Справа №442/8240/25
Провадження №2/442/2468/2025
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:
головуючого судді - Кучаковського Ю.С.,
за участю секретаря судового засідання - Михавко І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
за участю представників:
від позивача: не з`явилися
від відповідача: не з`явилися
Товариство з обмеженою відповідальністю „ЮНІТ КАПІТАЛ" звернулося до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить на підставі ст.ст. 512, 514, 516, 525, 526, 530, 610, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за Кредитним договором № 00-9879622 від 29.07.2024 у розмірі 19 324 грн 25 коп., витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп., витрати на правову допомогу в розмірі 7 000 грн.
Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує у повному обсязі. Проти ухвалення у справі заочного рішення - не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про слухання справи по останньому відомому місцю проживання та на офіційному веб-сайті судової влади України. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача не поважною, провівши розгляд справи у його відсутності.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Суд встановив, що 27.07.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю „МАКС КРЕДИТ" та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 00-9879622 від 29.07.2024.
Згідно із підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ „ПРОФІТГІД" підтверджено, що в рамках договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів № ПГ-714 від 28.07.2023 та на підставі платіжних інструкції (замовлень) відправника, ТОВ „ПРОФІТГІД" було здійснено успішні перекази коштів на рахунок отримувачів, зокрема в додатку № 1 міститься операція на суму 5 500 грн, здійснена 29.07.2024, номер платіжної картки отримувача НОМЕР_2 .
З виписки, наданої АТ КБ „Приватбанк" вбачається, що на рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_3 29.07.2024 дійсно було зарахування грошових коштів на суму 5 500 грн, також підтверджено, що номер телефону НОМЕР_1 знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 .
Відповідно до детального розрахунку заборгованості ТОВ „МАКС КРЕДИТ" у ОСОБА_1 за Договором № 00-9879622 від 29.07.2024 станом на 16.04.2025 заборгованість у розмірі 19 324 грн 25 коп., яка складається з наступного: сума заборгованості за основним зобов`язанням - 5 500 грн; сума заборгованості за нарахованими процентами - 12 999 грн 25 коп., сума заборгованості за нарахованими комісіями - 825 грн; штрафні санкції згідно умов договору - 275 грн.
Згідно з випискою по особовому рахунку за кредитним договором 00-9879622 від 29.07.2024 заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ „Юніт Капітал" за кредитним договором станом на 01.10.2025 становить 19 599 грн 25 коп., з яких: прострочена заборгованості - 6 325 грн, прострочена заборгованість за процентами - 12 999 грн 25 коп., заборгованість за штрафними санкціями - 275 грн.
16.04.2025 ТОВ „Юніт капітал" та ТОВ „МАКС КРЕДИТ" уклали договір факторингу № 16042025-МК/ЮнітКапітал, згідно з яким ТОВ „МАКС КРЕДИТ" зобов`язалось відступити ТОВ „Юніт капітал" вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ „Юніт капітал" зобов`язалось передати грошові кошти ТОВ ТОВ „МАКС КРЕДИТ" за плату та на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до реєстру боржників від 16.04.2025 ТОВ „Юніт капітал" отримало право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором № 00-9879622 від 29.07.2024; загальна сума заборгованості: 19 324 грн 25 коп.
Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
Ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України).
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України „Про електронну комерцію" та Законом України „Про електронний цифровий підпис".
Відповідно до ст. 5 Закону України „Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Згідно зі ст. 8 Закону України „Про електронні документи та електронний документообіг" юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України „Про електронну комерцію" та Законом України „Про електронний цифровий підпис".
Статтею 1 Закону України „Про електронний цифровий підпис" передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Відповідно до ст. 3 Закону України „Про електронний цифровий підпис" електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.
Згідно зі ст. 4 Закону України „Про електронний цифровий підпис" електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.
Статтею 6 Закону України „Про електронний цифровий підпис" передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України „Про електронну комерцію" електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України „Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України „Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 Закону України „Про електронну комерцію" встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України „Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Частиною 1 ст. 3 Закону України „Про електронну комерцію" визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
Таким чином, встановлені вище обставини, підтверджують факт укладання між ТОВ „МАКС КРЕДИТ" та ОСОБА_1 договір кредитної лінії № 00-9879622 від 29.07.2024, який підписаний ОСОБА_1 електронним підписом, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора.
У ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Положеннями ч. 1 ст. 1054 ЦК України визначено, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (положення кодексу, що регулюють договір позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору.
Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як встановлено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
24.12.2023 набрав чинності Закон України „Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг, яким статтю 8 Закону України „Про споживче кредитування доповнено частиною п`ятою, яка визначає, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Згідно з пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України „Про споживче кредитування встановлено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України „Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг, установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5%; протягом наступних 120 днів 1,5%.
З огляду на те, що відсоткова ставка встановлена законом, який регулює спірні правовідносини між сторонами, не може бути збільшена умовами договору, тому суд вбачає за необхідне навести власний розрахунок відсоткової ставки, враховуючи умови договори та норми чинного на час виникнення правовідносин законодавства.
Перші 120 днів від набрання чинності 24.12.2023 Закону України „Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг закінчились 21.04.2024, наступні 120 днів 19.08.2024 (максимальний розмір денної процентної ставки становить 1,5%).
З розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 29.07.2024 по 19.08.2024 відповідачу нараховано відсотки у розмірі 1,45% на день, що за даний період становить 1 754 грн 50 коп.
Проте з 20.08.2024 розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%.
