Справа № 646/8649/24
Провадження № 2/638/1363/25
18 грудня 2025 року м. Харків
Шевченківський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Смирнова В.А.
за участі секретаря судового засідання Євженко О.Ю.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про скасування рішення про державну реєстрацію речового права, третя особа Департамент реєстрації Харківської міської ради, -
06 серпня 2024 року ОСОБА_2 звернулася до Червонозаводського районного суду міста Харкова з позовом до ОСОБА_3 про скасування рішення про державну реєстрацію речового права, третя особа Департамент реєстрації Харківської міської ради.
Позов обґрунтований тим, що між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, за яким позивач отримала кошти у сумі 226 800 грн. В забезпечення зобов`язання між сторонами укладений договір іпотеки, за яким позивач передає в іпотеку нерухоме майно квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Договір іпотеки містить застереження щодо задоволення вимог іпотекодержателя. Позивач вважає, що відповідач порушив порядок набуття права власності на предмет іпотеки, зокрема, позивач не отримувала цінних листів від відповідача з письмовими вимогами про усунення порушень за договором позики. Крім того, позивач вказує, що вона виїхала за кордон, у зв`язку із повномасштабним вторгненням рф проти України, а тому з об`єктивних причин вона не могла отримати будь-які повідомлення, надісланих на адресу реєстрації її місця проживання. Також зазначає, що відповідач була повідомлена про вимушений переїзд позивача. На думку позивача, відповідно доЗакону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Верховна Рада України постановила розділ VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» доповнити пунктом 5-2 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону» відповідач не мала права в період дії воєнного стану для початку процедури набуття права власності на предмет іпотеки, а мав почекати закінчення воєнного стану.
До зазначеного листа долучені витребувані матеріали від Департаменту реєстрації Харківської міської ради, які надійшли на виконання ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.07.2024.
Ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 12 серпня 2024 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про скасування рішення про державну реєстрацію речового права, третя особа Департамент реєстрації Харківської міської ради передано за підсудністю до Дзержинського районного суду м. Харкова.
Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова (після перейменування Шевченківський районний суд м. Харкова) від 09 вересня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначити підготовче засідання.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Харкова від 02 жовтня 2025 рокузакрито підготовче провадження по цивільній справі та справу призначено до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, зазначені у позовній заяві та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
У судове засідання відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності не подав.
У судове засідання представник третьої особи, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.
Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ухвали суду від 18 грудня 2025 року, враховуючи наявність в матеріалах справи достатніх даних про права і взаємовідносини сторін та належне повідомлення відповідачки про дату, час і місце судового засідання, суд вирішує слухати справу за відсутності ОСОБА_5 , та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 08.05.2020 між ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 укладено договір позики, який сторонами власноручно підписаний.
Відповідно до п. 1 Договору позики позикодавець передав у власність позичальника кошти у вигляді в натурі та на суму 226 800 гривень, а позичальник прийняла їх і зобов`язується повернути позикодавцю 226 800 гривень не пізніше 08 травня 2023 року (частинами).
Згідно з п. 2.3, 2.5 Договору позики позичальник стверджує наступне: «я розумію та згодна з тим, що мої зобов`язання за цим Договором при простроченні повернення позики можуть бути виконанні в тому числі й зверненням стягнення на належну мені квартиру АДРЕСА_2 , як на предмет іпотеки в забезпечення моїх зобов`язань за цим договором; я згодна з тим, що будь-яка кореспонденція на моє ім`я має надсилатися на зазначену в цьому Договорі адресу місця проживання цінним листом з повідомленням про вручення. Така кореспонденція має вважатися отриманою мною в день її надходження на поштове відділення, що обслуговує цю адресу, незалежно від того, чи отримала я її. Достатнім доказом отримання мною кореспонденції від Позикодавця має сприйматися будь який поштовий документ, що підтвердить її надходження до зазначеного поштового відділення. А поштовий документ, згідно якого я не проживаю за цією адресою або який повернувся з відміткою «За закінченням строку зберігання». має сприйматися - крім того - достатнім доказом моєї відмови від виконання зобов?язань за цим Договором, невиконання вимоги про дострокове повернення всієї позики та виникнення у Позикодавця права дострокового повернення всієї позики».
