Справа № 390/1359/25
Номер провадження 2/404/2582/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року Фортечний районний суд міста Кропивницького в складі:

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Коцюбі Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» звернувся до Кропивницького районного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» заборгованість за кредитним договором № 16.07.2020- 010001051 від 16 липня 2020 року у розмірі 10 200 грн., суму понесених позивачем судових витрат у розмірі 8422,40 грн., що складається з судового збору у розмірі 2 422,40 грн., а також 6000 грн. витрат на правничу допомогу.

У обґрунтування позовних вимог посилався на те, що між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» укладено договір факторингу № СЦ-060824-13 від 06 серпня 2024 року, згідно якого ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 .

16 липня 2020 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) № 16.07.2020-010001051, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит у розмірі 6 000 грн., з первинним строком на 14 календарних днів, за процентною ставкою у розмірі 28%.

Кредитором виконано свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі.

Позичальник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 29 травня 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 10200 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 6 000 грн. та за відсотками 4200 грн.

На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав та інтересів ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР», в зв`язку з чим останні вимушені з даним позовом звернутися до суду.

Ухвалою судді Кропивницького районного суду Кіровоградської області від 18 червня 2025 року цивільну справу передано на розгляд Фортечного районного суду міста Кропивницького.

22 липня 2025 року ухвалою судді відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін.

Відповідач, через свого представника адвоката Майнард Н.О., 03 вересня 2025 року надала до суду письмовий відзив на позов, в якому вимоги позивача, викладені у позовній заяві, не визнає з наступних підстав.

Зазначено, що «НОВИЙ КОЛЕКТОР» не надало повних, достовірних та без запечених доказів наявності у нього права вимагати від ОСОБА_1 оплати заборгованість у розмірі 10 200,00 грн., оскільки вона сформована на підставі даних (паспорт, фото, РНОКПП, номер телефону, підпис та ін.), які сталі відомі ТОВ «Споживчий центр» за іншим договором - № 27.09.2019-100004000 від 27 вересня 2019 р., який був пролонгований до 14 жовтня 2019 р., і повністю погашений. Жодних інших кредитних договорів із ТОВ «Споживчий центр», в тому числі в електронному вигляді відповідач не укладала і їх існування заперечує. Таки дії, на її думку, носять ознаки шахрайських дій, про що вона повідомляла представникам ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» у телефонних розмовах, із чим вона звернулася із заявою до Національної Поліції.

Крім того, досліджуючи «Заяву позичальника про перекредитування/зарахування» від 16 липня 2020 та Пропозицію про укладання кредитного договору (Оферта) без дати та номеру, які на думку позивача є доказами укладання кредитного договору, вважає за необхідне зазначити, що неприпустимим із точки зору захисту прав споживача фінансових послуг - відповідача у цій справі є як визначення умовами п. 10 Пропозицію про укладання кредитного договору (Оферта) між Акціонерним товариством ТОВ «Споживчий цент» та ОСОБА_1 щодо підсудності спорів третейському суду та зміні підсудності, так саме і вибіркове застосування позивачем цих пунктів кредитних угод є неприпустимим.

Правонаступництво у даній справі шляхом заміни Клієнта на Фактора свідомо виключає із числа учасників справи ТОВ «Споживчий центр» , що унеможливить доведення позивачем факту безгрошовості договору позики. Наведене доводить, що в результаті укладення договору факторингу від 06 серпня 2024 від ТОВ «Споживчий центр» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» перейшли не всі права та обов`язки відносно предмету спору у даній справі (часткове правонаступництво), що виключає можливість застосування судом ст. 55 ЦПК України, як правової підстави для заміни позивача, оскільки при частковому правонаступництві матеріальне визначає процесуальне.

До того ж, п. 2.6. договору новий кредитор зобов`язаний належним чином, повідомити боржників про зміну первісного кредитора на нового кредитора.

Станом на дату подання позову умовний боржник (відповідач) ніяких повідомлень не отримувала, в тому числі СМС, як на це вказується у тесті позовної заяви.

Як видно з поданих стороною позивача доказів, ТОВ «Новий Колектор» не надало суду будь-якого доказу направлення такого СМС повідомлення.

Крім того, та обставина, що зазначеним товариством укладений договір відступлення права вимоги (факторингу) сама по собі не доводить наявність богу між відповідачем та позивачем, оскільки участь у судовій справі та наступне примусове стягнення заборгованості являється лиш одним з багатьох можливих способів реалізації особою своїх прав та законних при укладенні подібних договорів.

