У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2025 Справа №2-4566/2000 Провадження №2-зз/607/42/25

Тернопільский міськрайонний суд у складі головуючого судді Позняка В.М., за участю секретаря судового засідання Козак О.Є.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 2-4566/2000, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Тернопільського міського суду від 20.07.2000, а саме арешту на квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності.

Клопотання обґрунтовує тим, що рішенням Тернопільського міськсуду від 30.11.2000 позов задоволено, визнано за ОСОБА_3 та членами його сім`ї право на житло, яке знаходиться по АДРЕСА_2 . Зобов?язано Державний й комітет України у справах ветеранів та виконавчий комітет Тернопільської міської ради провести заселення квартири АДРЕСА_1 у встановленому законом порядку і видати ОСОБА_3 ордер на квартиру АДРЕСА_1 на склад сім?ї в кількості чотирьох чоловік. Скасовано рішення Президії Тернопільської обласної організації ветеранів Афганістану від 01.07.99 р. та від 28.03.2000 р. В зустрічному позові відмовлено за безпідставністю. Рішення суду набрало законної сили. 23 березня 2001 року міським бюро технічної інвентаризації видано Свідоцтво про право власності на житло чим посвідчено, що квартира яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 дійсно належить за правом спільної сумісної власності гр. ОСОБА_3 та членам його сім?ї - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 . За даними Державного реєстру речових прав в реєстрі міститься запис про обтяження: 62634825 (спеціальний розділ) про арешт нерухомого майна, квартиру за адресою АДРЕСА_2 внесеного до Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 5515071, 20.08.2007 15:32:34 на підставі ухвали Тернопільського міського суду, серія та номер: бн, виданий 20.07.2000. Оскільки позовна заява у даній справі задоволена та позивачами набуто право власності на спірне майно, потреба в забезпеченні позову відпала, а заборона відчуження майна суперечить змісту заходів забезпечення позову та меті їх застосування, просить скасувати заходи забезпечення позову.

Суд, розглянувши клопотання та долучені документи, приходить до наступних висновків.

Ухвалою Тернопільського міського суду від 20.07.2000 у цивільній справі № 2-4566/2000 в порядку забезпечення позову накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Тернопільського міського суду від 30.11.2000 у справі № 2-4566/2000 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_6 до виконкому Тернопільської міської ради і Державного Комітету України у справах ветеранів про надання квартири та видачу ордера, визнання рішень президії Тернопільської обласної організації української спілки ветеранів Афганістану недійсними і зустрічного позову Державного Комітету України у справах ветеранів до виконкому Тернопільскьої міської ради, ОСОБА_3 про визнання рішень виконкому про взяття ОСОБА_3 на квартирний облік недійсними, про його виселення із квартири та про надання ОСОБА_3 квартири з фонду Тернопільської міської ради задоволено. Визнано за ОСОБА_3 та членами його сім`ї право на житло, яке знаходиться по АДРЕСА_2 . Зобов?язано Державний й комітет України у справах ветеранів та виконавчий комітет Тернопільської міської ради провести заселення квартири АДРЕСА_1 у встановленому законом порядку і видати ОСОБА_3 ордер на квартиру АДРЕСА_1 на склад сім?ї в кількості чотирьох чоловік. Скасовано рішення Президії Тернопільської обласної організації ветеранів Афганістану від 01.07.99 р. та від 28.03.2000 р. В зустрічному позові відмовлено за безпідставністю.

Ухвалою Судової колегії в цивільних справах Тернопільського обласного суду від 06.02.2001 рішення Тернопільського міського суду від 30.11.2000 залишено без змін.

Суд встановив, що 23.03.2001 Міським бюро технічної інвентаризації видано Свідоцтво про право власності на житло, яким посвідчено, що квартира яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 належить за правом спільної сумісної власності гр. ОСОБА_3 та членам його сім?ї - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав № 455284313 від 05.12.2025, в реєстрі міститься запис про обтяження: 62634825 (спеціальний розділ) про арешт нерухомого майна, квартири за адресою: АДРЕСА_2 , внесеного до Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 5515071, 20.08.2007 15:32:34 на підставі ухвали Тернопільського міського суду, серія та номер: бн, виданий 20.07.2000.

ОСОБА_6 07.07.2023 змінила прізвище на « ОСОБА_8 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 07.07.2023 Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління юстиції.

Розглянувши заяву, вважаю, що вона підлягає до задоволення, зважаючи на таке.

Згідно із п.п. 4, 5, 6, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Пункт 6 передбачає, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини сьомої статті 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Дослідивши клопотання про скасування заходів забезпечення позову та матеріали справи № 2-4566/2000, судом з`ясовано, що рішення Тернопільського міського суду від від 30.11.2000, яке набрало законної сили та яким позов ОСОБА_3 та ОСОБА_6 задоволено, виконане, оскільки позивачами набуто права власності на спірне майно, тому потреба в необхідності застосування заходів забезпечення позову відпала.

Більше того, таке тривале застосування обтяження нерухомого майна суперечить змісту заходів забезпечення позову та меті їх застосування, а також порушує права власників на вільне розпорядження майном.

Зважаючи на вказані обставини, суд вважає, що клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 2-4566/2000є вмотивованим, та підлягає до задоволення шляхом скасування арешту квартири АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 158, 260, 353, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 2-4566/2000- задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Тернопільського міського суду від 20.07.2000 у справі № 2-4566/2000, а саме арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя В. М. Позняк