Справа № 314/1744/24
Провадження № 2/314/1075/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2025 м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі судді Мануйлової Н.Ю., секретар судового засідання Рясна А. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу № 314/1744/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року жл Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 101691,46 грн.

28.10.2024 у даній справі ухвалено заочне рішення, яким задоволено позовні вимоги.

Ухвалою суду від 29.01.2025 задоволено заяву представника відповідача, скасовано заочне рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 28.01.2024 по цивільній справі № 314/1744/4 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Цивільну справу № 314/1744/24 призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.07.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи був укладений електронний договір № 4510262 про надання споживчого кредиту.

Кредитний договір укладено відповідно до правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», затверджених наказом № 53-ОД від 16.01.2020, розміщених на сайті http://creditplus.ua/ru/documets. Сума кредиту складає 20000 грн., строк кредиту 29 днів.

ТОВ «АВЕНТУС Україна» свої зобов`язання перед відповідачем виконав, кредит надав, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача. 31.08.2021 відповідач здійснив частково оплату процентів на рахунок кредитора в розмірі 1510,00 грн.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 03.05.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 03-05/2022, за умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступив ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» права грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Отже, до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ Україна» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.

Позивач просить стягнути із ОСОБА_1 суму заборгованості у розмірі 63710,00 грн, інфляційні втрати - 21024,3 грн, три відсотки річних 4534,76 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Рішенням № 251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінено найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».

Реєстраційні дії щодо зміни найменування позивача, проведені державним реєстратором Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації Мельник І. В. 10.12.2024, що підтверджується відповідною випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 010062201 від 10.12.2024.

05.09.2025 представник відповідача надала до суду додаткові пояснення, у яких зазначила, що позовні вимоги ТОВ «Фінтраст Україна не підлягають задоволенню з таких підставі. Матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів перерахування кредитних коштів позичальнику. Позивачем на обґрунтування позовних вимоги до матеріалів справи не надано виписки по рахунку, інших первинних документів, які б свідчили про виникнення у відповідача за кредитним договором заборгованості.

У справі відсутні належні та достовірні докази передачі права вимоги до відповідача від первісного кредитора до позивача, позивачем не надано підтвердження сплати первісному кредитору коштів за договорами факторингу.

ОСОБА_1 є військовослужбовцем, тому нараховані відсотки за кредитними договорами є незаконними, та підлягають списанню, оскільки позичальнику як військовослужбовцю Збройних Сил України проценти за кредитним договором не повинні нараховуватися, оскільки на нього поширюються пільги, передбачені п. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Також представник відповідача надав до суду клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, оскільки спір, який виник між сторонами у справі № 314/1744/24, відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку зі стягненням заборгованості за кредитним договором; матеріали с прави не містить великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру, за відсутності протиріч між наявними у справі документами щодо факту невиконання зобов`язання та нарахування штрафних санкцій, індексу інфляції та 3% річних, судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Сума витрат на професійну правничу допомогу, висунуту ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» є непропорційною, та такою, що підлягає зменшенню, враховуючи складність справи та фактичних час, витрачений адвокатом на професійну правничу допомогу.

Враховуючи зазначене, представник відповідача просить суд зменшити розмір витрат ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, до розміру 3000 грн.

10.09.2025 представник позивача надав до суду відповідь на відзив, у якому зазначив, що доводи відповідача не відповідають дійсності та вимогам чинного законодавства з таких підстав.

Договір про надання споживчого кредиту з ТОВ «Авентус Україна» був підписаний відповідачем шляхом зазначення одноразового ідентифікатора «А419055», що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі кредитний договір.

Переказ коштів, виданих в межах кредитного договору, здійснено шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ «ФК «Вей фор пей» про перерахування коштів.

Укладаючи кредитний договір, сторони, передбачили нарахування процентів на таких умовах. Відповідно до п. 1.5. кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача відповідно до п. 4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 договору.

22.08.2021 відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, в зв`язку з чим, а також керуючись пунктами 4.3. Кредитного договору Кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль

31.08.2021 відповідач здійснив частково оплату процентів на рахунок кредитора в розмірі 1510,00 грн. Надалі Відповідач оплати за кредитним договором не здійснював. У даному випадку сторонами правовідносин погоджено у належній формі строк кредитування, а нарахування здійснено відповідно до погодженого строку, нараховані відсотки не носять штрафного характеру, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором.

Також представник позивача зазначив, що Національний банк України у листі від 02.09.2014 № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 № 322/2/7142.

Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Однак позивачу ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» відповідні документи відповідачем не надавалися. У матеріалах справи також відсутні докази надсилання таких документів первісному кредитору ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та позивачу до моменту звернення з позовною заявою до суду.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 03 травня 2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» як клієнтом та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» як фактором було укладено Договір факторингу № 03-05/2022, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором.