08.05.2020 між ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір, який сторонами власноручно підписаний. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Богданович А.О. та зареєстрований в реєстрі за №612.
Іпотекодержатель здобуває право звернення стягнення на предмет іпотеки при простроченні Іпотекодавцем сплати боргу за договором позики, в забезпечення виконання якої укладається цей договір. Сторони дійшли згоди, що будь-яка кореспонденція на ім?я боржника має надсилатися цінними листами з повідомленнями про вручення на зазначену в цьому Договорі та договорі позики адресу місця реєстрації листом з повідомленням. Така кореспонденція має вважатися отриманою Іпотекодавцем (боржником) в день її надходження на поштове відділення, що обслуговує дім за цією адресою, незалежно від того, чи отримав Іпотекодавець її особисто, та незалежно від причин неотримання особисто. Так, достатнім доказом отримання кореспонденції від іпотекодержателя та/або від нотаріуса має сприйматися будь-який поштовий документ, що підтвердить її надходження до зазначеного поштового відділення. А поштовий документ, згідно з яким іпотекодавець, боржник не проживає за зазначеною вище адресою або який повернувся з відміткою «За закінченням строку зберігання», має сприйматися - крім того - достатнім доказом: відмови іпотекодавця, боржника від виконання зобов?язань за цим договором, невиконання вимоги про дострокове повернення всієї позики та виникнення у кредитора права дострокового повернення всієї позики і права звернення стягнення на майно, заставлене іпотекодавцем у забезпечення виконання зобов?язань за договором позики. За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення в повному обсязі згідно зі ст.7 Закону України «Про іпотеку», включаючи сплату усіх процентів, відшкодування збитків завданих порушенням зобов?язання, необхідних витрат на утримання предмета іпотеки, а також витрат, пов?язаних з продажем предмета іпотеки (п. 9 Іпотечного договору).
Відповідно до п. 12 Застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя: у випадку невиконання Іпотекодавцем письмової вимоги Іпотекодержателя про усунення порушення зобов`язання за цим Договором та/або Договором позики у встановлений Іпотекодержателем строк, таку вимогу Іпотекодержатель може задовольнити за рахунок предмету іпотеки, що є предметом цього Договору. Цим застереженням відповідно до Закону сторони домовились визначити такі можливі способи звернення стягнення на предмет іпотеки: набуття права власності на предмет іпотеки Іпотекодержателем. Підписанням Договору Іпотекодавець засвідчує, що він надає Іпотекодержателю згоду про набуття права власності на предмет іпотеки до Іпотекодержателя за власним одноосібним рішенням Іпотекодержателя набути предмет іпотеки у власність. Іпотекодавець підписанням Договору засвідчує, що наявність будь-яких інших документів, крім цього Договору, для реєстрації права власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки не вимагається. Цей договір є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб?єктом оціночної діяльності; продажу предмету іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом, на підставі договору купівлі продажу у порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку», для чого Іпотекодавець шляхом підписанні цього Договору надає Іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною, яка встановлена за згодою між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем на момент укладання Договору, або на підставі оцінки майна суб?єктом оціночної діяльності, та на умовах, визначених на власний розсуд Іпотекодержателя і здійснити всі необхідні дії. Право вибору способу задоволення вимог Іпотекодержателя, серед перелічених пунктом договору, належить Іпотекодержателю. Визначені Договором способи задоволення вимов Іпотекодержателя не перешкоджають укладанню окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя або застосувати інші встановлені Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. У разі набуття Іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки або у разі продажу Іпотекодержателем предмету іпотеки, всі мешканці зобов?язані звільнити предмет іпотеки протягом одного місяця.
Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 22.10.2003, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , відповідно до якого гр. ОСОБА_7 продала, а гр. ОСОБА_2 купила квартиру АДРЕСА_2 .
