ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючої - Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в м.Дніпрі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 30 січня 2025 року у складі судді Черкеза Д.Л. по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 3-9), в обґрунтування якого посилалось на те, що 28 червня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №196034557.

При цьому, 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01 та відповідно до реєстру боржників №154 від 05.10.2021 року до Договору факторингу №28/1118-01 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №196034557.

В свою чергу, 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і за кредитним договором №196034557 від 28 червня 2021 року.

Відповідно до реєстру прав вимоги №1 від 21 жовтня 2022 року до Договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 41 141,96 грн, з яких: 25 046,86 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16 095,10 грн - сума заборгованості за відсотками.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 21 жовтня 2022 року, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій.

Крім того, 13 липня 2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №06621-07/2021. 18 січня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №18012022, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і за кредитним договором №06621-07/2021 від 13 липня 2021 року.

Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №18012022 від 18 січня 2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 18 250,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 250,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 18 січня 2022 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Також, 16 липня 2021 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №/707366.

19 квітня 2022 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №19042022-Є, у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і за кредитним договором №/707366 від 16 липня 2021 року.

Відповідно до реєстру боржників від 19 квітня 2022 року до Договору факторингу №19042022-Є від 19 квітня 2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15 500,00 грн, з яких: 4 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 500,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 19 квітня 2022 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання.

Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у загальному розмірі 74 891,96 грн, яка складається з заборгованості: - за Кредитним договором №196034557 у розмірі 41 141,96 грн, з яких: 25 046,86 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16 095,10 грн - сума заборгованості за відсотками; - за Кредитним договором №06621-07/2021 у розмірі 18 250,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 250,00 грн - сума заборгованості за відсотками; - за Кредитним договором №/707366 у розмірі 15 500,00 грн, з яких: 4 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 500,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 30 січня 2025 року позовну заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість у загальному розмірі 33 750,00 грн (тридцять три тисячі сімсот п`ятдесят гривень, 00 копійок), яка складається з:

- заборгованості за Кредитним договором №06621-07/2021 від 13 липня 2021 року у розмірі 18 250,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 250,00 грн - сума заборгованості за відсотками;

- заборгованості за Кредитним договором №/707366 від 16 липня 2021 року у розмірі 15 500,00 грн, з яких: 4 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 500,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 3 028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень, 00 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 104-107).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу (а.с. 111-117), посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, а також на порушення норм процесуального та невірне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відмовити в повному обсязі.

Позивач не скористався своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду скасувати з наступних підстав.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору.

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України).

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Задовольняючи частково позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості та доведеності.

Однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду.

Відповідно до ст. 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України).

Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №752/8842/14-ц.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року №231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Судом першої інстанції інстанції встановлено, що 28 червня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено договір №196034557, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 29 999,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 70 днів, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених в цьому Договорі (а.с. 11-13).

При цьому, у позовній заяві позивач посилається на те, що він набув право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №196034557, оскільки на підставі договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року є правонаступником ТОВ «Таліон Плюс», яке в свою чергу на підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (з урахуванням додаткової угоди №26 від 31 грудня 2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року) стало правонаступником первісного кредитора - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Разом з цим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено факту відступлення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ТОВ «Таліон Плюс» своїх прав вимоги за кредитним договором №196034557 від 28 червня 2021 року, в якому боржником є ОСОБА_1 , а тому відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №196034557 від 28 червня 2021 року у загальному розмірі 41 141,96 грн у зв`язку з їх недоведеністю.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 (провадження № 12-1гс21) зазначено, що: відповідно до глави 73 ЦК України правова природа факторингу полягає у наданні фактором (посередником) платної фінансової послуги клієнту. Зміст цієї послуги полягає у наданні (фінансуванні) фактором грошових коштів клієнту за плату. При цьому клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до боржника. Клієнт може зобов`язатись відступити факторові свою грошову вимогу до боржника в рахунок виконання свого зобов`язання з повернення отриманих коштів та здійснення оплати за надану фінансову послугу. Або клієнт може зобов`язатись відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання свого зобов`язання перед фактором, яке в майбутньому буде виконане клієнтом шляхом сплати факторові коштів, у тому числі за надану фінансову послугу.

Отже, договір факторингу має такі ознаки: 1) предметом договору є надання фінансової послуги за плату; 2) зобов`язання, в якому клієнтом відступається право вимоги, може бути тільки грошовим; 3) договір факторингу має передбачати не тільки повернення фінансування фактору, а й оплату клієнтом наданої фактором фінансової послуги; 4) договір факторингу укладається тільки в письмовій формі та має містити визначені Законом №2664-ІІІ умови; 5) мета договору полягає у наданні фактором та отриманні клієнтом фінансової послуги.

У постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року №905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі №753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі №334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі №5026/886/2012 викладено висновки, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Крім цього, у постанові Верховного Суду від 02 листопада 2021 року №905/306/17 зроблено висновок про те, що чинне законодавство не містить положень про те, що право вимоги до нового кредитора переходить з моменту сплати оплати новим кредитором на користь первісного кредитора заборгованості та інших платежів відповідно до договору відступлення права вимоги. Така вимога визначена законом лише щодо договору факторингу (ст. 1077 ЦК) чи може встановлюватися сторонами в укладених ними договорах.

В постанові від 18 жовтня 2023 року у справі №905/306/17 Верховним Судом зазначено, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі №5026/886/2012 тощо).

Разом з цим, наявна в матеріалах справи копія договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року не містить всіх сторінок договору, що позбавляє апеляційний суд дослідити його зміст у повному обсязі та встановити дійсні умови вказаного договору, за яким, як стверджує позивач, відбулося відступлення права грошової вимоги за кредитним договором №196034557 від 28.06.2021 року укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 .

Надана позивачем додаткова угода №26 від 31.12.2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, без дослідження всіх умов самого договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, сама по собі у даному випадку не може бути беззаперечним доказом на підтвердження відступлення права вимоги за кредитним договором №196034557 від 28.06.2021 року укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 .

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідно до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (з урахуванням додаткової угоди № 26 від 31 грудня 2020 року до цього договору) ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» свої права вимоги саме за кредитним договором №196034557 від 28.06.2021 року, в якому боржником є ОСОБА_1 , оскільки будь-яких Реєстрів прав вимоги до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року матеріали справи не містять.

Крім цього, в матеріалах справи відсутні будь-які докази здійснення ТОВ «Таліон Плюс» оплати за договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, що також є обов`язковим доказом на підтвердження відступлення прав вимог.

Також, позивач у своєму позові посилався на той факт, що 20.10.2022 року між клієнтом ТОВ «Таліон Плюс» та Фактором ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20102022, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.

У Витязі з Реєстру прав вимоги №1 від 21 жовтня 2022 року до Договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року зазначено, що до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за кредитним договором №196034557 від 28 червня 2021 року, укладеним з ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості 41 141,96 грн, з яких: 25 046,86 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16 095,10 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 20).

Проте, наявна в матеріалах справи копія договору факторингу №20102022 не містять всіх сторінок договору, що позбавляє суд дослідити його зміст у повному обсязі та встановити дійсні умови вказаного договору, за якими, як стверджує позивач, відбулося відступлення права грошової вимоги за кредитним договором №196034557 від 28.06.2021 року.

Крім цього, згідно п. 3.1.1 Договору факторингу сума фінансування належна до сплати клієнту сума грошових коштів, яка взується в кожному окремому реєстрі прав вимог. Однак, у наданому Витязі з реєстру прав вимоги №1 від 21 жовтня 2022 року до Договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року відсутня сума фінансування, а тому неможливо встановити факт повної оплати фактором за таким реєстром на підставі платіжної інструкції №18921 від 25.10.2022 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що витяг з реєстру прав вимоги №1 від 21 жовтня 2022 року до Договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року не є належним, достовірним та достатнім доказом того, що до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» дійсно перейшло право вимоги за кредитним договором №196034557 від 28 червня 2021 року, в якому боржником є ОСОБА_1 , оскільки матеріали справи не містять жодних належних та достатніх доказів того, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило свої права вимоги за цим кредитним договором ТОВ «Таліон Плюс».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено правомірність заявлених вимог й не доведено факт переходу права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №196034557 від 28.06.2021 року від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», а наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного Суду від 29 червня 2021 року по справі №916/2040/20).

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві та додаткових поясненнях виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин. У позовній заяві ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило також у разі неявки представника позивача у судове засідання, розгляд справи проводити за його відсутності, клопотання про надання суду додаткових доказів, витребування відповідних доказів та інших документів не заявляло.

Ні суду першої ні суду апеляційної інстанції позивачем не надано достатніх та допустимих доказів переходу до нього права вимоги до відповідача за кредитним договором №196034557 від 28.06.2021 року.

Крім того, 13 липня 2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено Договір про надання фінансового кредиту №06621-07/2021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» надає відповідачу кредит в розмірі 5 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 16 днів, тобто до 27 липня 2021 року, зі сплатою процентів у розмірі 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,50% на добу, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором (а.с. 26-27).

Також, 16 липня 2021 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено Договір про надання фінансового кредиту №/707366, відповідно до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» надає ОСОБА_1 фінансовий кредит у розмірі 4 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 25 днів, тобто до 09 серпня 2021 року, зі сплатою процентів у розмірі 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,50% на добу, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором (а.с. 39).