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення.

Представник позивача просив задовольнити позов у повному обсязі, розгляд справи проводити без його участі.

Представник відповідача надала до суду 23.09.2025 заперечення, у яких зазначила, що відповідач не був зобов`язаний попередньо звертатися до позивача із заявою про звільнення від сплати штрафних санкцій, пені і процентів за кредитом на підставі п. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» не має права нараховувати ОСОБА_1 відсотки за кредитним договором, тому згідно з п. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у разі нарахування - зобов`язана списати.

Щодо нарахування 3% річних та інфляційних витрат, представник відповідача зазначила, що заборгованість за інфляційними втратами 21024,3 грн, та три відсотки річних 4534,76 грн, нараховувалась відповідно до ст. 625 ЦПК України за такий період, коли це було заборонено відповідно до п.15, п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, тому не можуть бути стягнуті з відповідача 3% річних та інфляційні витрати, оскільки позичальник звільнений від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань за даним договором, під час дії карантину (дія карантину припинилась 01.07.2023) та під час дії воєнного стану.

Позивачем на обґрунтування позовних вимог до матеріалів справи не надано виписки по рахунку, інших первинних документів, які б свідчили про виникнення у відповідача за кредитним договором заборгованості. Доданий розрахунок заборгованості є документом, що складений самим позивачем, а тому інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на стягненні якої наполягає позивач.

Враховуючи зазначене, представник відповідача просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, 24.07.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи був укладений електронний договір № 4510262 про надання споживчого кредиту.

За взаємною згодою, сторони погодили такі умови договору. Відповідно до п. 1.2. тип кредиту - кредит, сума кредиту складає 3000 грн.

Згідно з п. 1 .3. сума кредиту (загальний розмір) складає: 20000,00 грн. Тип кредиту - кредит. Пунктом 1.4. встановлено строк кредиту - 29 днів. Згідно з п. 1.5.1. стандартна процентна ставка становить 1,90% в день. Згідно з п. 2.1. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем Товариству з метою отримання кредиту. Пунктом 2.3. кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п. 2.1 договору.

Згідно з п. 4.3.1 сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж за 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутис пролонгація строк кредиту за ініціативою споживача, відповідно до п.п.4.2.2-4.2.4. договору.

Договір, паспорт споживчого кредиту підписані відповідачем електронним підписом - одноразовим ідентифікатором А419055, що свідчить про те, що він був обізнаний з умовами кредитування.

Згідно з листом директора ТОВ ФК «Вей Фор Пей» від 11.05.2022 за вих. №5844-ВП відповідно до договору ВП-2000417 від 20.04.2017 було здійснено за дорученням ТОВ «Авентус Україна» успішний переказ коштів на картку клієнта, зокрема, 24.07.2021 на суму 20000,00 грн, маска картки НОМЕР_2 , код авторизації 506753, номер транзакції в системі WayForPay - creditplus- 20957554.

На виконання ухвали суду від 05.05.2025 АТ «Універсал Банк» суду надано інформацію від 30.05.2025 про те, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_4 . 24.07.2021 на платіжну картку № НОМЕР_4 було зараховано платіж у сумі 20000 грн. Додатково повідомлено, що кошти зараховувалися не по реквізитах, а через платіжну систему, тому у банку відсутня інформації щодо призначення та рахунків відправників, відповідно підтвердити чи спростувати факт того, що платіж надійшов від ТОВ «Авентус Україна» () банк не може.

Разом з тим, з огляду на аналіз всіх наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що матеріали справи містять докази того, що ОСОБА_1 на емітовану на його ім`я карту було надано кредитні кошти у розмірі 20000 грн на виконання умов кредитного договору № 4510262.

03.05.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 03-05/2022, за умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступив ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» права грошової вимоги за вказаним кредитним договором.

До матеріалів справи також долучено копію акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 03-05/2022 від 03.05.2022, укладеного між фактором - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та клієнтом - Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», згідно з яким клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 5849, після чого, з урахуванням пункту 1.2. Договору факторингу № 03-05/2022 від 03.05.2022 від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.

Також представником позивача надано суду додаток № 1 до договору факторингу № 03-05/2022 від 03.05.2022 - витяг з реєстру боржників, згідно з яким під номером 2829 Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» передано право вимоги заборгованості до боржника під порядковим номером 2829 ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , номер кредитного договору 451062, сума заборгованості за основною сумою боргу - 20000,00 грн; сума заборгованості за відсотками 43710 грн, сума заборгованості разом 63710 грн.

