Справа № 583/748/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Савєльєвої А.І.,

з участю секретаря судового засідання Доценко Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Цуркана Віктора Івановича про відвід судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області Савєльєвої А.І. в справі № 583/748/25,

в с т а н о в и в:

У провадженні судді Савєльєвої А.І. знаходиться цивільна справа № 583/748/25 (провадження № 2/583/517/25) за позовом ОСОБА_1 , представник позивача Цуркан Віктор Іванович, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 приватний нотаріус Охтирського районного нотаріального округу Сумської області Ковальчук Валентина Миколаївна, про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу.

24.12.2025 через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Цуркана Віктора Івановича про відвід головуючого судді Савєльєвої А.І.

Заяву мотивовано тим, що суддя Савєльєва А.І. проявляє упереджене ставлення до позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 , а також з відвертою прихильністю ставиться до відповідача ОСОБА_4 . У жовтні 2025 року позивач ОСОБА_1 подав до суду проект мирової угоди. З цього часу суддя призначала судові засідання, але до сторін по справі судові повістки жодного разу не надходили. Крім того, суддя не довела до відома відповідача ОСОБА_2 про надходження до суду та реєстрації заяви з проектом мирової угоди. 22.12.2025 відповідач ОСОБА_2 виявив волевиявлення підписати мирову угоду та прибув до суду для її підписання. Суддя зустріла таку активність відповідача ОСОБА_2 зі спротивом та наріканнями, зазначивши, що другий відповідач по справі ОСОБА_4 не бажає підписувати мирову угоду. Після спілкування на занадто підвищених тонах суддя надала розпорядження секретарю надати заяву про мирову угоду для підпису відповідачем ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. У зв`язку з цим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши заяву про відвід та додані до неї матеріали, дійшов наступного висновку.

Положеннями ст. 36 ЦПК України визначено перелік підстав для відводу (самовідводу) судді, відповідно до якого суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Зі змісту ч.ч. 3,4 ст. 39 ЦПК України вбачається, що відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Зазначена мета корелюється з положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, у якій визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

В рішенні ЄСПЛ від 09.11.2009 у справі «Білуха проти України» зазначено, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.07.2023 у справі № 990/53/23 зазначено, що за усталеною практикою ЄСПЛ, обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції слід встановлювати згідно з «об`єктивним критерієм», який передбачає, що наявність упередженості суду (суддів) повинна визначатися окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною; «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи, і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можна поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для встановлення підстав для відводу слід констатувати наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних складових неупередженості. Зокрема, але не винятково, йдеться про особисте переконання та поведінку конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та соціальної ради ООН 27.07.2006, №2006/23 об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Таким чином, презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше. Суд не вправі, за відсутності підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України, задовольняти необґрунтовану, безпідставну заяву про відвід, оскільки наведене суперечитиме основним засадам цивільно-процесуального законодавства, вимогам, встановленим у Законі України «Про судоустрій і статус суддів», Кодексу суддівської етики, Бангалорських принципах поведінки судді.

Зі змісту заяви про відвід вбачається, що, на думку заявника, суддя Савєльєва А.І. проявляє прихильність до відповідача ОСОБА_4 , що проявляється у перешкоджанні підписання відповідачем Завалієм І.М. мирової угоди.

Уважно дослідивши викладені у заяві про відвід судді доводи заявника та надані ним докази на їх підтвердження, суд не встановив обставин, що свідчать про лояльність судді до сторони відповідача чи викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості або об`єктивності судді Савєльєвої А.І. при розгляді справи.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 4 ст. 207 Цивільного кодексу України укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Викладена адвокатом Цурканом В.І. у заяві про відвід інтерпретація фактичних обставин, згідно з якою суддя Савєльєва А.І. перешкоджала підписувати відповідачеві мирову угоду, базується на власних переконаннях адвоката Цуркана В.І. з позиції його процесуального інтересу у справі.

Суддя Савєльєва А.І. лише роз`яснила відповідачу ОСОБА_2 та представнику позивача ОСОБА_1 адвокату Цуркану В.І. порядок укладення та затвердження мирової угоди. Так, за приписами ст. 207 ЦК України сторони на будь-якій стадії судового процесу можуть укласти мирову угоду та повідомити про це суд. Роль суду в даному випадку зводиться до затвердження мирової угоди та закриття провадження по справі. У зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_4 та її представник Собина П.М. заперечують проти укладення мирової угоди, суд не може затвердити мирову угоду, оскільки, по-перше, сторони не робили спільну заяву в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 207 ЦК України, а по-друге, мирова угода має врегулювати спір повністю та стосуватися всіх сторін, які беруть участь у справі, тому повинна бути спільно підписана позивачем Завалієм І.І., відповідачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_4 .

Крім того, щодо доводів адвоката Цуркана В.І. про те, що суд не повідомляв учасників справи про дату призначення судових засідань, суд зазначає, що про дату, час та місце усіх судових засідань по даній справі всі учасники справи повідомлялися належним чином.

Вмотивованість відводу означає, перш за все, спроможність представлених заявником аргументів обґрунтувати сумніви в неупередженості судді, можливість впливу вказаних факторів (підстав) на вирішення даної справи та/або об`єктивну неможливість її участі у цивільній справі. Будь-який учасник справи може не погоджуватися з вчиненими діями або постановленими рішеннями судді і оцінювати їх з позиції свого процесуального статусу і власного процесуального інтересу. Однак тлумачення таких дій і рішень у сенсі підстав для відводу має базуватися не лише на власному переконанні в їх умисній необ`єктивності, а й на фактичних обставинах, за допомогою яких відповідні обставини стануть очевидними і для судді, який розглядає заяву про відвід.

Верховний суд у своїй ухвалі від 30 липня 2021 року у справі № 667/2815/13, провадження № 61-10066ск21, наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Враховуючи викладене, беручи до уваги практику Європейського Суду з прав людини та Верховного Суду, з огляду на те, що заявлені підстави відводу судді Савєльєвої А.І. не є такими, що викликають сумнів у її об`єктивності, неупередженості чи зацікавленості у результатах розгляду справи, тому заява є необгрунтованою, та такою що не підлягає задоволенню.

Судом не встановлено підстав, які відповідно до приписів статті 36 ЦПК України виключають участь судді у розгляді справи.

Керуючись ст.ст. 36- 40 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача адвоката Цуркана Віктора Івановича про відвід судді Савєльєвої Алли Іванівни за необґрунтованістю.

Передати заяву про відвід судді разом із цивільної справою № 583/748/25 до канцелярії суду для визначення судді у порядку ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя А.І.Савєльєва