Провадження № 2-н/750/3327/25
У Х В А Л А

30 грудня 2025 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Рахманкулова І.П., розглянула заяву Комунального підприємства «Теплокомуненерго» Чернігівської міської ради про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2025 року Комунальне підприємство «Теплокомуненерго» Чернігівської міської ради звернулося до Деснянського районного суду м. Чернігова із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послугу з постачання теплової енергії, яка надається споживачу за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно наданих суду Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернігівській області відомостей про зареєстроване місце проживання боржника встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно наданих суду Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернігівській області відомостей про зареєстроване місце проживання боржника встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із частиною першою статті 162 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Частиною першою статті 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини першої статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 10 квітня 2019 року в справі № 638/1988/17, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Також, у постанові від 09 вересня 2020 року в справі № 910/6644/18 Верховний Суд вказав, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Відповідно до висновків, зроблених Великою Палатою Верховного Суду в справі № 911/2390/18, виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення (пункти 7.23, 7.25 постанови від 16 лютого 2021 року).

Як вбачається із поданої заяви про видачу судового наказу, вимоги заявника випливають із зобов`язань з оплати послуг з постачання теплової енергії, які надавалися за адресою: АДРЕСА_1 . Тобто, такі послуги надавалися за місцезнаходженням нерухомого майна.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що квартира, в яку надавалися вказані послуги, і за якою виникла заборгованість, знаходиться на території Новозаводського району м. Чернігова, вказана заява не підсудна Деснянському районному суду м. Чернігова.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Враховуючи викладене, керуючись п. 9 ч. 1 ст. 165, статтями 258-261, 353, 354 ЦПК України, -

у х в а л и л а:

відмовити Комунальному підприємству «Теплокомуненерго» Чернігівської міської ради у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості.

Роз`яснити Комунальному підприємству «Теплокомуненерго» Чернігівської міської ради, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.П. Рахманкулова