Довідка про розмір простроченої заборгованості за кредитним договором № 16.07.2020- 010001051 від 16 липня 2020 р. ОСОБА_1 станом на 29 травня 2025 р. із невизначеною датою початку розрахунку на суму 10200 грн., та картка субконто конрагенти договори 6.07.2020-12.05.2025 не є належними та допустимими доказами як перерахування коштів на користь відповідача, так і непогашення заборгованості на дату складання позову. Крім того, із вказаних документів не вбачається можливості суду перевірити, а споживача послуг, спростувати застосування Банком Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (далі - Закон № 3498-ІХ), яким внесені зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп. 6 п. 5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та визначення моменту початку порушення права Позивача та глибини заборгованості із урахуванням умов договору.

Представник відповідача не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

У стягненні витрат на правничу допомогу просила відмовити, оскільки формування позову та доданих до нього документу відбувалось в автоматичному режимі і не несе ознак витрат часу представника позивача на збір і формування додатків до позовної заяви (створення розрахунку позову, подання запитів, розшук боржника, тощо), направлення її на адресу відповідача, тощо.

У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві вказав, що просить проводити розгляд справи без участі представника позивача та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Просив позов задовольнити повністю з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач та її представник у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, приходить до наступного висновку з таких підстав.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Між ТОВ «Споживчий центр», правонаступником якого є ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» та ОСОБА_1 16 липня 2020 року укладено кредитний договір (оферти) № 16.07.2020-010001051 шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 6 000 грн., що підтверджується довідкою субконто (виписка), строк користування кредитом за умовою «Короткий кредит»: 14 календарних днів з дати отримання; строк користування кредитом за умовою «Довгий кредит»: 28 календарних днів з дати отримання. Проценти за умовою «Короткий кредит»: 1 680 грн., що становить 28% в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка); проценти за умовою «Довгий кредит»: 4 200 грн., що становить 70% в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка).

Графік платежів за умовою «Короткий кредит»: сума кредиту 6 000 грн. та проценти 1 680 грн. сплачуються до 30 липня 2020 включно; графік платежів за умовою «Довгий кредит»: сума кредиту 6 000 грн. та проценти 4 200 грн. сплачуються до 13 серпня 2020 включно.

Позичальник обирає умову «Короткий кредит» шляхом здійснення дій - повернення кредиту у дату, вказану в Графіку платежів за умовою «Короткий кредит» та сплати вищевказаних процентів за користування кредитом (проценти) за умовою «Короткий кредит».

Сторони погоджуються, що при нездійсненні позичальником вказаних дій кредит вважається отриманим за умовою «Довгий кредит», а позичальник зобов`язаний повернути кредит у дату, вказану в графіку платежів за умовою «Довгий кредит» та сплатити вищевказані проценти за користування кредитом (проценти) за умовою «Довгий кредит».

Згідно п. 1.1. договору за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 1.2. встановлено, що кредит надається для використання позичальником на будь-які законні цілі, включаючи перекредитування, підприємницьку, незалежну професійну діяльність або виконання обов`язків найманого працівника.

Сторони погодились, що кредит за даним договором не є споживчим, а даний договір не є договором про надання споживчого кредиту.

Відповідно до п.1.3. договору протягом 3 робочих днів з дати прийняття пропозиції позичальником кредитодавець надає позичальнику кредит на наступних умовах: сума кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту - фінансовий кредит; строк, на який надається кредит, встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; проценти за користування кредитом (проценти) встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; графік платежів встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору.

Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності (п.2.1 договору).

Днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитора, а днем погашення кредиту день зарахування коштів на поточний рахунок кредитора, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитора.

У випадку перерахування коштів позичальником на поточний рахунок кредитора, позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку користування кредитом (п. 2.4 договору).

Відповідно до п.п. «а» п. 4.1. договору позичальник зобов`язався використати кредит на зазначені в договорі цілі і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування шляхом внесення в касу кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора до дати, вказаній у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти.

У разі несплати кредиту та/або процентів у встановлені договором терміни/ строки, сума зобов`язань по погашенню кредиту та/або процентів з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою. У разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та несплати нарахованих процентів до позичальника може бути застосована неустойка згідно п.5.4. кредитного договору (п.7.1 договору).