Позивач у своєму позові посилався на той факт, що 18 січня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» як клієнтом та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» як фактором було укладено Договір факторингу №18012022, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило за плату ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якими настав або виникне в майбутньому, до третіх осіб боржників, згідно Реєстру боржників (а.с. 30-31).

Також, 18 січня 2022 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «ФК «Інвеструм» було підписано Акт прийому-передачі реєстру боржників в електронному вигляді за Договором факторингу №18012022 від 18 січня 2022 року, в якому зазначено, що клієнт передав, а фактор прийняв право вимоги по боржникам в кількості 5758 (а.с. 32). На підтвердження оплати за вищевказаним договором факторингу позивачем надано платіжне доручення №17966 від 20 січня 2022 року (а.с. 86).

Згідно з Витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу №18012022 від 18 січня 2022 року, до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за Кредитним договором №06621-07/2021 від 13 липня 2021 року, укладеним з ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості 18 250,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 250,00 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 33), що також зазначено в розрахунку заборгованості (а.с. 34).

Крім того, 19 квітня 2022 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» як клієнтом та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» як фактором було укладено Договір факторингу №19042022-Є, відповідно до якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» відступило за плату ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якими настав або виникне в майбутньому, до третіх осіб боржників, згідно Реєстру боржників (а.с. 42-44).

Також, 19 квітня 2022 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» було підписано Акт прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу №19042022-Є від 19 квітня 2022 року, в якому зазначено, що клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 14 361 (а.с. 45). На підтвердження оплати за вищевказаним договором факторингу позивачем надано платіжне доручення №18199 від 22 квітня 2022 року (а.с. 87).

Згідно з Витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу №19042022-Є від 19 квітня 2022 року, до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за Кредитним договором №/707366 від 16 липня 2021 року, укладеним з ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості 15 500,00 грн, з яких: 4 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 500,00 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 46), що також зазначено в розрахунку заборгованості (а.с. 47).

Проте, наявні в матеріалах справи копії договорів факторингу №18012022 від 18.01.2022 року та №19042022-Є від 19.04.2022 року не містять всіх сторінок договору, в тому числі приховано відомості ціни продажу за договором зазначених в п. 3.3. Договорів факторингу, що позбавляє суд дослідити його зміст у повному обсязі та встановити дійсні умови вказаного договору, за якими, як стверджує позивач, відбулося відступлення права грошової вимоги за кредитними договорами №06621-07/2021 від 13 липня 2021 року та №/707366 від 16 липня 2021 року.

У наданих Витягах з реєстру прав вимоги до Договорів факторингу №18012022 від 18.01.2022 року та №19042022-Є від 19.04.2022 року також відсутня ціна продажу, а тому неможливо встановити факт повної оплати фактором за Договорами факторингу №18012022 від 18.01.2022 року та №19042022-Є від 19.04.2022 року на підставі платіжних доручень №18199 від 22 квітня 2022 року та №17966 від 20 січня 2022 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що витяги з реєстру прав вимоги до Договорів факторингу №18012022 від 18.01.2022 року та №19042022-Є від 19.04.2022 року самі по собі, без можливості встановити дійсні умови договорів факторингу, не є належним, достовірним та достатнім доказом того, що до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» дійсно перейшло право вимоги за кредитними договорами №06621-07/2021 від 13 липня 2021 року та №/707366 від 16 липня 2021 року, в яких боржником є ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено правомірність заявлених вимог й не доведено факт переходу права вимоги до ОСОБА_1 за кредитними договорами №06621-07/2021 від 13 липня 2021 року та №/707366 від 16 липня 2021 року від первісних кредиторів ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного Суду від 29 червня 2021 року по справі №916/2040/20).

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві та додаткових поясненнях виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин. У позовній заяві ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило також у разі неявки представника позивача у судове засідання, розгляд справи проводити за його відсутності, клопотання про надання суду додаткових доказів, витребування відповідних доказів та інших документів не заявляло.

Ні суду першої ні суду апеляційної інстанції позивачем не надано достатніх та допустимих доказів переходу до нього права вимоги до відповідача за кредитними договорами №06621-07/2021 від 13 липня 2021 року та №/707366 від 16 липня 2021 року.

На вказане вище, суд першої інстанції належної уваги не звернув та дійшов до помилкового висновку про задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором №06621-07/2021 від 13 липня 2021 року, укладеним з ТОВ «ФК «Інвеструм», а також за кредитним договором №/707366 від 16 липня 2021 року, укладеним з ТОВ «КУ «Європейська кредитна група».

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, а тому враховуються колегією суддів.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, що відповідно до положень статті 376 ЦПК України є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду, слід стягнути із ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 4 542,00 грн.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376, 382-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 30 січня 2025 року скасувати з ухваленням нового рішення.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 4 542,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 22 грудня 2025 року.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

Т.П. Красвітна