Так, ОСОБА_3 двічі направляла на адресу: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 рекомендованим повідомленням вимогу про усунення порушення виконання зобов`язань з повернення боргу за Договором позики, з викладом змісту порушеного зобов?язання та вимогою про дострокове повернення всієї суми неповернутої частини позики на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України в тридцятиденний строк - з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки в разі її невиконання (на виконання вимог норми ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку»), а також з Вимогою про добровільне звільнення предмета іпотеки (згідно ст. 40 Закону України «Про іпотеку»), відповідно до якої вимагала сплатити їй борг за Договором позики від 08 травня 2020 року у визначеному нею станом на дату складання і надіслання цієї Вимоги 15 червня 2021 року розмірі в сумі 274 145 (двісті сімдесят чотири тисячі сто сорок п?ять) грн. 10 коп.; повідомити ОСОБА_3 зручні для ОСОБА_2 час і місце - або інший спосіб сплати їй боргу за зазначеною в реквізитах цієї Вимоги її поштовою адресою; не зволікати із розглядом цієї Вимоги і виконати її в як найкоротший термін - або направити свої обґрунтовані заперечення проти неї з посиланням на докази щодо кожної наведеної в таких запереченнях обставини та/або докази виконання зобов?язань переді нею в розмірі, більшому, аніж це зазначено в цій Вимозі. Крім того, у вимозі повідомила про те, що в разі невиконання ОСОБА_2 викладених у вимозі вимог добровільно, ОСОБА_3 буде вимушена розпочати процедуру звернення стягнення на заставлене за Іпотечним договором майно.
Згідно з довідкою іпотекодержателя за Іпотечним договором, 08.05.2020 року посвідченим ПН ХМНО Богданович А. О. за № 612, що містить відомості про суму боргу за основним зобов?язанням станом на дату не раніше трьох днів до подання документів для проведення державної реєстрації та відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб?єктом оціночної діяльності станом на дату не раніше 90 днів до подання документів для проведення державної реєстрації від 07.11.2022, наданої ОСОБА_3 до Департаменту реєстрації Харківської міської ради загальна сума боргу за основним зобов?язанням, забезпеченим Іпотечним до говором, 08.05.2020 року посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Богданович А. О. 34 реєстровим № 612, дорівнює: 170 100 грн. 00 коп. (неповернута частина позичених коштів) 46 714 грн. 15 коп. (проценти за користування позикою) + 40 143 грн. 60 коп. (інфляційне збільшення боргу) + 7 116 грн. 24 коп. (три проценти річних) + 1 766 898 грн. 00 коп. (неустойка) + 56 700 грн. 00 коп. (штраф) = 2 087 671 (два мільйони вісімдесят сім тисячі шістсот сімдесят одна) грн. 99 коп. При цьому, згідно до Висновку про ринкову вартість квартири суб?єкта оціночної діяльності ТОВ «Консалтинг Експертиза» (сертифікат суб?єкта оціночної діяльності № 407/2022, виданий ФДМУ 09.08.2022 року) від 19 вересня 2022 року, вартість квартири АДРЕСА_2 , визначена оціновачем ОСОБА_8 (квал. свід. МФ № 14 від 01.07.2017 року; посвідч. про підвищ. кваліф. МФ № 3689-ПК від 17.06.2021 року), становить 633 593 (шістсот тридцять три тисячі п?ятсот дев?яносто три) грн.00 коп.
25.11.2022 вирішено провести державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна на квартиру, що розташований АДРЕСА_1 , за суб?єктом: ОСОБА_3 , податковий номер/серія, номер паспорта/ НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , що підтверджується рішенням державного реєстратора Гвоздович А.І., Департамент реєстрації ХМР, Харківська обл. № 65579105 від 25.11.2022.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухому майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.01.2023 власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_3 , підстава для внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 65579105 від 25.11.2022 12:59:30, Гвоздович Аліна Ігорівна, Департамент реєстрації Харківської міської ради, Харківська обл.; підстава для державної реєстрації: іпотечний договір, серія та номер: 612, виданий 08.05.2020, видавник: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Богданович А.О.; поштове відправлення (завірена копія), серія та номер: б/н, виданий 09.02.2022, видавник: ОСОБА_3 ; звіт з незалежної оцінки майна, серія та номер: б/н, виданий 19.09.2022, видавник: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОНСАЛТИНГ ЕКСПЕРТИЗА"; поштове відправлення (завірена копія), серія та номер: б/н, виданий 15.06.2021, видавник: ОСОБА_3 ; довідка іпотекодержателя, серія та номер: б/н, виданий 07.11.2022, видавник: ОСОБА_3 ; вимога про усунення порушення (завірена копія), серія та номер: б/н, виданий 15.06.2021, видавник: ОСОБА_3 .
