Справа №751/9225/25
Провадження №4-с/751/48/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

у складі: головуючого-судді Яременко І. В.

з участю секретаря судового засідання Ковальчук А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: начальник Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шило Тетяна Олександрівна, стягувач ОСОБА_2 , на бездіяльність державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, у якій просить визнати неправомірною бездіяльність начальника Деснянського ВДВС у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шило Т.О. щодо не скасування арешту заробітної плати ОСОБА_1 , яка знаходиться та надходить на банківський рахунок НОМЕР_1 відкритий в АТ КБ «ПриватБанк»; а також зобов`язати начальника Деснянського ВДВС у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шило Т.О. скасувати арешт грошових коштів, які є заробітною платою ОСОБА_1 , що знаходяться та надходять на банківський рахунок НОМЕР_1 відкритий в АТ КБ «ПриватБанк».

Вимоги скарги мотивовано тим, що 18.04.2018 постановою державного виконавця Деснянського ВДВС м. Чернігова ГТУЮ у Чернігівській області Семиразум Є.В. відкрито виконавче провадження №56193954 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу згідно виконавчого листа №751/1164/14 2/751/1064/14 від 28.11.2014, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова на підставі рішення від 24 жовтня 2014 року у справі №751/1164/14, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 04 січня 2011 року у загальному розмірі 556682,68 грн.

30.07.2025 постановою заступника начальника Деснянського ВДВС у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Нікітенко М.Л. накладено арешт на грошові кошти, які належать боржнику ОСОБА_1 . У цей же день, тобто 30.07.2025, заступником начальника Деснянського ВДВС у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Нікітенком М.Л. винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а саме звернуто стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 , яку він отримує в КП "Чернігівське тролейбусне управління" ЧМР.

13.08.2025 начальником Деснянського ВДВС у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шило Т.О. винесена аналогічна постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а саме звернуто стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 , яку він отримує в КП "Чернігівське тролейбусне управління" ЧМР.

25.08.2025 постановою заступника начальника Деснянського ВДВС у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Нікітенка М.Л. визначено для ОСОБА_1 поточний рахунок НОМЕР_1 , відкритий у AT КБ "ПриватБанк", для здійснення видаткових операцій на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року. Довідкою №DTF7MOPASMKJK94S від 12.09.2025 підтверджено, що ОСОБА_1 на вкзаний рахунок отримує зарплатні виплати. Також випискою (№6S5SFTE0QTSU31UH від 19.09.2025) по картці/рахунку НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) підтверджується, що на вказану картку/рахунок зараховуються виключно заробітна плата за місцем роботи боржника ОСОБА_1 .

23 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до державного виконавця із заявою, в якій просив зняти (скасувати) арешт грошових коштів, які є його заробітною платою та знаходяться на рахунку НОМЕР_1 в AT КБ "ПриватБанк". 21 жовтня 2025 року начальник Деснянського ВДВС у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шило Т.О. надала письмову відповідь ОСОБА_1 , в якій повідомила з посиланням на ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», що зазначений у заяві рахунок використовується не лише для зарахування заробітної плати, оскільки на такий рахунок можуть надходити будь-які виплати (перекази), та про відсутність підстав для скасування постанови про арешт коштів у частині накладення арешту на кошти боржника, що містяться на вказаному рахунку в АТ КБ «ПриватБанк», оскільки відсутнє підтвердження того, що вказаний рахунок має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Скаржник вважає неправомірною бездіяльність начальника Деснянського ВДВС у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шило Т.О. щодо не скасування арешту заробітної плати, яка надходить та знаходиться на банківському рахунку НОМЕР_1 відкритому в AT КБ "ПриватБанк", у зв`язку з чим звертається до суду з цією скаргою.

10.11.2025 ухвалою судді відкрито провадження за скаргою ОСОБА_1 та призначено до судового розгляду.

