Справа № 583/4938/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді Сидоренка Р.В.,

за участю присяжних Кузнєцової В.В.,

Коваленко І.М.,

при секретарі Верби Н.О.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду №5 в м. Охтирці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Охтирський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , про оголошення особи померлою, суд -

ВСТАНОВИВ:

22.10.2025 заявниця звернулася до суду із зазначеною заявою та просить:

Оголосити з ІНФОРМАЦІЯ_1 померлим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Мала Павлівка, Охтирського району, Сумської області, останнє зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 .

Причиною смерті ОСОБА_6 вважати загибель під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення заходів з національної безпеки і оборони України у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України у складі військової частини НОМЕР_1 .

Місцем смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Мала Павлівка, Охтирського району, Сумської області, вважати населений пункт - місто Лиман, Краматорського району, Донецької області.

Вимоги за заявою вмотивовані тим, що заявниця є матір`ю ОСОБА_6 , який проходив службу в Збройних Силах України на посаді старшого сержанта взводу механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 , приймав безпосередню участь в бойових діях. ІНФОРМАЦІЯ_4 невістка ОСОБА_3 - дружина її сина ОСОБА_6 , отримала від ІНФОРМАЦІЯ_5 сповіщення за №2828 про те, що її чоловік, старший сержант ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , головний сержант взводу механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 , призваний на військову службу 19.04.2022 р. ІНФОРМАЦІЯ_6 , зник безвісти 27.09.2022 р. в передмісті м. Лиман, Донецької області, під час проведення штурмових дій. Вважає, що ОСОБА_6 загинув за обставин, що прямо загрожували йому смертю, що і стало підставою звернення до суду із заявою. Оголошення сина померлим заявниці необхідно для отримання нею відповідної грошової компенсації, що виплачується родинам загиблих військовослужбовців від Міністерства оборони України.

Заявниця та її представник у судовому засіданні заяву підтримали повністю з підстав викладених у ній.

Заявниця ОСОБА_1 була допитана як свідок. Показала, що востаннє спілкувалась із сином по телефону 25.09.2022 р., коли той повідомив, що прибув до місця розташування частини та буде «на роботі» та через це просив щоб не телефонувала йому. В подальшому дізналась про зникнення сина під час виконання бойового завдання. Постійно вживала заході по розшуку сина. які, однак, виявились безрезультатними.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомляла про те, що має переконання у тому, що її чоловік живий, тому підстави для задоволення заяви відсутні.

Заінтересовані особи ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до суду не з`явились, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи, їхня неявка не є перешкодою для розгляду заяви по суті.

Представники Охтирського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та військової частини НОМЕР_1 до суду не з`явились, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи.

Від Міністерства оборони України надійшло письмове пояснення у якому зазначено про те, що Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 11.12.2024 по справі № 755/11021/22 враховує, що приписи частини другої статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким.

Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України.

Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (далі Наказ № 309).

Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з Наказу № 309, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вислухавши пояснення представника заявника та покази допитаної як свідка заявниці ОСОБА_1 , суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Малопавлівською сільською радою, Охтирського району, Сумської області, 27 червня 1977 року.

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України було запроваджено воєнний стан у зв`язку з неспровокованою збройною агресією російської федерації до України.

ОСОБА_6 , з 19 квітня 2022 року був призваний на військову службу за призовом ІНФОРМАЦІЯ_7 та проходив військову службу у військовій частині № НОМЕР_1 .

ОСОБА_6 приймав безпосередню участь у бойових діях.

03 жовтня 2022 року невістка заявниці ОСОБА_3 отримала від ІНФОРМАЦІЯ_5 сповіщення за №2828 про те, що її чоловік, старший сержант ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , головний сержант взводу механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 , призваний на військову службу 19.04.2022 р. ІНФОРМАЦІЯ_6 , зник безвісти 27.09.2022 р. в передмісті м. Лиман, Донецької області під час проведення штурмових дій.

У судовому засіданні були досліджені матеріали службового розслідування по факту безвісного зникнення військовослужбовця ОСОБА_6 .

