У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Мельниченко К.Б., розглянувши матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Дебт Форс на бездіяльність державного виконавця по цивільній справі за позовом ПАТ «Родовід банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

У С Т А Н О В И В :

У провадженні Подільського районного суду міста Києва перебувала справа за позовом ПАТ «Родовід банк» (надалі за текстом позивач) до ОСОБА_1 (надалі за текстом відповідач), про стягнення заборгованості.

Рішенням суду від 16.12.2013 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» задоволено частково.

Ухвалою від 06.02.2020 було замінено позивача на ТОВ «Вердикт Капітал».

Ухвалою від 05.02.2024 ТОВ «Вердикт Капітал» було змінено на ТОВ «Дебт Форс».

13.11.2025 до суду від ТОВ «Дебт Форс» (надалі за текстом скаржник) надійшла скарга.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №758/10509/13-Ц передано на розгляд судді Гребенюк В.В.

Для розгляду скарги призначено судове засідання.

У судовому засіданні 12.12.2025 учасники судової справи участь не взяли.

Відповідно до частини другої статті 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши матеріали скарги, суд зазначає наступне.

Скаржник просить суд:

- Поновити Скаржнику строк на подання скарги.

- Визнати незаконність дій державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Ніжніка Владислава Валерійовича, під час визначення залишку боргу при винесенні постанови про повернення виконавчого документа Стягувачу у виконавчому провадженні N? 43297524.

- Скасувати постанову ВП N? 43297524 від 20.08.2025 року про повернення виконавчого документу стягувачу.

- Зобов?язати державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Ніжніка Владислава Валерійовича винести постанову про повернення виконавчого документу стягувачу згідно положень законодавства.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

У відповідності до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду (ст. 448 ЦПК).

Рішенням суду від 16.12.2013 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» задоволено частково та Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом, що становить всього 12094,52 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 16.12.13 р. становить 96671 грн. 50 коп.,; заборгованість за відсотками в розмірі 2596,45 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 16.12.13 р. становить 20753,42 грн.; пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за договором в розмірі 1344,58 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 16.12.13 р. становить 10747,23 грн.; пеню за несвоєчасне погашення процентів по кредиту в розмірі 675,01 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 16.12.13 р. становить 5395,35 грн.; а всього 16710,56 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 16.12.13 р. становить 133567,51 грн, та 3% річних від суми простроченої кредитної заборгованості в розмірі 14019,20 грн., судовий збір 1475 грн. 87 коп., що разом становить 15495,07 грн.

03.04.2014 судом видано виконавчий лист про стягнення з відповідача на користь позивача пеню за несвоечасне погашення заборгованості в сумі 12408, 36 доларів США, що за курсом НБУ становить 99 179, 99 грн., пеню за несвоєчасне погашення відсотків в сумі 2792,41 доларів США, що за курсом НБК становить 22 319, 72 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2529, 44 грн.

20.08.2025 у межах виконавчого провадження № 43297524 головним державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Ніжніком Владиславом Валерійовичем, при примусовому виконанні виконавчого листа № 758/10509/13-ц виданого 03.04.2014 про стягнення з відповідача на користь позивача пені за несвоєчасне погашення заборгованості в сумі 12408,36 доларів США, що за курсом НБУ становить 99 179,99 грн., пеню за несвоєчасне погашення відсотків в сумі 2 792,41 доларів США, що за курсом НБУ становить 22 319,72 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2529,44 грн прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. У цій постанові вказано, що Залишок нестягненої суми за виконавчим документом 124029.15 гривня (UAH); сума стягнутого виконавчого збору/сума стягненої винагороди приватного виконавця 0 гривня (UAH).

Виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа (п.1 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Порядок примусового виконання рішень урегульовано Інструкцією з організації примусового виконання рішень (далі Інструкція), затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу МЮУ від 29.09.2016 № 2832/5)

Абзацом другим пунктом 22 розділу III Інструкції встановлено, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.

Відповідно до вимог статті 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Одним із елементів належного виконання зобов`язання є його виконання у валюті, погодженій сторонами.

Гривня, як національна валюта, є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які укладаються та виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому, як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. При цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Суд зазначає, що зобов`язання у Договорі визначено, як обов`язок повернути борг у іноземній валюті доларах США, а належним виконанням зобов`язання є повернення суми боргу у доларах США.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.2 ст. 533 ЦК України).

Суд встановив, що рішенням суду у цій справі було стягнуто заборгованість в іноземній валюті (долари США) із зазначенням її еквіваленту в національній валюті станом на момент ухвалення рішення. Такий же зміст рішення суду було відображено у виконавчому листі. Тобто судовим рішенням було стягнено заборгованість в іноземній валюті, що не суперечить положенням національного законодавства.

Водночас державний виконавець, повертаючи виконавчий документ стягувачу за його заявою, відобразив у мотивувальній частині постанови еквівалент відповідного розміру заборгованості у національній валюті станом на момент ухвалення рішення, що суперечить положенням частини другої статті 533 ЦК України та порушує інтерес стягувача, оскільки еквівалент заборгованості стягнутої суми на момент ухвалення рішення у цій справі не відображає дійсного розміру заборгованості у валюті зобов`язання станом на момент повернення виконавчого документу.

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, враховуючи вказані вище висновки, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги у частині визнання незаконними дій державного виконавця та скасування оскаржуваної постанови та зобов`язання державного виконавця вчинити виконавчі дії відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5.

Керуючись положеннями ст. ст. 175-177, 185, 260, 447-451 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Дебт Форс на бездіяльність державного виконавця по цивільній адміністративній справі № 758/10509/13-ц - задовольнити;

Визнати незаконність дій державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Ніжніка Владислава Валерійовича, під час визначення залишку боргу при винесенні постанови про повернення виконавчого документа Стягувачу у виконавчому провадженні № 43297524;

Скасувати постанову ВП № 43297524 від 20.08.2025 року про повернення виконавчого документу стягувачу;

Зобов?язати державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Ніжніка Владислава Валерійовича винести постанову про повернення виконавчого документу стягувачу згідно положень Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5;

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали;

Ухвала, як така, що постановлена поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.В. Гребенюк