26.11.2025 від начальника Деснянського ВДВС у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шило Т.О. надійшов відзив на скаргу, згідно якого просить відмовити у задоволенні скарги, вказує, що на примусовому виконанні у Відділі перебуває відкрите виконавче провадження №56193954 з примусового виконання виконавчого листа №751/1164/14 2/751/1064/14 від 28.11.2014 виданого Новозаводським районним судом м.Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 556682,68 грн, що було відкрито за постановою державного виконавця від 18.04.2018. Оскільки заборгованість згідно виконавчого провадження боржником сплачена не була, 30.07.2025 державним виконавцем, керуючись ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження», з метою забезпечення реального виконання рішень, винесено постанову про арешт коштів боржника ВП №56193954, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику. Арешт було накладено в межах суми залишку з урахуванням виконавчого збору. Постанову про арешт коштів боржника в електронному вигляді, через автоматизовану систему виконавчого провадження було направлено до виконання до банків учасників обміну. Згідно відповідей з установ банків у боржника наявні рахунки відкриті у ТОВ «НоваПей», АТ «ПУМБ», АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «УКРСИББАНК». На даний час утримання боргу проводиться із заробітної плати бухгалтерією КП «Чернігівське тролейбусне управління» ЧМР, на підставі постанови державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату боржника від 30.07.2025 у розмірі 20% заробітної плати. Залишок боргу згідно виконавчого провадження з урахуванням виконавчого збору складає 559899,42 грн. 23.09.2025 боржник звернувся до Відділу з письмовою заявою, в якій окрім іншого просив зняти (скасувати) арешт грошових коштів, які є його заробітною платою, що знаходяться на рахунку НОМЕР_1 відкритого в АТ КБ «ПриватБанк». До вказаної заяви також було додано довідку АТ КБ «ПриватБанк» від 12.09.2025, що вказаний рахунок було відкрито з призначенням платежу: «Поповнення рахунку ОСОБА_1 , крім того, додатково вказано, що на вказану карту (рахунок) боржник отримує заробітну плату, також може бути зарахована будь-яка виплата (переказ). Листом Відділу від 21.10.2025 за вих. №27.21-39/127358 боржника повідомлено про відсутність підстав для зняття (скасування) арешту рахунку, оскільки постанову про арешт коштів боржника ВП №56193954 від 30.07.2025 прийнято до виконання банківськими установами, зокрема АТ КБ «ПриватБанк», тому рахунки на які накладено арешт, не відносяться до рахунків із спеціальним режимом використання або інших рахунків, звернення стягнення на які заборонено законом.

Також у відзиві зазначено, що 25.08.2025 державним виконавцем на підставі п. 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій ВП №56193954, яку в електронному вигляді, через АСВП, було направлено для виконання до банку - учаснику обміну AT КБ «ПриватБанк». Згідно АСВП постанову отримано банком 25.08.2025 та вона набула статусу виконаної з 01.09.2025. Таким чином, оскільки згідно довідки AT КБ «ПриватБанк» від 12.09.2025 на рахунок НОМЕР_1 може бути зарахована будь-яка виплата (переказ) і вказаний рахунок визначений боржнику для здійснення видаткових операцій, наявний арешт не перешкоджає скаржнику користуватись заробітною платою з вказаного рахунку у визначеному Законом розмірі. Вважає, що рішення щодо накладення арешту на всі грошові кошти боржника для забезпечення виконання рішення, є законним та правомірним, не суперечать нормам чинного законодавства України (а.с.36-39).

Скаржник та його представник у судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника скаржника надійшла заява, у який просить про розгляд скарги без його участі та без участі скаржника, вимоги скарги підтримують, просять задовольнити скаргу у повному обсязі (а.с.43).

Представник суб`єкта оскарження та стягувач у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином.

Від начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шило Т.О. надійшла заява про розгляд справи без участі представника відділу, з урахуванням позиції викладеної у відзиві на скаргу (а.с. 41).

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши скаргу, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 18.04.2018 року постановою старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Семиразумом Є.В. відкрито виконавче провадження ВП №56193954 з виконання виконавчого листа №751/1164/14 - 2/751/1064/14, виданого 28.11.2014 року Новозаводським районним судом м.Чернігова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 556682,68 грн. (а.с.11).

30.07.2025 постановою заступника начальника Деснянського ВДВС у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Нікітенко М.Л. у ВП №56193954 накладено арешт на грошові кошти, які належать боржнику ОСОБА_1 (а.с.12).

30.07.2025 заступником начальника Деснянського ВДВС у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Нікітенком М.Л. у ВП 56193954 винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника з підстав, встановлених ст. ст. 10, 68,69, 70 Закону України «Про виконавче провадження», а саме звернуто стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 , яку він отримує в КП "Чернігівське тролейбусне управління" ЧМР (а.с.13).

13.08.2025 начальником Деснянського ВДВС у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шило Т.О. у ВП 56193954 винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а саме звернуто стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 , яку він отримує в КП "Чернігівське тролейбусне управління" ЧМР (а.с.14).

25.08.2025 постановою заступника начальника Деснянського ВДВС у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Нікітенка М.Л. визначено для ОСОБА_1 поточний рахунок фізичної особи-боржника у банку для здійснення видаткових операцій НОМЕР_1 , відкритий у AT КБ "ПриватБанк", для здійснення видаткових операцій на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року (а.с.15).

Згідно довідки №DTF7MOPASMKJK94S від 12.09.2025 ОСОБА_1 має в AT КБ "ПриватБанк" картку НОМЕР_2 (рахунок НОМЕР_1 ), на яку отримує зарплатні виплати (а.с.21).

Згідно виписки №6S5SFTE0QTSU31UH від 19.09.2025 по картці/рахунку НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) підтверджується, що на вказану картку/рахунок зараховуються виключно заробітна плата за місцем роботи боржника ОСОБА_1 (а.с.22).

23.09.2025 ОСОБА_1 звернувся до державного виконавця із заявою, в якій просив зняти (скасувати) арешт грошових коштів, які є його заробітною платою та знаходяться на рахунку НОМЕР_1 в AT КБ "ПриватБанк" (а.с.16,17).

