РІШЕННЯ

Іменем України

30 грудня 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Коваленко І.І. розглянув у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

Стислий виклад позиції позивача

30 жовтня 2025 року Позивачка звернулась до суду з цим позовом, вона просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з Відповідача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Позивача, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 3000,00 грн до 9000,00 грн щомісяця з дня подання позову до суду.

Позовна заява обґрунтована тим, що розмір аліментів, який був раніше визначений рішенням Деснянського районного суду м. Києві від 23.12.2022 року у цивільній справі №754/9518/22, не відповідає потребам дитини. Основними обставинами для збільшення виплат є різке погіршення стану здоров`я дитини, що призвело до встановлення інвалідності та виявлення рідкісного генетичного захворювання. Необхідність у дороговартісний діагностиці, зокрема генетичних аналізах вартістю 26 000 грн, та регулярному медичному спостереженні значно перевищує встановлений раніше розмір аліментів. Додатковою обставиною виступає потреба у постійній реабілітації, що включає спеціальні масажі, заняття в басейні та використання індивідуальних ортопедичних засобів для корекції вад розвитку. Також відбулася зміна загальних потреб дитини у зв`язку з її дорослішанням (16 років), що зумовлює зростання витрат на харчування, одяг та освітні матеріали. Відповідач проживає за кордоном, повністю усунувся від фінансової підтримки сина у складний період лікування, весь тягар додаткових витрат наразі несе лише мати.

Відповідач своїм правом подання відзиву не скористався, про розгляд справи у суді повідомлений належним чином.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

30 серпня 2016 року рішенням Деснянського районного суду м. Києва у цивільній справі №754/7234/16-ц за позовом Позивача на підставі ст.164, 165 СК України Відповідача, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , позбавлено батьківських прав щодо сина, ОСОБА_3 .

Рішенням Деснянського районного суду м. Києві від 23.12.2022 року по цивільній справі №754/9518/22 ухвалено стягувати з Відповідача на користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у твердій грошовій сумі 3000 грн щомісяця з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення повноліття.

У 2023 році внаслідок отриманої травми та подальшого поглибленого обстеження у дитини було діагностовано рідкісне генетичне захворювання - синдром "Ван Енде Гупта", що призвело до встановлення основного діагнозу Q74.09 "Вродженої вади розвитку верхніх кінцівок" разом із низкою супутніх патологій опорно-рухового апарату та внутрішніх органів. На підставі цих клінічних виявлень ОСОБА_3 отримав право на одержання державної соціальної допомоги для дітей інвалідів віком до 18 років згідно розділу IV пункту 2, підпункту 2.3 що підтверджується Медичним висновком №45 від 12.12.2024 року та посвідченням серія НОМЕР_1 виданим УСВП Деснянської РДА в м. Києві.

На підставі цих діагнозів дитина потребує особливих умов, які прописані у виписці з лікарні та індивідуальній програмі реабілітації інваліда №69/45, а саме: спостереження ортопеда травматолога в районній поліклініці, санаторно-курортне лікування, ортопедичне ліжко, масаж, басейн, огляд 2 рази на рік, устілки індивідуальні.

Наприкінці 2024 року, внаслідок стресового фактора під час обстрілу, відбулося різке погіршення стану здоров`я дитини з втратою свідомості, що призвело до звернення за невідкладною допомогою та подальшої госпіталізації до КНП "Київська міська дитяча клінічна лікарня №1". Під час тритижневого стаціонарного лікування у дитини було діагностовано запалення лицевого нерву та розлад вегетативної нервової системи з вираженою гіпотензією, що об`єктивно зумовлює необхідність системного медичного нагляду та додаткових витрат на регулярне симптоматичне лікування (виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 21840 за період надходження з 23.12.2024 по 13.01.2025).

У державному реєстрі фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи відсутня інформація щодо сум нарахованого доходу Відповідачеві (доказ - відповідь № 2123853 від 12.12.2025). Позивачка стверджує, що Відповідач перебуває за кордоном на заробітках, що може свідчити про наявність у нього доходу, достатнього для виплати більшої суми.

ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частини першої 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що:

«розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»)».

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 182 СК України).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частини перша та друга статті 182 СК України).

У постанові Верховний Суд від 22.10.2025 у справі № 753/5643/23 (№ в ЄДРСР 131457456) зробив висновок, що:

"у статті 192 СК України визначені ті обставини, які враховуються для збільшення розміру аліментів. Такі обставини є оціночними. Тобто в кожному конкретному випадку суд, з урахуванням судового розсуду, повинен навести, які саме обставини змінилися, і чому визначений розмір є необхідним і достатнім. Завдання розсуду полягає в тому, щоб знайти справедливу рівновагу між інтересами дитини та можливостями платника;

конструкція «необхідний і достатній розмір аліментів» охоплює не лише фізичне утримання, а й забезпечення соціального та інтелектуального розвитку дитини, виходячи з рівня життя, який вона мала б за спільного проживання батьків;

застосування конструкції судового розсуду вимагає від суду пояснення які обставини враховані судом при збільшенні розміру аліментів і як розмір узгоджується з інтересами дитини. Суд може враховувати поведінку платника, зокрема ухилення від сплати, приховування доходів, відчуження майна на шкоду дитині, як обставини, що свідчать про недобросовісність".

Суд встановив, що після ухвалення рішення у 2022 році про стягнення аліментів на утримання дитини істотно змінилися обставини. Діагностування синдрому " ОСОБА_4 " та отримання статусу дитини з інвалідності (грудень 2024 р.) є юридичною підставою для збільшення розміру аліментів відповідно до частини першої 192 СК України. Позивачка довела потребу в додаткових коштах, порівняно з 2022 роком, в тому числі це генетичний аналіз -26 000 грн, спеціальне обладнання (ортопедичне ліжко), реабілітація (басейн, масаж) та медикаменти. Також Суд вважає слушними аргументи Позивачки, що дитині виповнилося 16 років, що об`єктивно збільшує витрати на харчування, одяг та навчання.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (див. пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19)).

У цій справі, визнаючи розмір аліментів, Суд ураховує те, що частиною другою цієї статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" встановлено, що розмір прожиткового мінімуму з 01 січня 2025 року для дiтей вiком до 6 рокiв становить - 2563 грн, а для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 грн.

Отже, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів, становить - 3196 грн

Суд бере до уваги те, що у справі немає жодних доказів, які б підтверджували достатність заробітку (доходу) платника аліментів для сплати аліментів у розмірі 9000,00 грн. Так само немає доказів, які б підтверджували витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Водночас, беручи до уваги стан здоров`я дитини, Суд, керуючись найкращими інтересами дитини, яка має статус дитини з інвалідністю та її особливі потреби у реабілітації, вважає за доцільно частково задовольнити позов та збільшити розмір аліментів до 6 000 грн щомісячно. Цей розмір вдвічі перевищує раніше встановлений розмір та мінімальний рекомендований розмір аліментів для дитини відповідного віку, що забезпечить дитині рівень життя, максимально наближений до того, який би вона мала у повній сім`ї, де батько добросовісно виконує свій обов`язок

Натомість присудження аліментів у розмірі 9 000 грн за відсутності підтверджених доходів платника аліментів (доказів спроможності сплачувати цю суму) створює високий ризик формування безнадійної заборгованості, що не відповідає інтересам дитини.

Частина перша статті 191 ЦПК України встановлює, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України та пункту 3 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", зважаючи на звільнення Позивачки від сплати судового збору у справі про стягнення аліментів, Суд постановляє стягнути з Відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 з 3000 (трьох тисяч гривень 00 копійок) грн до 6000 (шести тисяч гривень 00 копійок) грн щомісяця з дня подання позову до суду - 30.11.2025 і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач (Стягувач) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач (Боржник) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя Інна КОВАЛЕНКО