Дата документу 11.12.2025
Справа № 334/5433/25
Провадження № 2/334/3113/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої: судді Телегуз С.М., за участю секретаря Каряченко А.О., розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

Комунального підприємства «Водоканал» Запорізької міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання та водовідведення, -

ВСТАНОВИВ:

04.07.2025 року каналами поштового зв`язку до суду звернувся представник КП «Водоканал» ЗМР за довіреністю Барчишена Г.В. з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання та водовідведення, який надійшов до суду 07.07.2025 року.

В позові посилалися на те, що згідно статутних документів основним видом діяльності КП «Водоканал» є забезпечення безперебійного постачання населенню, підприємствам, організаціям м. Запоріжжя та області питної води та водовідведення, тому заявник в силу закону є виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води, централізованого водовідведення.

В будинку за адресою: АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_1 , який користується послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносить не в повному обсязі, тому за період з 01.06.2018 року по 31.05.2025 року утворилась заборгованість в сумі 7071,66 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Оскільки відповідач не звертався до позивача з питання переоформлення особистого рахунку, в розрахунку вказано, що особистий рахунок № НОМЕР_1 оформлений на ім`я ОСОБА_2 .

Рішення Запорізької міської ради №546 від 28.10.1999 року «Про порядок оплати послуг за водоспоживання та водовідведення» є актом органу місцевого самоврядування, який є обов`язковим для виконання на території м. Запоріжжя та є підставою для виникнення правовідносин між КП «Водоканал» та споживачами по водопостачанню та водовідведенню.

01.03.2022 року на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування https://zp.gov.ua та на офіційному веб-сайті КП «Водоканал» http://www.vodokanal.zp.ua було розміщено текст публічного договору приєднання.

Відповідно ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» публічні договори приєднання вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору (тобто з 01.04.2022 року) на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на вебсайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Таким чином з 01.04.2022 року за зазначеною адресою укладено публічний договір.

КП "Водоканал" надає воду і здійснює прийняття стоків в комунальну каналізацію споживачам м. Запоріжжя. Абоненти - громадяни несвоєчасно вносять оплату за спожиту воду і надані послуги водовідведення, що призводить до неможливості належного, своєчасного і якісного забезпечення всіх верств населення, підприємств, установ і організацій вказаними послугами. В результаті КП "Водоканал" не має нагоди своєчасно розрахуватися за своїми зобов`язаннями, що приводить до значного зростання кредиторської і дебіторської заборгованості.

Прохали стягнути з ОСОБА_1 борг у розмірі 7071,66 грн. за спожиту воду і послуги водовідведення на користь КП «Водоканал», судові витрати віднести на відповідача на загальну суму 3028 грн.

25.07.2025 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду в судове засідання з викликом сторін.

29.07.2025 року до суду звернувся відповідач ОСОБА_1 з запереченнями на позов, в яких посилався на те, що дану позовну заяву від КП «Водоканал» він отримав 25.07.2025 року через «ДІЯ». Відповідне заперечення на заяву подано через канцелярію Дніпровського районного суду м. Запоріжжя 20.07.2025 року. Заява КП «Водоканал» від 07.07.2025 року - що вони не подавали раніше інших позовних заяв, це брехня. А саме: справа № 334/422/22 (суддя Філіпова), сума 16636,18 грн., період 01.06.2014-30.11.2021. Суд 16.08.2022 року ухвалив позовну заяву КП «Водоканал» залишити без розгляду. Бо вже на розгляді була справа №334/2555/19 (суддя Гнатюк) сума 9543,95 грн., період 01.08.2014-31.03.2018. КП «Водоканал» мав змогу подати до справи № 334/2555/19 оновлену позовну заяву (змінивши період з 01.08.2014-31.03.2018 на 26.09.2020) до оголошення рішення по цій справі 30.08.2022. На це рішення ним була подана апеляційна скарга від 02.11.2022 до Запорізького апеляційного суду. Заяви тотожні з новою позовною заявою КП «Водоканал» період з 01.04.2018-26.09.2020 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання. Також є підстава для застосування позовної давності, яка складає тривалістю у три роки, тоді як за захистом свого права КП «Водоканал» звернулось лише в липні 2025. За вказаною адресою він мешкає один. Статистичне водоспоживання в нього менш 2,0 м3/міс, тоді та по сей час. Згідно показів лічильника сплачує за спожиту холодну воду та абонентське обслуговування щомісячно, тоді та по сей час.