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Згідно ч. 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для його виконання сторонами.
Зі змісту ст. 1046 ЦК України, випливає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Стаття 572 ЦК України передбачає, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Відповідно до ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, а також застава об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості. Подільний об`єкт незавершеного будівництва може бути переданий в іпотеку лише у випадках, визначених законом.
Стаття 1 Закону України «Про іпотеку» визначає, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Стаття 36 Закону України «Про іпотеку» передбачає право сторін іпотечного договору вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.
Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону.
Як встановлено судом, сторони домовилися, що Іпотекодержатель здобуває право звернення стягнення на предмет іпотеки при простроченні Іпотекодавцем сплати боргу за договором позики, в забезпечення виконання якої укладається цей договір. Сторони дійшли згоди, що будь-яка кореспонденція на ім?я боржника має надсилатися цінними листами з повідомленнями про вручення на зазначену в цьому Договорі та договорі позики адресу місця реєстрації листом з повідомленням (адресою реєстрації місця проживання ОСОБА_9 у Іпотечному договорі та договорі позика зазначено АДРЕСА_1 ). Така кореспонденція має вважатися отриманою Іпотекодавцем (боржником) в день її надходження на поштове відділення, що обслуговує дім за цією адресою, незалежно від того, чи отримав Іпотекодавець її особисто, та незалежно від причин неотримання особисто. Так, достатнім доказом отримання кореспонденції від іпотекодержателя та/або від нотаріуса має сприйматися будь-який поштовий документ, що підтвердить її надходження до зазначеного поштового відділення. А поштовий документ, згідно з яким іпотекодавець, боржник не проживає за зазначеною вище адресою або який повернувся з відміткою «За закінченням строку зберігання», має сприйматися - крім того - достатнім доказом: відмови іпотекодавця, боржника від виконання зобов?язань за цим договором, невиконання вимоги про дострокове повернення всієї позики та виникнення у кредитора права дострокового повернення всієї позики і права звернення стягнення на майно, заставлене іпотекодавцем у забезпечення виконання зобов?язань за договором позики. За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення в повному обсязі згідно зі ст.7 Закону України «Про іпотеку», включаючи сплату усіх процентів, відшкодування збитків завданих порушенням зобов?язання, необхідних витрат на утримання предмета іпотеки, а також витрат, пов?язаних з продажем предмета іпотеки
Крім цього, у п. 12 Договору Іпотеки узгоджено застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, відповідно до якого у випадку невиконання Іпотекодавцем письмової вимоги Іпотекодержателя про усунення порушення зобов`язання за цим Договором та/або Договором позики у встановлений Іпотекодержателем строк, таку вимогу Іпотекодержатель може задовольнити за рахунок предмету іпотеки, що є предметом цього Договору. Цим застереженням відповідно до Закону сторони домовились визначити такі можливі способи звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, набуття права власності на предмет іпотеки Іпотекодержателем. Підписанням Договору Іпотекодавець засвідчує, що він надає Іпотекодержателю згоду про набуття права власності на предмет іпотеки до Іпотекодержателя за власним одноосібним рішенням Іпотекодержателя набути предмет іпотеки у власність.
За приписами ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.
На виконання пунктів 9,12 Іпотечного договору та вимог ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», відповідач двічі 15.06.2021 та 09.02.2022 направляв позивачу на адресу реєстрації останньої, яка також зазначена у договорах позики та іпотеки вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання з вимогою усунути порушення зобов`язань за договором позики від 08.05.2020. Водночас відповідач попередив позивача про те, що в разі невиконання ОСОБА_2 викладених у вимозі вимог добровільно, ОСОБА_3 буде вимушена розпочати процедуру звернення стягнення на заставлене за Іпотечним договором майно.
Вказані вимоги про усунення порушень були надіслані позивачу рекомендованими листами та були повернуті відповідачу без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до п. 9 Іпотечного договору є достатнім доказом відмови позивача від виконання зобов?язань за договором, невиконання вимоги про дострокове повернення всієї позики та виникнення у відповідача права дострокового повернення всієї позики і права звернення стягнення на майно, заставлене позивачем у забезпечення виконання зобов?язань за договором позики від 08.05.2020.
