслуговування в АТ УНІВЕРСАЛ БАНК при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank та паспорт споживчого кредиту не підписані позичальником.

Більше того, колегія суддів враховує процесуальну поведінку позивача, який є банківської установою та в якого, відповідно, повинні зберігатися первинні документи щодо видачі кредитних коштів та виписка з особового рахунку клієнта, однак вказані докази стороною позивача не долучено.

Інші доводи апеляційної скарги є аналогічними викладеним у позовній заяві, які не спростовують правильність висновку суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до власного тлумачення характеру спірних правовідносин та до переоцінки доказів.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу АТ Універсал Банк, інтереси якого представляє адвокат Македон О.А., слід залишити без задоволення, а заочне рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 15 вересня 2025 року залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Враховуючи те, що за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції залишається без змін, перерозподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Універсал Банк, інтереси якого представляє адвокат Македон Олександр Андрійович, залишити без задоволення.

Заочне рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 15 вересня 2025 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуюча Н.М. Храпак

Судді: О.З. Костів

М.В. Хома