Провадження № 2/524/7586/25
У Х В А Л А

про повернення матеріалів справи на розгляд до іншого суду

29.12.2025 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Предоляк О.С., розглянувши матеріали позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

установив:

У вересні 2025 року ТОВ «Споживчий центр» звернулося до Автозаводського районного суду м.Кременчука з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 29.09.2025 року позовну заяву ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано на розгляд до Новобаварського районного суду міста Харкова за територіальною підсудністю.

Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 30.10.2025 року позовну заяву ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано на розгляд Автозаводського районного суду м. Кременчука.

Справа надійшла до Автозаводського районного суду м.Кременчука 24.12.2025 року.

Згідно протоколу розподілу справи між суддями від 24.12.2025 року справа передана в провадження судді Предоляк О.С.

Дослідивши матеріали позовної заяви приходжу до наступного висновку.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Статтею 27 ЦПК України визначено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до відповіді №1950430 від 30.10.2025 щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдино інформаційної системи соціальної сфери ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 26.08.2022 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді № 2178010 від 25.12.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 .

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої ним у постанові від 24.06.2024 у цивільній справі № 554/7669/21, реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

В абзаці 1 пункту 9 Правил встановлено, що відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - документи, до яких вносяться відомості про місце проживання), а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

В пункті 18 Правил наведений перелік документів, які подає особа або її представник для реєстрації місця проживання. Зокрема, документами, що підтверджують право на проживання в житлі, можуть бути: ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи.

Зняття з реєстрації місяця проживання передбачено пунктом 26 Правил, яким, крім іншого, визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, й інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів) (абзац 8 пункту 26 Правил).

Аналогічні положення визначені і Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265, який набрав чинності 14.03.2022.

У пункті 4 вказаного Порядку в чинній редакції передбачено, що особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Положення абзацу першого цього пункту не поширюються на осіб, адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) яких знаходиться на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації. Така особа може задекларувати/зареєструвати місце свого проживання без зняття з реєстрації місця свого попереднього проживання.

Результат аналізу змісту вказаних норм дозволяє зробити висновок, що особа може мати декілька місць проживання/перебування. Водночас законодавством визначено необхідність проведення реєстрації (декларування) місця проживання/перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором, в тому числі й на підставі договору оренди житлового приміщення.

Реєстрація (декларування) місця проживання/перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час вибору суду, якому підсудна справа.

Положення частини Цивільного процесуального Кодексу України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи - сторони у справі, якщо інше не передбачено законом.

Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності.

Отже в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення.

Відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що за територіальною підсудністю відноситься до Новобаварського районного суду міста Харкова.

Враховуючи вищевикладене, судом не встановлено обставин, які б давали можливість розгляду даної справи саме Автозаводським районним судом м. Кременчука.

Отже, з наведеного можна дійти висновку, що Новобаварський районний суд міста Харкова помилково направив дану цивільну справу до Автозаводського районного суду м.Кременчука.

На підставі вищевикладеного, приходжу до висновку, що матеріали цивільної справи за позовом ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, підлягають поверненню для розгляду за підсудністю до Новобаварського районного суду міста Харкова як помилково направлені до Автозаводського районного суду м.Кременчука.

Враховуючи, що дана справа направлена Новобаварським районним судом міста Харкова до Автозаводського районного суду міста Кременчука з порушенням правил, встановлених статтею 31 ЦПК України, направлення справи за належною підсудністю не може вважатися спором про підсудність.

Відповідно до пункту 1 частини 1статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 29.09.2025 року, яка набрала законної сили, позовну заяву ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано на розгляд до Новобаварського районного суду міста Харкова за територіальною підсудністю.

Відповідно до частини 1 статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Керуючись ст. ст. 27, 28, 31, 32, 187, 258, 259, 260, 261 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Матеріали цивільної справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - повернути на розгляд до Новобаварського районного суду міста Харкова за територіальною юрисдикцією (підсудністю), як помилково направлені.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: Олена Предоляк