Справа № 515/1624/25
Провадження № 2-о/515/2008/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Олійника К. І.,

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О. Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду у м. Татарбунари Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 , в особі свого представника ОСОБА_4 , звернувся до суду із заявою в якій просить встанови факт, що ОСОБА_1 є його дружиною.

Обґрунтовуючи заяву, зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_5 у м. Арциз Болградського району Одеської області. Після її смерті залишилась 1/4 частина квартири АДРЕСА_1 .

Заявник звернувся своєчасно до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Монастирліу О. П. з заявою про прийняття спадщини після смерті дружини. Нотаріусом була відкрита спадкова справа і йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 дружини ОСОБА_5 з причин того, що він не надав доказів родинних відносин з спадкодавцем, тобто з його дружиною і в свідоцтві про смерть прізвище дружини зазначено « ОСОБА_6 », а призвіще заявника в доданих документах зазначено « ОСОБА_7 ».

З свідоцтва про їхнє одруження серія НОМЕР_1 від 10 грудня 1975 р їхні після шлюбні прізвища записані на російській мові однакові, « ОСОБА_6 ».

Їхні прізвища в паспортах громадян СРСР були вказані також « ОСОБА_6 », а при видачі паспортів громадян України, заявнику було перекладено прізвище на українську мову як « ОСОБА_6 », а дружині було перекладено на українську мову як « ОСОБА_6 ». Таку помилку перенесли дружині у відповідність її паспорту і записали їй у свідоцтві про її смерть « ОСОБА_6 » замість правильного « ОСОБА_6 ».

При житті дружини помилку у написанні її прізвища можливо було б виправити на рівні паспортної служби, але після смерті дружини це вже зробити неможливо.

У заявника прізвище у паспорті записано « ОСОБА_6 », а у свідоцтві про смерть дружини, її прізвище записано « ОСОБА_6 » і таким чином заявник з своєю дружиною опинились «чужими людьми», а не як чоловік і дружина. Але він бажає прийняти спадщину після смерті дружини, як її чоловік і спадкоємець першої черги.

Оскільки заявник та ОСОБА_5 дійсно були дружиною та чоловіком, а визнати цей факт можливо лише в судовому порядку, вона звернулася до суду із вказаною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Рух справи

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 22 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду в порядку окремого провадження.

Витребувано від приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного округу Одеської облатсі Монастирліу О. П. копію спадкової справи щодо майна ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Арциз Болградського району Одеської області.

Аргументи, доводи, клопотання учасників справи

Представник заявника, адвокат Дімітренко В. Є., у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій підтримав доводи заяви та просив провести розгляд справи провести за його відсутності та відсутності заявника.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надала до суду заяву, в якій зазначила, що проти задоволення заяви не заперечує, просила справу розглянути за її відсутності.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

З копії паспорта гр. України серії НОМЕР_2 виданого Татарбунарським РВУМВС України в Одеській області 04 лютого 1998 року вбачається, що ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Новоселівка Саратського району Одеської області (а.с.4-6).

10 грудня 1975 року укладено шлюб між « ОСОБА_8 » та « ОСОБА_9 », згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 10 грудня 1975 року, виписаного російською мовою, про що зроблено актовий запис за № 116. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_6 » (а.с.7).

З копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_4 виданого Татарбунарським РВ ГУМВС України в Одеській області 19.04.2001 року (а.с.8) вбачається, що ОСОБА_5 (спадкодавець), народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Трудове Кілійського району Одеської області.

Згідно з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 10 лютого 2025 року, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Арциз Болградського району Одеської області (а.с.10).

У документі, що підтверджує право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_2 «Свидетельство о праве личной собствености на жилой дом» від 02 березня 1994 року прізвища спадкодавця записано, як ОСОБА_5 (а.с.11).

Копією технічного паспорту на квартиру, у якому наявні посилання на документ про право власності, підтверджується, що власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с.12-14).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 12 жовтня 1976 року, виписаного російською мовою, батьками « ОСОБА_10 » є « ОСОБА_8 » та « ОСОБА_11 » (а.с. 15).

13 лютого 2025 року постановою приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Монастирліу О. П. відмовлено ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 (а.с.17).

Згідно з копією спадкової справи № 18/2025 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , заведеної 13 лютого 2025 року приватним нотаріуса Білгород-Дністровського нотаріального округу Одеської області Монастирліу О. П. спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 . Є: чоловік ОСОБА_1 та донька ОСОБА_3 . Інші спадкоємці відсутні (а.с.28-43).

Мотивувальна частина

Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Вивчивши доводи заяви, а також дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав на підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч. 2 статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника тощо.

За загальним правилом, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року, тощо.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).

Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, серед іншого, повинно бути зазначено докази, що підтверджують факт.

Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Юридичні факти це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Закон надає юрисдикції суду встановлювати факти, що мають юридичне значення, але при певних умовах: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відмовити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину пов`язана виключно з тим, що у поданих заявником документах його прізвище та прізвище його померлої дружини не співпадає: « ОСОБА_6 » - « ОСОБА_6 ».

Дружина чи чоловік також мають право на спадкування у разі смерті одного з подружжя, однак такі члени сім`ї не перебувають у кровному спорідненні. Встановлення факту родинних відносин між такими особами чинним законодавством не передбачено. Для них може мати правове значення встановлення факту реєстрації шлюбу чи факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у відповідних випадках. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 липня 2018 року у справі № 737/120/18 про те, що в порядку окремого провадження може бути встановлений факт родинних відносин лише між кровно спорідненими родичами, а не між чоловіком та дружиною.

Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Висновки за результатами розгляду справи

Приймаючи до уваги, що зібрані у справі докази у своїй сукупності свідчать про обставини існування подружніх відносин між заявником ОСОБА_1 та померлою ОСОБА_5 , а також те, що встановлення юридичного факту має значення для захисту спрадкових прав та інтересів заявника, оскільки останній позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити вказаний факт з метою отримання спадщини, розбіжності щодо написання прізвища померлої дружини іншим шляхом виправити неможливо, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви та встановлення факту того, що ОСОБА_1 є чоловіком ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-80, 258-259, 263-265, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника (РНОКПП) НОМЕР_7 , є чоловіком ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Арциз Болградського району Одеської області.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К. І. Олійник