Прохав позовну заяву залишити без розгляду.

11.09.2025 року до суду через систему «Електронний суд» звернувся представник КП «Водоканал» ЗМР Барчишена Г.В. з клопотанням про залучення співвідповідача, в якому прохали залучити до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 .

22.09.2025 року до суду через систему «Електронний суд» звернувся представник КП «Водоканал» ЗМР Барчишена Г.В. з додатковими поясненнями у справі, в яких посилалися на те, що 29.07.2025 відповідач надав КП «Водоканал» Заперечення на позовну заяву, вказана заява не передбачена чинним законодавством і не відповідає нормам ст.178 ЦПК України.

Зазначили, що КП «Водоканал» звертався до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення за адресою: м. Запоріжжя вул. Роботіна буд.55: 1) в 2019 році за період 01.08.2014-31.03.2018, справа №334/2555/19. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.08.2022 позовна заява задоволена. Однак, постановою Запорізького апеляційного суду рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.08.2022 року змінено та солідарно стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь КП «Водоканал» суму заборгованості по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення за період 01.03.2016-31.03.2018 у розмірі 6920,80 грн. 2) в 2022 році за період 01.07.2014-30.11.2021, справа №334/422/22. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.08.2022 позовна заява залишена без розгляду. Враховуючи, що справа №334/422/22, яка частково включає період даної позовної заяви, була залишена без розгляду, а справа №334/2555/19 не охоплює період даної позовної заяви, КП «Водоканал» не позбавлений права звернення до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за період 01.06.2018-31.05.2025.

Враховуючи, що на всій території України запроваджено карантин до 30.06.2023 року, а під час дії карантину строки, визначені ст.257 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину, введення на території України воєнного стану з 24.02.2022 року, який було неодноразово продовжено та який діє й на час розгляду даної справи, а перебіг позовної давності, визначений ЦК України, зупиняється на строк дії такого стану, то період заборгованості з 01.06.2018 року по липень 2022 року не виходить за строки позовної давності та не є пропущеним.

Прохали позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

15.10.2025 року до суду звернувся відповідач ОСОБА_1 з додатковими поясненнями, в яких посилався щодо клопотання КП «Водоканал» від 10.09.2025 про залучення до участі у справі співвідповідача, повідомив, що ОСОБА_2 проживає з своєю родиною більш 20 років у власному будинку АДРЕСА_2 , там має реєстрацію.

Наданий як доказ Розрахунок заборгованості за послуги КП «Водоканал» не відповідає дійсності. КП «Водоканал» хотів зробити «хибний малюнок» з заборгованістю, яка по факту відсутня (період 26.09.2020-05.2025). Викликає сумнів щодо сум нарахування від 09.2020 501,73 грн., бо це випадає з контексту попередніх нарахувань. Сума повинна бути менш 249,68 грн., бо змінились обставини нарахувань (згідно норми на покази лічильника), а саме: 26.09.2020 - заміна лічильника ВКОС-20 на КВ-1,5 №033234. Також, згідно раніше означених обставин, викликає сумнів щодо нарахувань періоди (07-09.2018, 05-09.2019). Різниця між нормою споживання КП «Водоканал» та середньостатистичною за зазначеною адресою - космічна (30-60 разів). Так, згідно показів лічильника, з моменту встановлення лічильника та до 01.07.2025 споживач отримав х/в 65,76 м3 (червень 2025). Це за 57 місяців = 1-2 місяця нарахувань згідно норми КП «Водоканал». Це суперечить здоровому глузду. Згідно показів лічильника сплачує щомісячно за спожиту холодну воду та абонентське обслуговування.

Прохав позовну заяву залишити без розгляду, у позовних вимогах відмовити.

