Справа № 761/8587/25
Провадження № 2/761/5550/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23 червня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Аббасової Н.В.,

за участю секретаря Сухини А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року представник АТ «Таскомбанк» (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідачка) про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтовано тим, 11 листопада 2021 року між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було укладено заяву-договір № 2492679-040 про надання кредиту «Зручна готівка Максимум».

Відповідно до п. 1.11 розділу 1 Кредитного договору Позичальник просив надати йому споживчий кредит на власні потреби, шляхом зарахування коштів в сумі, визначеній в п. 1.1.1, з оформленням такої виплати відповідно до законодавства України: на власні потреби у сумі 52 450,00 грн., шляхом перерахування на поточний рахунок в АТ «ТАСКОМБАНК» № НОМЕР_1 .

Кредитні кошти Відповідачу було надано у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, що підтверджується відповідною випискою. Отже, Позивач, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі. В подальшому Відповідач перестав виконувати умови Кредитного договору в повній мірі, а саме, перестав сплачувати заборгованість по кредиту, процентах та комісії.

Як наслідок, станом на 27.01.2025 року, заборгованість за Заявою-договором №2492679-040 про надання споживчого кредиту від 11 листопада 2021 року, становить 96 258,39 грн., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 49 990,81 грн.; заборгованість по відсоткам (в т. ч. простроченим) - 6,68 грн.; заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) - 46260,90 грн.

Таким чином, позичальником було порушено умови кредитного договору, а також норми чинного законодавства, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 25.03.2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, у позовній заяві просив розгляд справи здійснити за його відсутності.

Відповідачка відзив на позов не подала, в судове засідання жодного разу не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила. Поштова кореспонденція (ухвала про відкриття провадження, а також судові повістки, що направлялися за адресою місця реєстрації відповідачки, поверталися до суду неврученими з відміткою «Укрпошти» про причини повернення - «за закінченням терміну зберігання».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Таким чином, суд вважає повідомлення відповідачки про розгляд даної справи належним.

Так, у встановлений судом строк відповідачкою відзиву на позовну заяву подано не було.

Жодних заяв, клопотань, пояснень з приводу позовних вимог або заперечень на позовні вимоги в будь-якій іншій формі від відповідачки на адресу суду не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити позицію останньої щодо предмету спору.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, враховуючи письмову згоду представника позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи із ухваленням заочного рішення.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.11.2021 відповідач підписав з АТ «Таскомбанк» Заяву-договір №2492679-040 про надання кредиту на власні потреби в рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах Договору про комплексе банківське обслуговування фізичних осіб на наступних умовах: п. 1.2.2. Сума кредиту: 52 450,00 грн; п. 1.2.6. Строк кредиту: 48 місяців; п. 1.2.9. Проценти за користування кредитом: 0, 01 % річних; п. 1.4. Комісія за обслуговування кредиту: 4,9 % щомісячно.

Відповідно до п. 1.11 р. 1 Кредитного договору Позичальник просив надати йому споживчий кредит на власні потреби, шляхом зарахування коштів в сумі, визначеній в п. 1.1.1, з оформленням такої виплати відповідно до законодавства України: на власні потреби у сумі 52 450,00 грн., шляхом перерахування на поточний рахунок в АТ «ТАСКОМБАНК» № НОМЕР_1 .

Відповідно до розділу 2 Кредитного договору Позичальник: Акцептував Публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК», яка розміщена на вебсайті Банку: www.tascombank.com.ua, на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (далі також - Договір) і беззастережно приєднався до них (п. 1.1 Кредитного договору); просив Банк надати кредит, згідно інформації, наведеної вище у Кредитному договорі (п. 1.1 Кредитного договору); Погодився з тим, що він зобов`язаний повертати кредит щомісячно згідно графіку платежів згідно Додатку № 1 до Кредитного договору, що є її невід`ємною частиною. Платежі з повернення заборгованості за кредитом та сплати процентів та комісій за користування ним, оплата вартості усіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань Позичальника здійснюються у сумах та в терміни, що передбачені графіком платежів, розрахунком сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, що передбачені в Додатку № 1 до цієї Заяви-договору (п. 5. 2 Кредитного договору); Підтвердив, що він ознайомлений із змістом цієї Заяви-договору, Договору з всіма додатками до нього та повністю з ними згодний. Умови Заяви-договору та Договору є зрозумілими для Позичальника, обов`язковими для виконання та заперечення щодо них відсутні (п. 2 р. 2 Кредитного договору).

Відповідно до п. 1 розділу 2 Кредитного договору Позичальник підтвердив, що Банк надав письмовій формі та в повному обсязі інформацію, згідно Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно з п. 15 розділу 5 Кредитного договору Заява-договір набуває чинності з моменту її підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

З матеріалів справи убачається, що позивач свої зобов`язання виконав належним чином.

Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором у нього утворилась заборгованість, яка станом на станом на 27.01.2025 року становить 96 258,39 грн., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 49 990,81 грн.; заборгованість по відсоткам (в т. ч. простроченим) - 6,68 грн.; заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) - 46 260,90 грн.

На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості.

В частині заявлених позивачем вимог про стягнення заборгованості по сумі кредиту та заборгованості по процентам у розмірі 49 997,49 грн., слід зазначити таке.

Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу.

Оскільки відповідачка допустила порушення строків повернення кредитних коштів, суд дійшов висновку про стягнення в примусовому порядку з відповідачки ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором від 11.11.2021 заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 49 990,81 грн.; заборгованість по відсоткам (в т. ч. простроченим) - 6,68 грн., що в сумі становить 49 997,49 грн.

В частині заявлених вимог про стягнення комісії, нарахованої позичальником за Заявою-договором №2492679-040 в сумі 46 260,90 грн., суд зазначає про таке.

Відповідно до умов за Заяви-договору №2492679-040, ОСОБА_1 просила надати їй саме споживчий кредит на умовах, вказаних у договорі.

Згідно частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).

Частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Тобто, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Вирішуючи даний спір, суд звертає увагу, що зі змісту договору від 11.11.2021 відповідачка погодила розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 4,9 %, у самому ж договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку послуг з обслуговування кредитної заборгованості, їх погодження зі споживачем при укладенні кредитного договору. Так, вказані умови договору не містять розмежування платних та безоплатних послуг, як і не містять найменування цих послуг, а значить передбачають виключно платні послуги стосовно обслуговування кредиту в тому числі, слід розуміти, і послуги на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць повідомляти йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надання виписки з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформації про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншої інформації, що суперечить вимогам частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», за яким надання таких послуг передбачено безоплатно.

З урахуванням положень частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», суд дійшов висновку, що умови кредитного договору від 11.11.2021 про встановлення комісії є нікчемними, а тому вимоги банку про стягнення з відповідача заборгованості з комісії у розмірі 46 260,90 грн., є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки заборгованості за Заявою-договором №2492679-040 від 11.11.2024 -- 49 997,49 грн, з яких: 49 990,81 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 6,68 грн. - заборгованість по відсоткам є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, враховуючи встановлені судом під час розгляду справи обставини, з огляду на викладені та застосовані судом норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги частково ґрунтуються на вимогах закону та підтверджені відповідними належними та достатніми доказами, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача, підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1 268,60 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 178, 259, 263, 264, 265, 280-284, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість за Заявою-договором про надання споживчого кредиту №2492679-040 від 11.11.2021 у розмірі 49 997,49 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» 1 268,60 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Акціонерне товариство «Таскомбанк»: м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30, ;

ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Н.В. Аббасова