Провадження № 2-др/602/5/25
"16" грудня 2025 р. Лановецький районний суд Тернопільської області
в складі : головуючого РАДОСЮКА А.В.
при секретарі ЯБЛОНСЬКІЙ М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ланівці справу за заявою представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - Рассказова Даніїла Ігоровича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2025 року по цивільній справі № 607/10619/25 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» Рассказов Д.І. звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення по даній справі, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Споживчий центр» понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн.

Від відповідача Кравчука В.Я. заперечень з приводу заяви представника позивача на адресу суду не надходило.

На підставі ч.4 ст.270 ЦПК України питання про ухвалення додаткового рішення розглянуто без учасників справи.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 п. 1ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Відповідно до положень статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представником позивача на підтвердження понесених витрат на правову допомогу додано наступні документи: копію договору № 01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01 квітня 2025 року, відповідно до якого адвокатське об`єднання «ЛЕКС ВЕРІТАС» бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР»; копію «Звіту про виконану роботу відповідно до Договору № 01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01 квітня 2025 року» від 27.10.2025 року; копію платіжної інструкції № СЦ00049199 від 27 жовтня 2025 року, відповідно до якої ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» оплатило адвокатському об`єднанню «ЛЕКС ВЕРІТАС» вартість наданої правничої допомоги у розмірі 6000,00 грн.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2021 року (провадження №61-44217св18), витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Враховуючи відсутність заперечень відповідача, суд визнає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 гривень.

Керуючись ст. 270 , 141 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - Рассказова Даніїла Ігоровича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», , МФО 305299, р/р НОМЕР_2 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Суддя: А. В. Радосюк