Згідно з копією платіжної інструкції в національній валюті від 30.05.2022 № 8 ТОВ ФК «Фінтраст Україна» сплачено ТОВ «Авентус Україна» кошти у сумі 196237,59 грн, призначення платежу: остаточна сплата за дог.факторингу №03-05/2022 від 03.05.2022р. Без ПДВ.

У статті 204 ЦПК України закріплено презумпцію правомірності правочину, згідно якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Отже, до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ Україна» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, що підтверджено зазначеними вище доказами.

Рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

За положеннями ч. 1 ст. 13 Закону України «Споживче кредитування», зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

За положеннями ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом є оригіналом такого документа (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За правилами ч. 1ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Згідно ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України). Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч. ч. 1,3 ст. 512 ЦК України). Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж (ст. 1082 ЦК України). За змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

За приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Таким чином, а також враховуючи, що відповідачем не надано до суду доказів виконання забов`язання за кредитними договорами, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за сумою кредиту у розмірі 20000,00 грн підлягає задоволенню.

Щодо твердження представника відповідача стосовно того, що ОСОБА_1 як військовослужбовець згідно з п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільнений від сплати відсотків за користування кредитом, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» - військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їхнього призову, які під час дії особливого періоду брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами й організаціями всіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Статтю 14 Закону України «Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» було доповнено підп. 3 п. 4 ч. 15 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20.05.2014 № 1275-VІІ. Пункт 3 Прикінцевих положень зазначеного Закону передбачено поширення дії, зокрема, підп. 3 п. 4 розділу І цього Закону на військовослужбовців із початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.

Відповідно до наданої представником відповідача копії військового квитка ОСОБА_1 призваний у Збройні Сили України по мобілізації 21.03.2022 на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022.

Разом з тим, кредитний договір укладено 24.07.2021, у той час, коли ОСОБА_1 не брав участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії рф проти України, відповідно, дія вищевказаного Закону не може поширюватись на цей період, оскільки кредитний договір був укладений до вступу відповідача на військову службу.

Окрім того, суд зазначає, що згідно з наданим позивачем розрахунком ОСОБА_1 з 20.11.2021 не нараховувалися проценти, тобто проценти не нараховувалися за період в той час, коли відповідач бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України у зв`язку з військовою агресією рф проти України. Тобто, період нарахування процентів не виходить за межі 2021 року.

Однак суд не може погодитися з розрахунком заборгованості за відсотками, оскільки відповідно до п. 4.3.1 договору, передбачена відповідальність за не повернення кредиту у вигляді нарахування процентів за кожен день користування кредитними коштами, але у будь якому випадку не більше 90 календарних днів починаючи з дня укладення договору.

Зважаючи на процентну ставку в 1,90% на добу, 90 календарних днів починаючи з дня укладення договору, та розмір кредиту 2000 грн, розмір процентів повинен складати 34200 грн (20000 грн х 1,90% х 90 днів).

Не зважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором.

Крім того, суд зауважує, що розрахунок заборгованості, наданий представником позивача, узгоджується з умовами, зазначеними у кредитному договорі та паспорті споживчого кредиту.

Згідно з п. 15 Перехідних положень Цивільного кодексу України у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

Дію карантину на території України скасовано з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Відтак, позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та безпідставно здійснено нарахування інфляційних втрат у сумі 21024,3 грн та 3% річних на загальну суму 4534,76 грн.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 54200,00 грн, з яких 20000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 34200,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 101691,46 грн, однак позов підлягає задоволенню на суму 54200,00 грн (54200,00 х100): 101691,46), тобто на 53 %, тому й сума судового збору, яка підлягає стягненню, складає (2422,40х53):100=1283,87 грн.

Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача на його користь 10000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з приписами ч.ч. 1-6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору № 28/03-2024 про надання правничої допомоги від 28.03.2024, копію платіжної інструкції в національній валюті від 10.04.2024 № 4430 про сплату коштів у сумі 10000,00 грн, призначення платежу: сплата за послуги з аналізу, складання та подання позовної заяви ОСОБА_1 згідно з р/ф № 2699-05/04-2024 від 05.04.2024. Без ПДВ; копію рахунку на оплату № 2699-05/04-2024 від 05.04.2024.

Судом встановлено, що спір, який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, а також враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Керуючись ст. 12, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 629, 634, 638, 639, 1050, 1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (03150, м. Київ, вул. Загородня, 15, офіс 118/2):

- заборгованість в розмірі 54200 грн, яка складається з: 20000,00 грн - сума кредиту; 34200,00 грн - сума процентів за користування кредитом;

- витрати по сплаті судового збору 1283,87 грн;

- витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Наталія Юріївна Мануйлова

01.12.2025