20.10.2025 року ухвалою суду залучено справі у якості співвідповідача ОСОБА_2

10.12.2025 року до суду через систему «Електронний суд» звернувся представник КП «Водоканал» ЗМР Барчишена Г.В. з додатковими поясненнями у справі, в яких посилалися щодо тимчасової відсутності відповідача ОСОБА_2 за місцем реєстрації: відповідачі в спірний період не зверталися до позивача з заявою про перерахунок за спожиті послуги та не надавали ніяких документів, які б підтверджували тимчасову відсутність ОСОБА_2 за місцем реєстрації або проживання за іншою адресою. Докази такого звернення не надали. Тобто, відповідачі, зокрема, ОСОБА_2 , у вказаний період не скористалися наданим їм законодавством правом на не нарахування за комунальні послуги за період 01.06.2018-17.09.2020. Вказана позиція підтверджена у Постанові Запорізького апеляційного суду від 30.09.2020 по справі № 335/5499/20. Крім того, виходячи з вимог законодавства, надані ОСОБА_1 копії витягу з реєстру територіальних громад не підтверджує факту не проживання ОСОБА_2 в період 01.06.2018-19.05.2024, крім того навіть з 20.05.2024, відповідачі не зверталися до КП «Водоканал» з заявами, що ОСОБА_2 знялась з місця реєстрації, хоча на споживачів відповідно до норм законодавства покладено такий обов`язок.

Щодо обов`язку відповідача здійснювати періодичну повірку лічильника: повірка та ремонт приладів, що забезпечують індивідуальний облік води, які знаходяться у власності фізичних осіб, здійснюється за кошти споживачів.

Щодо порядку нарахувань за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення: нарахування за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення здійснюються на підставі показань приладів обліку холодної води, а у разі їх відсутності за нормами водоспоживання, встановленими органом місцевого самоврядування, у відповідності до кількості зареєстрованих осіб. За адресою: АДРЕСА_1 в період 01.06.2018-17.09.2020 за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення нарахування проводились згідно із встановленою нормою водоспоживання та у відповідності до кількості зареєстрованих 6 осіб. Відповідачі в супереч нормам законодавства не надали КП «Водоканал» інформацію про те, що 30.09.2017 за вказаною адресою було знято з реєстрації 2 особи, а 10.01.2018 знято з місця реєстрації ще 1 особу. В жовтні 2020 КП «Водоканал» було зроблено перерахунок у зв`язку зі зміною кількості зареєстрованих осіб, що відображено у розрахунку за жовтень 2020. З 18.09.2020 по теперішній час на абонентському обліку КП «Водоканал» значиться вузол розподілу обліку, тому у відповідності до законодавства обсяг споживання води визначається за показаннями вузла розподільного обліку.

Щодо позовної давності: відповідачем також заявлено про застосування строків позовної давності, оскільки вважає, що позовні вимоги стосуються заборгованості, яка утворилась у період з 01.06.2018, тому він вважає, що позовні вимоги заявлені поза межами позовної давності. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі протягом всього періоду заборгованості здійснювали періодичні платежі на погашення заборгованості, що свідчить про визнання боргу перед позивачем та факту отримання послуги в повному обсязі та належної якості. Вказана позиція щодо здійснення періодичних платежів та переривання строків позовної давності викладена у Постанові Запорізького апеляційного суду від 15.01.2021 по справі № 335/13799/18.

Прохали позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

11.12.2025 року в судовому засіданні представник позивача за довіреністю Барчишена Г.В. позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити.

11.12.2025 року в судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 заперечував проти задоволення позову, прохав застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову.

11.12.2025 року в судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи у її відсутність не надала, відзив на позов не подала.

Суд, вислухавши думки сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 , зареєстрований з 20.05.2004 року за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповіддю №2117286 від 11.12.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_3 , зареєстрована з 20.05.2024 року за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією витягу з реєстру територіальної громади №2024/005845243 від 20.05.2024 року.

Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Комунальне підприємство «Водоканал» ЗМР, , місце знаходження: м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая буд.61, здійснює такі види діяльності, зокрема: 36.00 Забір, очищення та постачання води (основний); 35.30 Постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря; 37.00 Каналізація, відведення й очищення стічних вод.

Згідно статутних документів основним видом діяльності КП «Водоканал» є забезпечення безперебійного постачання населенню, підприємствам, організаціям м. Запоріжжя та області питної води та водовідведення, тому позивач в силу закону є виконавцем комунальних послуг з централізованого постачання холодної води, централізованого водовідведення.

Рішення Запорізької міської ради №546 від 28.10.1999 року «Про порядок оплати послуг за водоспоживання та водовідведення» є актом органу місцевого самоврядування, який є обов`язковим для виконання на території м. Запоріжжя та є підставою для виникнення правовідносин між КП «Водоканал» та споживачами по водопостачанню та водовідведенню.

01.03.2022 року на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування https://zp.gov.ua та на офіційному веб-сайті КП «Водоканал» http://www.vodokanal.zp.ua було розміщено текст публічного договору приєднання.