З наведеного вбачається, що відповідачем ОСОБА_3 виконано умови 9, 12 Іпотечного, а також вимоги ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» щодо надіслання іпотекодавцю, боржнику письмової вимоги про усунення порушення.
Доводи позивача про те, що вона не отримувала жодних листів з вимогою про усунення порушень зобов`язання з об`єктивних причин, а саме виїзд за кордон, про що була повідомлена відповідач суд відхиляє, у зв`язку з тим, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження належного повідомлення відповідача про зміну місця проживання.
Частина восьма статті 36 Закону України «Про іпотеку» передбачає , що завершенням позасудового врегулювання є державна реєстрація права власності (спеціального майнового права) на всі предмети іпотеки, що виступають забезпеченням за основним зобов`язанням: за іпотекодержателем (якщо звернено стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття його у власність (набуття спеціального майнового права) іпотекодержателем); за покупцем (якщо звернено стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу іпотекодержателем третій особі).
Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності (спеціального майнового права) іпотекодержателя на нерухоме майно (об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості), яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.
Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Право власності (спеціальне майнове право) іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності (спеціального майнового права) іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі.
Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.
Іншими документами є документи передбачені Порядком від 25.12.2015 № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (надалі Порядок №1127).
У пункті 61 Порядку №1127 міститься перелік документів на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, набуття права оренди земельної ділянки, права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) чи права користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій).
Для державної реєстрації права власності на Предмет іпотеки на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку», відповідач керуючись вимогами п. 61 Порядку №1127, надав державному реєстратору наступні документи: іпотечний договір від 08.05.2020; вимогу про усунення порушення усунення порушення виконання зобов`язань з повернення боргу за Договором позики, з викладом змісту порушеного зобов?язання та вимогою про дострокове повернення всієї суми неповернутої частини позики на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України в тридцятиденний строк - з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки в разі її невиконання (на виконання вимог норми ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку»), а також з Вимогою про добровільне звільнення предмета іпотеки (згідно ст. 40 Закону України «Про іпотеку»), з доказами її направлення та повернення за закінченням строку зберігання (п.61 Порядку №1127 «засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення»); довідку іпотекодержателя за Іпотечним договором, 08.05.2020 року посвідченим ПН ХМНО Богданович А. О. за № 612, що містить відомості про суму боргу за основним зобов?язанням станом на дату не раніше трьох днів до подання документів для проведення державної реєстрації та відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб?єктом оціночної діяльності станом на дату не раніше 90 днів до подання документів для проведення державної реєстрації; відомості про вартість предмета іпотеки; звіт з незалежної оцінки майна: двокімнатна квартира, загальною площею 33,4 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 власником якої є ОСОБА_2 .
Щодо доводів позивача, що відповідач не мала права в період дії воєнного стану для початку процедури набуття права власності на предмет іпотеки, а мала почекати закінчення воєнного стану, у зв`язку із зупиненням дії статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), суд зазначає наступне.
Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Верховна Рада України постановила розділ VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» доповнити пунктом 5-2 такого змісту: «5-2. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону».
Так, відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (п. 1-1 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування»).
Суд приходить висновку, що п. 5-2 розділу VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» поширюється виключно на нерухоме майно, що перебуває в іпотеці за споживчими кредитами і відповідно не поширюється на нерухоме майно, що перебуває в іпотеці за договорами позики.
Судом встановлено, що іпотечним договором забезпечено виконання зобов`язання саме за договором позики, а не за споживчим кредитом, а тому доводи позивача з цього приводу суд відхиляє.
Враховуючи викладене, позовні вимоги про скасування рішення державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради Гвоздович Аліни Ігорівни, індексний номер: 655579105 від 25.11.2022 12:59:30 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_3 та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис за № 48529998 від 07.11.2022 про право власності ОСОБА_3 на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_3 , не підлягають задоволенню.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, судові витрати на відповідача не покладаються.
Керуючись ст.ст. 4,5, 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд -
У задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про скасування рішення про державну реєстрацію речового права, третя особа Департамент реєстрації Харківської міської ради відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Реквізити учасників справи:
Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 .
Повний текст рішення складено та підписано 18.12.2025.
Суддя В.А. Смирнов