Справа № 367/8831/25
Провадження №2/367/5814/2025
22 грудня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді Горбачової Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь матеріали цивільної справи за позовом Комунально-побутового підприємства «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за отримані послуги з постачання теплової енергії,
Позивач Комунально-побутове підприємство «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за отримані послуги з постачання теплової енергії, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за отримані послуги з постачання теплової енергії в розмірі 147611,61 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач є комунальним підприємством, що створене Ірпінською міською радою для досягнення економічних та соціальних результатів, а саме забезпечення соціально-значущими потребами - послугами теплопостачання мешканців 4 (чотирьох) територіальних громад Бучанського району Київської області, в тому числі Гостомельської.
Відтак, позивачем, серед іншого, надаються послуги теплопостачання і до квартири АДРЕСА_1 , власниками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Вказує, що АДРЕСА_2 є багатоквартирним, опалення квартири АДРЕСА_3 здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку, які є його невід`ємною частиною. Система опалення квартири відноситься до інженерної системи будинку, як цілісного майнового комплексу, де всі стояки та внутрішні розподільчі мережі опалення гідравлічно ув`язані для забезпечення стабільної роботи внутрішньобудинкової системи загалом, що свідчить про те, що відповідачі отримують теплову енергію.
Зауважує, що послуги надаються позивачем в повному обсязі та належним чином. Рішення щодо відключення від мереж централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 , станом на дату звернення до суду, немає. Скарги якість наданої послуги від мешканців квартири АДРЕСА_1 не надходили. Відтак, відповідачі не відмовлялися від послуг в установленому порядку та використовують їх для задоволення власних потреб.
В свою чергу, за період з 01.10.2014 по 30.06.2025, за послуги з постачання теплової енергії відповідачам нараховано суму в розмірі 114611,76 грн. Частково отримані послуги оплачено в розмірі 5200,00 грн. Таким чином, станом на 01.07.2025 року залишок боргу відповідачів за надані послуги з теплопостачання становить 109411,76 грн.
Всі нарахування здійснювались відповідно до діючих на момент нарахування тарифів, затверджених органами місцевого самоврядування, а саме: рішеннями виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області від 12.10.2010 р. № 202, від 23.09.2016 р. № 202, від 31.10.2017 р. № 238, від 27.02.2018 р. № 40, від 13.11.2018 р. № 221/5, від 26.02.2019 р. № 28/8, рішеннями виконавчого комітету Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області від 06.10.2021 р. № 275 та від 03.11.2021 р. № 317, розпорядженнями Гостомельської селищної військової адміністрації Бучанського району Київської області від 20.10.2022 р. № 211, від 20.10.2023 р. № 729 та від 25.10.2024 р. № 1871.
Ухвалою суду від 11 серпня 2025 року за позовом було відкрито провадження та справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач повідомлялася про розгляд справи судом належним чином, шляхом надсилання копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками за зареєстрованим місцем проживання. Відзив на позов та клопотання від відповідача не надходили.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Від сторін клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надходили, тому суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Через відсутність від відповідача клопотань та відзиву на позов, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ч. 2 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.
Частинами 5 та 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, що Комунально-побутове підприємство «Теплоенергопостач» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії (централізованого опалення) в межах територіальної громади с-ща Гостомель, відповідно до рішень Ірпінської міської ради від 12.10.2010 р. № 202, від 12.10.2010 р. № 202, від 23.09.2016 р. № 202, від 31.10.2017 р. № 238, від 27.02.2018 р. № 40, від 13.11.2018 р. № 221/5, від 26.02.2019 р. № 28/8, рішень виконавчого комітету Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області від 06.10.2021 р. № 275 та від 03.11.2021 р. № 317, розпоряджень Гостомельської селищної військової адміністрації Бучанського району Київської області від 20.10.2022 р. № 211, від 20.10.2023 р. № 729 та від 25.10.2024 р. № 1871.
Відповідно до рішення виконавчого комітету Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області «Про коригування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії, які надаються КПП «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради» від 03.11.2021 р. № 317, встановлено двостаковий тариф на послуги з постачання теплової енергії для населення з ПДВ: умовно-змінна частина двостакового тарифу на послугу з постачання теплової енергії - 1151,69 грн/Гкал; умовно-постійна частина двостакового тарифу на послугу з постачання теплової енергії в місяць протягом року - 161280,00 грн/Гкал/год.
Наказом КППП «Теплоенергопостач» IMP № 504 від 21.10.2021 року затверджена плата за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента (за наявності вузла комерційного обліку) у розмірі 23,71 грн. з ПДВ.
Наказами КППП «Теплоенергопостач» IMP № 415 від 31.10.2022 року, № 576 від 08.11.2023 року та № 462 від 22.11.2024 року, у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, плата за абонентське обслуговування застосовується на рівні, що застосовувався до споживачів станом на 24.02.2022 року.
Згідно розпоряджень Гостомельської селищної військової адміністрації Бучанського району Київської області від 20.10.2022 р. № 211, від 20.10.2023 р. № 729 та від 25.10.2024 р. № 1871, у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, на опалювальний період 2022/2023 років, 2023/2024 років та 2024/2025 років до споживачів (населення) застосовується тариф на послугу з постачання теплової енергії на рівні, що застосовувався до споживачів станом на 24.02.2022 року, тобто тариф, встановлений рішенням виконавчого комітету Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області від 03.11.2021 р. № 317.
Позивачем надаються послуги теплопостачання і до квартири АДРЕСА_1 , власниками якої відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Суд з`ясував, що послуги з постачання теплової енергії надавалися позивачем в повному обсязі та належним чином, скарги від відповідачів не надходили, рішення щодо відключення від мереж централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 станом на дату звернення до суду немає, а відтак відповідачі не відмовлялися від послуг в установленому порядку та використовували їх для задоволення власних потреб.
Як вбачається з розрахункового листа абонента по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_4 , за період з 01.10.2014 по 30.06.2025, станом на 01.07.2025 року залишок боргу відповідачів за надані послуги з теплопостачання становить 109411,76 грн.
З розрахункового листа також вбачається, що відповідачі частково оплачували надані позивачем послуги з опалення, що свідчить про обізнаність відповідачів про наявність заборгованості та визнання факту отримання наданих позивачем послуг з опалення.
Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як передбачено ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.
Частиною 1 ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.
Згідно із ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.
За п. 5 ч. 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пп. 5 п. 45 постанови КМУ «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» від 21 серпня 2019 р. № 830 індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором.
Відповідачами не надано доказів про добровільне погашення заборгованості, а тому суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, які підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі вищевикладеного, керуючись, 12, 19, 76, 77, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 274, 352, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 526, 629 ЦК України, ст.ст. 67, 162 ЖК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» суд
Позов Комунально-побутового підприємства «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за отримані послуги з постачання теплової енергії - задовольнити.
Копію рішення направити сторонам.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Ю.В. Горбачова