З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач здійснював погашення заборгованості, зокрема 24.08.2024 на суму 1 993 грн 75 коп., 24.09.2024 на суму 3 456 грн 75 коп., 23.10.2024 на суму 1 587 грн 75 коп., 04.11.2024 на суму 3 332 грн.
Станом на дату внесення платежу відповідачем 24.08.2024 на суму 1 993 грн 75 коп., підлягала стягненню заборгованість:
5 500 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 825 грн - сума заборгованості за нарахованими комісіями; сума за процентами: 1 754 грн 50 коп. (з 29.07.2024 по 19.08.2024) + 275 грн (з 20.08.2024 по 24.08.2024 (5 500 грн х 1% /100 х 5 днів)) = 2 029 грн 50 коп.
Після внесення відповідачем платежу у розмірі 1 993 грн 75 коп., залишилось до сплати: 5 500 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 825 грн - сума заборгованості за нарахованими комісіями; сума за процентами: 35 грн 75 коп.
Станом на дату внесення платежу відповідачем 24.09.2024 на суму 3 456 грн 75 коп. підлягала стягненню заборгованість:
5 500 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 825 грн - сума заборгованості за нарахованими комісіями; сума за процентами: 35 грн 75 коп. + 1 650 грн (з 25.08.2024 по 24.09.2024 (5 500 грн х 1% /100 х 30 днів)) = 1 685 грн 75 коп.
Після внесення відповідачем платежу у розмірі 3 456 грн 75 коп., залишилось до сплати: 4 554 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням.
Станом на дату внесення платежу відповідачем 23.10.2024 на суму 1 587 грн 75 коп. підлягала стягненню заборгованість:
4 554 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням; сума за процентами: 1 275 грн 12 коп. (з 25.09.2024 по 23.10.2024 (4 554 грн х 1% /100 х 28 днів)).
Після внесення відповідачем платежу у розмірі 1 587 грн 75 коп., залишилось до сплати: 4 241 грн 37 коп. - сума заборгованості за основним зобов`язанням.
Станом на дату внесення платежу відповідачем 04.11.2024 на суму 3 332 грн підлягала стягненню заборгованість:
4 241 грн 37 коп. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 508 грн 96 коп. (з 24.10.2024 по 04.11.2024 (4 241 грн 37 коп. х 1% /100 х 12 днів)).
Після внесення відповідачем платежу у розмірі 3 332 грн, залишилось до сплати: 1 418 грн 33 коп. - сума заборгованості за основним зобов`язанням.
з 05.11.2024 по 16.04.2025 розмір відсотків становить 2 297 грн 70 коп. (1 418 грн 33 коп. х 1% / 100 х 162 днів).
Враховуючи наведене, розмір заборгованості ОСОБА_1 , яка підлягає стягненню становить 3 716 грн 03 коп., яка складається з наступного: 1 418 грн 33 коп. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 2 297 грн 70 коп. - розмір відсотків.
Щодо переходу права вимоги
За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові і відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом частини першої статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно зі статтею 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням статті 124 Конституції України.
Крім того, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особи, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним.
Враховуючи наведене, судом встановлено, що до позивача Товариства з обмеженою відповідальністю „ЮНІТ КАПІТАЛ" фактично перейшло право вимоги за Договором № 00-9879622 від 29.07.2024.
Таким чином, зважаючи на те, що до позивача Товариства з обмеженою відповідальністю „ЮНІТ КАПІТАЛ" фактично перейшло право вимоги за Договором № 00-9879622 від 29.07.2024, а також, враховуючи те, що відповідач частково погасила заборгованість за даним кредитним договором, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ЮНІТ КАПІТАЛ" заборгованість у розмірі 3 716 грн 03 коп., яка складається з наступного: 1 418 грн 33 коп. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 2 297 грн 70 коп. - розмір відсотків, а тому позов підлягає частковому задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат
Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
За приписами ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно акту прийому-передачі наданих послуг, адвокатом в процесі захисту прав клієнта щодо стягнення заборгованості за кредитним договором за яким позичальником є ОСОБА_1 , було надано наступні види послуг:
- вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості - 1 000 гривень (2 години витраченого часу);
- складання позовної заяви - 5 000,00 гривень (2 години витраченого часу);
- підготовка адвокатського запиту - 500,00 гривень (1 година витраченого часу);
- підготовка та подача клопотання про витребування доказів - 500,00 гривень (1 година витраченого часу).
Витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).
При вирішенні питання щодо розміру стягнення витрат на правничу допомогу суд враховує позицію Верховного Суду, викладену у Постанові від 13.03.2025 у справі № 275/150/22, про те, що суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.
Заперечень проти суми витрат на правову допомогу від відповідача не надходило.
Враховуючи наведене, позивачем доведено понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 465 грн 82 коп. та витрати на правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1 346 грн 09 коп.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 280-283, 289, 354, 355 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ЮНІТ КАПІТАЛ" заборгованість за Договором № 00-9879622 від 29.07.2024 у розмірі 3 716 (три тисячі сімсот шістнадцять) грн 03 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 465 (чотириста шістдесят п`ять) грн 82 коп., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 346 (одна тисяча триста сорок шість) грн 09 коп.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю „ЮНІТ КАПІТАЛ" (01024, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34, оф. 333; ідентифікаційний код: 43541163; адреса ел. пошти: ; ; тел. НОМЕР_4 ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ).

Суддя Ю.С. Кучаковський