Як вбачається з акту службового розслідування за фактом безвісного зникнення ОСОБА_6 , 27.09.2022 згідно бойового розпорядження командира НОМЕР_2 ОМБР від 26.09.2022 року №795/КП/2 27.09.2022 старший сержант ОСОБА_6 виконував бойове завдання по проведенню наступальних дій в передмісті населеного пункту Лиман та зник безвісти в ході проведення штурмової операції. Пошук військовослужбовця результатів не дав.

До матеріалів долучені пояснення двох військовослужбовців, які також були задіяні у проведенні штурмової операції. Останні повідомили про те, що в ході проведення штурмових дій у темну пору часу почався щільний обстріл із ствольної артилерії. Після проведення штурмових дій було виявлено відсутність двох солдатів, серед яких був ОСОБА_6 .. Наступного дня були організовані пошукові дії, але вони результату не дали.

20.03.2023 року наказом командира в/ч НОМЕР_1 №1308 були затверджені результати службового розслідування по факту безвісного зникнення ОСОБА_6 , а саме було прийнято рішення:

- службове розслідування вважати завершеним;

- вважати старшого сержанта ОСОБА_6 таким, що зник безвісти з 27.09.2022 в районі населеного пункту Лиман Донецької області під час виконання бойового завдання по відбиттю збройної агресії російської федерації.

11 жовтня 2022 року Охтирським районним відділом поліції ГУНП в Сумській області за заявою ОСОБА_1 по вказаному факту зареєстровано кримінальне провадження №0000498, правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.

Відділ поліції №3 Краматорського районного управління поліції листом від 08.08.2025 року за вих. №26аз/204/01-2025 повідомив про те, що досудове розслідування кримінального провадження триває, були скеровані відповідні запити до відповідних установ з метою отримання інформації, яка стосується обставин факту зникнення безвісті військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_6 . Також було повідомлено, що місцезнаходження ОСОБА_6 не встановлено.

Відповідно до інформації, отриманої від Управління з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин МВС України (вих. 356309/30-2025 від 27.08.2025) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , значиться як такий що зник на території бойових дій.

Державне підприємство Український національний центр розбудови миру міністерства розвитку громад та територій України листом від 23.07.2025 року за вих. №08-11/25112 повідомило про те, що відомості про перебування ОСОБА_6 у полоні - відсутні.

Командування Медичних сил Збройних Сил України листом від 11.07.2025 за вих. №510/12465 повідомила мого представника адвоката Єфіменко Л.І. про те, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 25.19.2022 року за медичною допомогою до закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України не звертався, на стаціонарному лікуванні не перебував.

Згідно інформації наданої Охтирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції згідно перевірки даних з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо державної реєстрації зміни прізвища та смерті ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_3 інформація відсутня.

Згідно інформації головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 у Базі даних не виявлено.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 12.09.2025 № 45, ОСОБА_6 має статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України» у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Надалі дія воєнного стану в Україні продовжувалася згідно з Указами Президента України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався та діє до цього часу.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Положеннями ст. 47 ЦК України визначено правові наслідки оголошення фізичної особи померлою, зокрема, правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

Згідно п. 13 постанови Пленуму Верхового Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим, у разі неможливості встановлення факту його смерті, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце за певний час та за певних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно з вимогами ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

З позовної заяви вбачається, що оголошення ОСОБА_6 померлим необхідне заявниці для отримання грошової допомоги, реалізації права на забезпечення по втраті годувальника та права на оформлення спадщини, таким чином від цього залежить виникнення її особистих та майнових прав.

Стосовно доводів Міністерства Оборони України про необхідність врахування позиції Великої палати Верховного Суду суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства розвитку громад та територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» № 376 від 28.02.2025 підтверджено, що на території м. Лиман, Лиманської міської територіальної громади активні бойові дії тривали з 01.10.2022 по 31.12.2022. Наразі воєнні дії на території 31.12.2022, не ведуться.

Велика Плата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 зазначила, що для з`ясування змісту припису речення другого частини другої статті 46 ЦК України «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» використовує телеологічний (цільовий) спосіб тлумачення норми права. Телеологічний (цільовий) спосіб тлумачення норм права зосереджується на цілі та призначенні законодавчого припису, враховуючи права й законні інтереси суб`єктів і суспільні інтереси.

