Номер провадження 2-п/243/53/2025
Номер справи 953/7160/25
УХВАЛА

про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення

«23» грудня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Хаустової Т.А.

за участю секретаря судового засідання - Чернікової Ю.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань № 4 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 листопада 2025 року у справі № 953/7160/25, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з Заявою про перегляд заочного Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 листопада 2025 року у справі № 953/7160/25, обґрунтовуючи заяву тим, що заочним Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 листопада 2025 року були задоволені позовні вимоги «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

За результатами прийнятого Рішення з ОСОБА_2 була стягнута заборгованість за кредитним Договором №100171 від 20 грудня 2019 року в розмірі 14 960,00 грн.

Заявник повідомляє, що копію Рішення він отримав через застосунок «Дія», адже на момент розгляду справи він змінив місце фактичного проживання. Повідомлень про відкриття провадження та дату розгляду він не отримував, оскільки поштові відправлення надсилалися за попередньою адресою проживання, де він більше не мешкає. Заявник вважає свою неявку вимушеною та поважною, та зазначає, що подати відзив він не мав можливості.

ОСОБА_2 повідомляє, що за кредитним Договором він отримав 4000 грн, тоді як нараховані відсотки становлять 10 960 грн, що є: непропорційним та несправедливим. Таким, що за його думкою підлягає зменшенню. Позивач не надав розрахунку, який би відокремлював відсотки, нараховані після 24 лютого 2022 року, що є порушенням. Так само заявник зазначає, що позивач не надав первинних бухгалтерських документів, які підтверджують факт видачі коштів.

Заявник ОСОБА_2 повідомляє, що він мешкає в Дніпрі відповідно до Довідки внутрішньо-переміщеної особи та не брав кредит. В 2019 році із його мобільним номером та застосунком «Приват 24» були здійснені махінації. В оператора «Водафон» зафіксований факт блокування номера ОСОБА_2 . Всі кредити, які в нього були датами 19 грудня та 20 грудня, зазначає заявник, брав не він та просить це врахувати. Погоджується оплатити заборгованість в розмірі 4000 грн, замість 14 960 грн.

В зв`язку з викладеним, просить скасувати заочне Рішення від 10 листопада 2025 року по справі №953/7160/25. Призначити новий розгляд справи. Зменшити розмір процентів, залишивши до стягнення лише тіло кредиту - 4000 грн. Виключити всі штрафи, пеню та додаткові платежі, нараховані під час воєнного стану.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного Рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 про перегляд та скасування заочного Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 листопада 2025 року у справі №953/7160/25 за позовною заявою «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 10 листопада 2025 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області було розглянуто цивільну справу №953/7160/25 за позовною «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Згідно з ч.2 ст. 284 ЦПК України, заяву про перегляд заочного Рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 284 ЦПК України, учасник справи, якому повне заочне Рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного Рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений Законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

ОСОБА_2 обґрунтовує заяву про перегляд та скасування заочного Рішення тим, що він не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Довідкою переселенця №1241-, дата видачі 28 листопада 2024 року. Наразі місце проживання заявника - АДРЕСА_2 . Саме тому він не мав можливості отримати Повідомлення про судове засідання за адресою реєстрації.

Суд, дослідивши матеріали справи, повідомляє, що Повідомлення про дату, час та місце судового засідання було надіслане ОСОБА_2 на електронну пошту - ІНФОРМАЦІЯ_1 та за адресою: АДРЕСА_1 . Заочне Рішення по справі було надіслане на вищезазначену електронну пошту. Довідки щодо доставки електронних листів додані до матеріалів справи №953/7160/25.

На обґрунтування своїх доводів ОСОБА_2 повідомляє, що за кредитним Договором він отримав 4000 грн, тоді як нараховані відсотки становлять 10 960 грн, що є: непропорційним та несправедливим. Так само, ОСОБА_2 додає, що він не брав кредит в 2019 році. З його мобільним номером та застосунком «Приват 24» були здійснені шахрайські махінації. В оператора «Водафон» зафіксований факт блокування номера ОСОБА_2 . Всі кредити, які в нього були датами 19 грудня та 20 грудня, зазначає заявник, брав не він та просить це врахувати.