21 жовтня 2025 року начальник Деснянського ВДВС у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шило Т.О. надала письмову відповідь ОСОБА_1 , в якій повідомила, що зазначений в заяві рахунок використовується не лише для зарахування заробітної плати, оскільки на такий рахунок можуть надходити будь-які виплати (перекази). Відповідно до статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» банк зобов`язаний визначати статус рахунку та можливість накладення арешту на кошти на ньому. Банк постанову приватного виконавця про накладення арешту на кошти боржника виконав, наклав арешт на рахунок. Отже, банк не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення. Відсутні підстави для скасування постанови про арешт коштів у частині накладення арешту на кошти боржника, що містяться на рахунку в Акціонерному товаристві комерційному банку «ПриватБанк», так як відсутнє підтвердження того, що вказаний рахунок має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (а.с.18-20).

У відповідності з вимогами статті 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється на засадах законності.

Положеннями частин 1 та 2 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено:

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно частини 10 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», у порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Такий арешт знімається, якщо протягом п`яти днів з дня його накладення стягувач не звернеться до суду про звернення стягнення на грошові кошти такої особи в порядку, встановленому процесуальним законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається: 1) у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, 2) відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, 3) у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів, зокрема аліментів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Зазначена норма права визначає кошти, що складають заробітну плата як особливий об`єкт, на який може бути звернуто стягнення на виконання виконавчого документа, та обмежує таке стягнення відсутністю інших коштів та/або об`єктів для стягнення, видами боргових зобов`язань (періодичні платежі) та сумою стягнення.

Вимогами частини 2 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено: Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:

- у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;

- за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Тлумачення вказаних норм права визначає, що виконавець має повноваження звернути стягнення на заробітну плату боржника лише за відсутності іншого майна, на яке можливо звернення стягнення та для виконання рішення про стягнення періодичних платежів, однак у розмірі не більше 20 відсотків за наявності одного виконавчого документа та 50 відсотків заробітної плати за наявності кількох виконавчих документів (зведене виконавче провадження). Таке стягнення здійснюється підприємствами, установами організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу у виді арешту коштів боржника відповідними постановами у ВП56193954, суб`єкт оскарження повинен пересвідчитися у відсутності обмежень та заборон щодо коштів боржника ОСОБА_1 , які перебувають та будуть надходити на рахунок НОМЕР_1 в AT КБ "ПриватБанк".

Зняття арешту з коштів, що складають заробітну плату, здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих статус коштів виключно із заробітної плати, або на підставі повідомлення банку про заборону накладення арешту на такий рахунок відповідно до частини другої вищевказаної статті.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти, що знаходяться на цьому рахунку, заборонено законом.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону (абзац другий частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» ).

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Подібний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20).

Передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки відповідно до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

Залишення в силі арешту на кошти, які складають заробітну плату, та звернення на них стягнення унеможливлює отримання боржником будь-яких коштів заробітної плати як єдиного джерела доходів та порушує його конституційне право на отримання винагороди за працю. У статті 10 Конвенції про захист заробітної плати, ухваленої генеральною конференцією Міжнародної організації праці та ратифікованої Україною 30 червня 1961 року зазначено, що заробітна плата може стати об`єктом арешту або передачі лише у такій формі й у таких межах, які визначено національним законодавством. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2025 року у справі № 444/2503/17 (провадження №61-14767св24).

Згідно ч.1, ч.2 ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Оскільки по справі встановлено, що постановами про арешт коштів боржника у ВП №56193954 від 30.07.2025 року та 13.08.2025 року фактично накладено арешт на отримувану скаржником заробітну плату, то бездіяльність начальника Деснянського ВДВС у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шило Т.О. щодо не скасування арешту заробітної плати, яка надходить та знаходиться на банківському рахунку НОМЕР_1 відкритому в AT КБ "ПриватБанк" у цьому провадженні є неправомірною, яка триває всупереч вимогам ст.ст. 56, 59, 70 Закону України «Про виконавче провадження», а тому скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, Закону України «Про виконавче провадження» та керуючись ст.ст. 447, 450-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: начальник Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шило Тетяна Олександрівна, стягувач ОСОБА_2 , на бездіяльність державного виконавця, - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шило Тетяни Олександрівни щодо не скасування арешту заробітної плати, яка знаходиться та надходить на банківський рахунок НОМЕР_1 відкритий в Акціонерному товаристві Комерційний банк "ПриватБанк" на ім`я ОСОБА_1 , у виконавчому провадженні у виконавчому провадженні № 54764391 з виконання виконавчого листа №751/1164/14, 2/751/1064/14, виданого 28.11.2014 року Новозаводським районним судом м.Чернігова.

Ухвалу може бути оскаржено до Чернігівської апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини ухвали, протягом того ж строку з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повну ухвалу складено 01 грудня 2025 року.

Суддя І. В. Яременко