Провадження номер 2/741/526/25
Єдиний унікальний номер 741/952/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - Ляшка Р.С.,

за участю секретаря судового засідання - Гордіної Н.О.,

представника позивача - адвоката Левченка Г.В.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Носівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року адвокат Левченко Г.В. в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на 15 квітня 1991 року згідно погосподарської книги Червонопартизанської сільської ради (нині Носівської міської ради) № 1/1 у будинку АДРЕСА_1 , який відносився до типу колгоспного двору, зареєстрованими значились і проживали: ОСОБА_3 - мати, ОСОБА_4 - дочка. Голова колгоспного двору ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 вибув із колгоспного двору в м. Носівка.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , яка постійно на день смерті проживала і була зареєстрована у АДРЕСА_1 .

За життя 23 жовтня 2009 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла належне їй право на земельну частку (пай) згідно державних актів на право власності на земельні ділянки ЧН №033487, 062805 ОСОБА_2 .

21 липня 2016 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0164 заповіла сину ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 позивач та її брат ОСОБА_1 спадщину прийняли та отримали у державного нотаріуса Носівської державної нотаріальної контори Киреєвої Л.М. свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Спадковим майном після смерті ОСОБА_3 , який не охоплений заповітом, є будинок в АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що станом на 15 квітня 1991 року позивач та ОСОБА_3 були членами колгоспного двору, вони кожна мали право на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 .

Після смерті матері позивач в порядку спадкування за законом виявила бажання успадкувати 1/2 частину вказаного будинку, яка належала ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 відмовився успадкувати будинок за законом.

З метою реєстрації за позивачем права власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 як право на частину колгоспного двору остання звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно. 20 травня 2025 року від державного реєстратора прав на нерухоме майно Макіївської сільської ради Передерій Т.В. отримала рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій, оскільки реєстратор не наділений повноваженнями визначати частки у колишньому колгоспному дворі.

Представник позивача просив суд визнати за ОСОБА_2 право власності на:

- 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору;

- 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 30 травня 2025 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 12 червня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 06 серпня 2025 року закрито підготовче провадження у цивільній справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позов визнав, просив його задовольнити.

Представник відповідача Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради в судове засідання не з`явилася, через систему «Електронний суд» подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника міської ради, вказала, що Носівська міська рада позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 85).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, докази у їх сукупності та взаємозвязку, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 30 січня 1989 року, копією довідки КП «Носівське бюро технічної інвентаризації» Носівської міської ради № 171 від 01 травня 2025 року (а.с. 20, 23 на зв.).

З довідки Носівської міської ради Чернігівської області вих. № 2398/06-28М/05.2025 від 01 травня 2025 року вбачається, що станом на 15 квітня 1991 року у вказаному будинку були зареєстровані:ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 22).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Згідно зі ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Розгляд позову про право на майно колишнього колгоспного двору не залежить від вирішення питань землекористування.

Згідно записів погосподарської книги ОСОБА_5 , який був зареєстрований по АДРЕСА_1 21.03.1990 вибув у м.Носівка, що підтверджується довідкою Носівської міської ради Чернігівської області вих.10358/1 від 22 травня 2025 року (а.с. 21). Свою частку з майна колишнього колгоспного двору в 3-річний термін останній не витребував.

Таким чином, ОСОБА_3 , ОСОБА_6 належало по 1/2 частині житлового будинку по АДРЕСА_1 , як членам колишнього колгоспного двору, але після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та у встановленому законом порядку не зареєстрували своє право власності на будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 11 червня 2024 року (а.с. 11).

З довідки Носівської міської ради Чернігівської області № 274/1 від 01 травня 2025 року вбачається, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , одна (а.с. 22).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 як члену колишнього колгоспного двору.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_7 є дочкою ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 04 квітня 1972 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 23 вересня 1995 року (а.с. 9, 10).

Частиною 1 статті 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

23 жовтня 2009 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області Дубик С.М., зареєстрований в реєстрі за № 287, яким належне їй право на земельну частку (пай), підтверджене державними актами на право власності на земельну ділянку (пай) ЧН №033487, 062805, в разі виділення в натурі - земельну ділянку на території Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області заповідала ОСОБА_2 (а.с.15).

21 липня 2016 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Володьководівицької сільської ради Носівського району Чернігівської області Макаренко О.О., зареєстрований в реєстрі за № 116, яким належну їй земельну ділянку площею 2,0000 гектарів, кадастровий номер :02:002:0164, яка розташована на території Козарської сільської ради Носівського району Чернігівської області, цільове призначення якої - ведення особистого селянського господарства, що належить їй на підставі державного акта серії ЯГ № 262476 виданого 24 грудня 2009 року Носівською районною державною адміністрацією заповідала ОСОБА_1 (а.с. 12).

Заповіти є чинні, їх не змінено й не скасовано, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с. 67, 68).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

З копії спадкової справи заведеної Носівською державною нотаріальною конторою №252/2024 вбачається, що спадщину після померлої ОСОБА_3 прийняли її дочка ОСОБА_2 та син ОСОБА_1 , та отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки (а.с. 63-65).

Відповідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Державним нотаріусом Носівської державної нотаріальної контори Киреєвою Л.М. відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинку АДРЕСА_1 , що належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю в матеріалах спадкової справи документів необхідних для вчинення нотаріальної дії, тобто відсутній дійсний правовстановлюючий документ на майно, що підтверджується постановою від 09 травня 2025 року № 344/02-31 (а.с. 31).

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Т. Передерій № 78994818 від 20 травня 2025 року ОСОБА_2 відмовлено у проведенні реєстраційних дій по факту реєстрації права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вказаний будинок відноситься до типу колгоспного двору, у зв`язку з тим, що державний реєстратор не проводить реєстрацію права власності на колгоспні двори, тому зареєструвати право власності за ОСОБА_2 неможливо (а.с. 32).

Оскільки судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , прийняв спадщину після померлої матері ОСОБА_3 , при цьому спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитися, спадкоємець, який прийняв частину спадщину, вважається таким, що прийняв усю спадщину, тому за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 може бути визнано право власності тільки на 1/4 частину спадкового будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме за ОСОБА_2 необхідно визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору; на 1/4 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст.ст. 328, 392, 1216-1218, 1223, 1261, 1268, 1297 ЦК України, ч. 3 ст. 211, ст.ст. 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , право власності на 1/4 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ;

відповідач: Носівська об`єднана територіальна громада в особі Носівської міської ради, , місцезнаходження: вул. Центральна, 20, м. Носівка, Ніжинський район, Чернігівська область.

Повний текст рішення складено 23 грудня 2025 року.

Суддя Р.С. Ляшко