Мета досліджуваної правової норми полягає у забезпеченні балансу між правовою визначеністю та захистом прав зниклої особи. З одного боку, законодавець хоче запобігти поспішному оголошенню особи померлою, оскільки це може спричинити значні правові наслідки, як-от відкриття спадщини. З іншого - потреба у відновленні правової визначеності стає особливо актуальною у випадках зникнення в умовах активних бойових дій, коли значно зростає ризик загибелі.

Правова мета встановлення спеціальних строків полягає в тому, що визначені частиною другою статті 46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій. Дворічний або шестимісячний строки обумовлені тим, що в багатьох випадках під час воєнних дій, збройних конфліктів загибель або зникнення осіб відбувається в умовах невизначеності, на територіях, де тривають активні бойові дії, або в тимчасово окупованих регіонах, що ускладнює вирішення питання розшуку фізичної особи. І навіть за наявності цих строків очевидність щодо зникнення безвісти або загибелі особи може залишатися невідомою. Однак саме для розв`язання таких проблем і застосовуються юридичні фікції.

Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи.

Отже, визначені ст. 46 ЦК України строки спрямовані виключно на те, щоб запобігти ситуації, в якій передчасно буде визнано померлою особу, яка зникла в умовах невизначеності на територіях, де тривають активні бойові дії.

В даному випадку активні бойові дії на території, де безвісти зник ОСОБА_6 , не ведуться, і сплинуло понад 2 роки після їх припинення. У суду є достатні підстави для того щоб з надзвичайно великою вірогідністю вважати про те, що він є дійсно померлим (загиблим внаслідок бойових дій).

Відповідно до Рекомендації CM/Rec (2009) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо принципів, які стосуються осіб, зниклих безвісти, та презумпції смерті (прийнята Комітетом Міністрів Ради Європи 09 грудня 2009 року на 1073-му засіданні заступників міністрів), якщо обставини зникнення безвісти особи є такими, що дають підстави для висновку про ймовірність її загибелі, то для подання запиту бажано, щоб час, що минув з моменту зникнення або з моменту отримання останньої звістки про те, що особа жива, становив не більше одного року (пункт 2 принципу четвертого).

Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

В пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для оголошення ОСОБА_6 померлим внаслідок артилерійського обстрілу з боку підрозділів рф ІНФОРМАЦІЯ_1 в населеному пункті у передмісті населеного пункту Лиман Донецької області. У інший спосіб заявниця позбавлена можливості зареєструвати смерть сина у Охтирському відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, оскільки їй необхідно пред`явити документ, який був би законною підставою для проведення відповідної державної реєстрації.

Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, оскільки вони є обґрунтованими, відповідають наявним у справі доказам та ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що згідно ст. 309 ЦПК України та ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Суд також наголошує, що відповідно до приписів ст. 48 ЦК України, в разі подальшого з`явлення особи, яку оголошено померлою, її цивільний стан поновлюється разом з правами цієї особи, які належали їй на момент оголошення її померлою.

Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Державна реєстрація смерті особи, оголошеної судом померлою, проводиться за рішенням суду, надісланим судом відділу державної реєстрації актів цивільного стану, після набрання ним законної сили або за заявою осіб, що були заявниками при розгляді судом справи, чи спадкоємців померлого (пункти 6 та 9 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5).

Частиною 7 ст. 294 ЦПК України передбачено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, у зв`язку з чим суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 46, 47 ЦК України, ст. ст. 4,5, 10, 263-265, 294, 308,309 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою задовольнити.

Оголосити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця с. Мала Павлівка, Охтирського району, Сумської області, померлим.

Датою смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця с. Мала Павлівка, Охтирського району, Сумської області, вважати ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Місцем смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця с. Мала Павлівка, Охтирського району, Сумської області, вважати м. Лиман, Краматорського р-ну., Донецької обл.

Смерть ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця с. Мала Павлівка, Охтирського району, Сумської області, пов`язана із захистом Батьківщини, участю у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, у складі військової частини НОМЕР_1 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Р.В.Сидоренко

Присяжні: В.В.Кузнєцова

І.М. Коваленко