Відповідно до заявки від 16 липня 2020 р. кредитодавцем надано позичальнику кредит у розмірі 6 000 грн. з первинним строком на 14 днів, а відповідачем отримано кредитні кошти у розмірі 6 000 грн. Отже, кредитором виконано свої зобов`язання за договором в повному обсязі.

В свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 29 травня 2025р. утворилась заборгованість у розмірі 10 200 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту становить 6 000 грн. та за відсотками 4 200 грн.

Між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» укладено договір факторингу № СЦ-060824-13 від 06 серпня 2024 року.

Так, відповідно до п. 5.1.1 зазначеного договору факторингу фактор має право набувати право вимоги до боржника на всі суми, відступлені йому клієнтом, згідно цього договору.

Відповідно до п.п.2.4., 2.5. зазначеного договору факторингу, сторони домовилися, що право вимоги за кредитним договором вважається відступленим клієнтом факторові з моменту підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі переліку (додаток 1).

Після підписання акту приймання - передачі Переліку до фактора переходять вci права та обов`язки клієнта, як сторони, якi виникли на пiдставi кредитного договору в обсязi i на умовах, що iснують на момент укладення цього договору.

На виконання умов зазначеного договору укладено реєстр № 1, згідно з яким відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 16.07.2020- 010001051 від 16 липня 2020 року на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником за яким являється ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

На підтвердження зазначеного надано витяг з реєстру прав вимог №1.

Позивачем 09 серпня 2024 р. на фінансовий номер телефону відповідача ОСОБА_1 , а саме НОМЕР_2 , було направлено СМС повідомлення наступного змісту: «Укладено договір факторингу № СЦ-060824-13 від 06 серпня 2024 р. Проведено відступлення права вимоги за кредитним договором 16.07.2020-010001051 від 16 липня 2020 р. Ваш новий кредитор ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР»: 43170298;01133; м. Київ; вул. Алмазова Генерала; буд.13; оф.601; 0-800-20-33- 20;; http://newcollector.com.ua/". Сплачувати необхідно в ТОВ«НОВИЙ КОЛЕКТОР».Статус доставки DELIVERED».

Станом на дату подання даної позовної заяви позивач є єдиним на належним кредитором за кредитним договором № 16.07.2020-010001051 від 16 липня 2020 року.

Кредитором виконано свої зобов`язання за Кредитним договором у повному обсязі.

Частиною першою статті 10 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт).

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону (ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті (ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Згідно п. 8.1 цей Договір набирає чинності з дати отримання Кредитором у інформаційній системі кредитора від Позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим Позичальником від Кредитора на номер телефону Позичальника, вказаний при реєстрації у інформаційній системі кредитора. Цей договір діє протягом 28 днів.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Судом установлено, що відповідачем електронним цифровим підписом підписано пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), з використанням одноразового ідентифікатора направленого. Заявку на отримання кредиту підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти, також подано копії паспорта і РНОКПП, зроблено особисте фото на запит установи, а отже акцептовано умови договору. Що також у свою чергу свідчить про неможливість отримання всіх зібраних документів та особистих даних , паролів доступу до електронного цифрового підпису невідомою особою.

Відповідно до п.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Позичальник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яку представник позивача просить стягнути з відповідача.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.

Відповідно до ч. 1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Позичальник згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики,стаття 1050 ЦК України зобов`язує його сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Судом установлено, що сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Також, приписами ст. 12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Виходячи з вище наведеного, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» підлягає стягненню заборгованість по кредиту на загальну суму 10 200 грн.

Також, на підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача надано, договір про надання правової допомоги, додаткові угоди, звіт про виконану роботу, платіжну інструкцію щодо переказу коштів за надання правової допомоги.

Частиною 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача, 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставах поданих сторонами доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд зробив висновок, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є не співмірним з обсягом наданих послуг адвоката. На думку суду, розмір таких витрат має бути відшкодовано у сумі 1 500 грн.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 76-81, 247, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» суму заборгованості за кредитним договором № 16.07.2020- 010001051 від 16 липня 2020 року у розмірі 10 200 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. та 1 500 грн. витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР», , адреса: 01133, м. Київ, Печерський район, вулиця Алмазова Генерала, буд.13, оф.601.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст судового рішення складено 18.12.2025 року.

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Н. Ю. Іванова