Відповідно ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» публічні договори приєднання вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору (тобто з 01.04.2022 року) на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на вебсайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

Таким чином, з 01.04.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 укладено публічний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Відповідно довідки КП «Водоканал» по особовому рахунку № НОМЕР_1 квартиронаймач ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , має заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.06.2018 року по 31.05.2025 року: холодне водопостачання 5866,62 грн.; абонплата водопостачання 592,51 грн.; господарчі потреби 612,53 грн.; всього в сумі 7071,66 грн.

Згідно розрахунку заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано дві особи: квартиронаймач ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , за період з 01.06.2018 року по 31.05.2025 року нараховано 8932,26 грн., зараховано в оплату поточного періоду 1860,60 грн., заборгованість становить в сумі 7071,66 грн.

Згідно розрахунку обсягу, нарахування плати та отриманих від споживача платежів за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01.06.2018 року по 31.05.2025 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 станом на 01.06.2025 року борг складає 7071,66 грн. (заборгованість на 01.06.2018 року 10546,63 грн. + нараховано 8097,26 грн. сплачено 11572,23 грн.), а саме: централізоване водопостачання 6479,15 грн., плата за абонентське обслуговування з централізованого водопостачання 592,51 грн.

Згідно копії заяви від 10.07.2014 року ОСОБА_1 , як батько абонента ОСОБА_2 , о/р НОМЕР_1 , звернувся до КП «Водоканал» з заявою, в якій прохав з 01.01.2014 року поставити під нарахування шість людей згідно прописки по домовій книзі.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.08.2022 року у справі №334/2555/19 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_1 на користь КП «Водоканал» суму заборгованості по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення за період з 01.08.2014 по 31.03.2018 у розмірі 9543,95 грн.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 02.12.2022 року у справі №334/2555/19 рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.08.2022 року у цій справі змінено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . ОСОБА_1 на користь КП «Водоканал» суму заборгованості по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення за період з 01.03.2016 по 31.03.2018 у розмірі 6920,80 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено за пропуском строку позовної давності.

Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного:

Відповідно ч.1, ч.2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно ст.ст. 67, 68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Стаття 64 ЖК України визначає, що члени сім`ї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з договору найму житлового приміщення.

Відповідно ст.22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» споживачі питної води зобов`язані: своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення; раціонально використовувати питну воду, не допускати її витоків із внутрішньо будинкових мереж та обладнання; не перешкоджати здійсненню контролю за технічним станом інженерного обладнання в приміщеннях; утримувати в належному технічному і санітарному стані водопровідні мережі та обладнання.

Згідно ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з … постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення …

Згідно ч.1 ст.6 цього Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 3) виконавці комунальних послуг.

Згідно ч.2 ст.6 цього Закону виконавцями комунальних послуг є: 5) послуг з централізованого водопостачання - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання; 6) послуг з централізованого водовідведення - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення.

Згідно ч.2 ст.7 цього Закону індивідуальний споживач зокрема зобов`язаний: 1) укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; 5) оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно ч.1,3 ст.9 цього Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно ч.1,2 ст.12 цього Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

Згідно п.1 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 року № 690, ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримувати послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі - послуги), а також визначеною власником (співвласниками) особою, що здійснює розподіл обсягів послуг.

Згідно п.5 вказаних Правил послуги надаються споживачу згідно з умовами типового договору про надання послуг, що укладається з урахуванням особливостей, визначених Законом України Про житлово-комунальні послуги (далі - договір), та вимогами цих Правил.

Згідно п.14 вказаних Правил надання послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Послуги надаються споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги.

Згідно п.32 вказаних Правил вартість послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення визначається за обсягом спожитих послуг та встановленими відповідно до законодавства тарифами.

Згідно п.37 вказаних Правил розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиті послуги), якщо інший порядок та строки не визначені договором.

Відповідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно ст.541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Відповідно ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що до суду звернувся позивач, який є виконавцем комунальних послуг, зокрема централізованого водопостачання та водовідведення, з позовом до відповідачів, які відповідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є споживачами комунальних послуг, зокрема централізованого водопостачання, за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , з вимогою про стягнення на його користь боргу по оплаті за централізоване водопостачання за період з 01.06.2018 року по 31.05.2025 року в сумі 7071,66 грн.

Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований з 20.05.2004 року за адресою: АДРЕСА_1 , однак особовий рахунок № НОМЕР_1 за даною адресою відкрито на ім`я відповідача ОСОБА_2 , яка з 20.05.2024 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд доходить висновку, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як споживачі комунальних послуг, зокрема централізованого водопостачання, відповідно Закону «Про житлово-комунальні послуги», в порушення умов Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, не сплачували в повному обсязі за спожиті послуги централізованого водопостачання, в результаті чого за споживачами по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 обліковується борг за період з 01.06.2018 року по 31.05.2025 року в сумі 7071,66 грн., який на час розгляду справи судом не погашений, тому порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за спожиті послуги централізованого водопостачання.

Однак, відповідачем ОСОБА_1 заявлено про застосування позовної давності.

Відповідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно статей 260, 261 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.

Відповідно ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Відповідно ч.3,4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно п.12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Закон України від 30.03.2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п.12, набрав чинності 02.04.2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року на території України був встановлений карантин.

Дію карантину, встановленого зазначеною постановою, продовжено на всій території України згідно з постановами Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020, № 239 від 25.03.2020, № 291 від 22.04.2020, № 343 від 04.05.2020, № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021, № 855 від 11.08.2021, № 981 від 22.09.2021, № 1336 від 15.12.2021, № 229 від 23.02.2022, № 360 від 27.05.2022, № 928 від 19.08.2022, № 1423 від 23.12.2022, № 383 від 25.04.2023.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 27.06.2023 року №651, карантин скасовано.

Крім того, відповідно п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (на час звернення до суду) у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

З 24.02.2022 року в України діє воєнний стан, підставами якого є Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24.02.2022 року (з наступними змінами).

Таким чином, строк позовної давності переривався та розпочинав свій перебіг заново, а з 02.04.2020 року строк позовної давності продовжився у зв`язку з карантином, а з 24.02.2022 року строк позовної давності зупинився у зв`язку з воєнним станом в Україні.

Крім того, за особовим рахунком № НОМЕР_1 за період з 01.06.2018 року по 31.05.2025 року щомісячно сплачувались кошти в рахунок сплати за централізоване водопостачання, що згідно ч.1 ст.264 ЦК України є підставою для переривання перебігу позовної давності.

Отже, позивачем строк позовної давності не пропущено, а тому заява відповідача про застосування позовної давності не підлягає задоволенню.

Таким чином, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача солідарно заборгованість за спожиті послуги централізованого водопостачання за період з 01.06.2018 року по 31.05.2025 року в розмірі 7071,66 грн.

Суд не бере до уваги пояснення та міркування відповідача ОСОБА_1 , викладені у запереченнях на позов, які надійшли до суду 29.07.2025 року, та у додаткових поясненнях, які надійшли до суду 15.10.2025 року, оскільки згідно ч.1,2 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Згідно ч.1 ст.178 ЦПК України в відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

При цьому, згідно ч.1,2 ст.278 ЦПК України (особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні) відзив подається протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідачі відзив на позов не подали.

Крім того, вказані пояснення та міркування відповідача ОСОБА_1 не підтвердженні встановленими судом обставинами, а заявлені вимоги (позовну заяву залишити без розгляду та у позовних вимогах відмовити) є суперечливими та взаємовиключними.

Відповідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

В свою чергу, однією з засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.76, ч.1 ст.77 та ст.80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частин 1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В силу вимог ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно підходу в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26.06.2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Також, Європейський суд з прав людини вказав, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України» № 63566/00 від 18.07.2006 року).

Верховний Суд неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17, від 31.03.2021 у справі №923/875/19).

Крім того, відповідно ч.1,8 ст.178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідачі відзив на позов не подали, а тому суд вирішив справу за наявними матеріалами.

Тому, суд вважає, що за наявними матеріалами позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно ст.264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судом задоволено вимоги позивача в повному обсязі, то з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору в сумі 3028 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 27, 76-83, 141, 258-259, 264-265, 268, 289, 354 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 256-267, 526, 610, 611, 901 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства «Водоканал» Запорізької міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання та водовідведення задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_3 , на користь Комунального підприємства «Водоканал» Запорізької міської ради () заборгованість за централізоване водопостачання за період з 01.06.2018 року по 31.05.2025 року в розмірі 7071,66 грн. (сім тисяч сімдесят одна гривня 66 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_3 , на користь Комунального підприємства «Водоканал» Запорізької міської ради () витрати на сплату судового збору в сумі 3028 грн.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 16 грудня 2025 року.

Суддя: С.М. Телегуз