У відповідності до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України «У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова Повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому Законом порядку.

Як наголошує у своїх Рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у Рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський Суд з прав людини наголосив, що « сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, закріплено право кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Тобто зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції та Кодексу.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду слідує, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Суд, дослідивши матеріали справи, повідомляє, що ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 28 жовтня 2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ОСОБА_2 укладено кредитний Договір № 100171 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

Згідно Виписки з особового рахунку за кредитним Договором, станом на 16 квітня 2025 року загальний розмір заборгованості за кредитним Договором становить 14960,00 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 4000,00 грн.; простроченої заборгованості за процентами в розмірі 10960,00 грн. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 4000,00 гривень; дата надання кредиту: 20 грудня 2019 року; строк кредиту : 14 днів; валюта кредиту: UAH; стандартна процентна ставка - 2 % в день або 730 % річних.

Відповідно до п.6.1 Договору, Договір підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», тобто ОСОБА_2 ознайомився з наданою в Договорі інформацією, що засвідчив електронним підписом, вибрав та погодився з конкретними умовами щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та уклав кредитний Договір підписавши його особистим електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, таким чином, висловивши своє волевиявлення щодо укладання кредитного Договору за конкретних умов.

Відповідач не надав жодних доказів на підтвердження не укладення Договорів, зокрема, не звертався до правоохоронних органів з приводу шахрайських дій, про які вказав в поданій Заяві.

Позичальником не доведено належного повернення позичених коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаним Договором, презумпція правомірності якого не спростована.

Таким чином, у даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину (стаття 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання Договору (стаття 629 ЦК України). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена Законом або якщо він не визнаний судом недійсним, а Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З досліджених в судовому засіданні доказів по справі судом достовірно встановлено, що ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» правомірно набуло права вимоги за вказаним кредитним Договором, боржником за якими є відповідач ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним Договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 626 ЦК України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст Договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного Законодавства, а сам Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов Договору, до яких закон відносить умови про предмет Договору, умови, що визначені Законом як істотні або є необхідними для Договорів даного виду (ч.1 ст. 638 ЦК України).

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти Договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2 ст. 638 ЦК України).

Частиною 1 статті 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Такі висновки викладені у Постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним Договором визначаються в Договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення Договору.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено Договором або Законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо Договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частини 2 статті 1054 ЦК України та частини 2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного Законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено Договором або Законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що зміст зобов`язання в кредитному Договорі викладено досить зрозуміло, що дає підстави для висновку про те, що справжня воля сторін Договору зводилась до отримання коштів, які позичальник зобов`язаний повернути, із сплатою процентів за кредитним Договором в розмірі та умовах погоджених сторонами у Договорі.

У відповідності до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне Рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та(або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі змісту зазначеного Закону, для скасування заочного Рішення мають бути у наявності одночасно обидві підстави, передбачені ч. 1 ст. 288 ЦПК України, а саме:

- поважні причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити суд, а також не подання відзиву на позовну заяву з поважних причин;

- наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне Рішення.

Водночас з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного Рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення Рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше Рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них заочне Рішення скасуванню не підлягає.

Суд вважає, що обставини, на які посилається відповідач, не мають істотного значення для правильного вирішення спору по справі, оскільки відповідачем не надано жодних доказів ,які б призвели до ухвалення Рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни.

Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що заявником не вказано доказів, які б мали значення для справи, та могли привести до ухвалення Рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_2 про перегляд та скасування заочного Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області №953/7160/25 від 10 листопада 2025 року слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 287, 288 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 листопада 2025 року у справі № 953/7160/25 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного Рішення без задоволення заочне Рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження Рішення починає відраховуватися з дати постановлення Ухвали про залишення заяви про перегляд заочного Рішення без задоволення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового Рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового Рішення.

Повний текст ухвали суду складено 23 грудня 2025 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Т.А. Хаустова