СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/18087/25

пр. № 2/759/7765/25

26 листопада 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Косінської І.В.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною,

ВСТАНОВИВ:

І. Позиція сторін у справі

у серпні 2023 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд зобов`язати ОСОБА_3 не перешкоджати позивачу в участі у вихованні та спілкуванні з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також визначити спосіб участі у вихованні та спілкуванні з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступним чином: необмежене спілкування батька з дитиною телефоном та в режимі «он-лайн» з використанням програмного забезпечення Viber або іншого месенджера з урахуванням режиму дня дитини; шляхом особистих побачень батька з дитиною щосереди з 10 до 12 год. та кожної першої та третьої суботи щомісяця з 10 до 12 год.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебуваючи у шлюбі в ОСОБА_2 та ОСОБА_3 народився син ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 . У подальшому спільне життя між подружжям не склалося на підставі чого, рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 20.03.2025 шлюб розірвано, дитина проживала з відповідачем, проте з вересня 2024 р. відповідач почала перешкоджати позивачу в його участі у вихованні дитини, спілкуванні та в побаченнях з дитиною, тому позивач звернувся до Святошинської РДА в місті Києві з відповідним зверненням, де йому згідно розпорядження від 12.04.2023 визначено спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином, однак відповідач всупереч зазначеному розпорядженню не виконувала його. Позивач неодноразово звертався із відповідними зверненнями в поліцію та до Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської РДА, що в сукупності стало підставою для звернення до суду.

ІІ. Процесуальні дії і рішення суду

відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2025 визначено суддю Ул`яновську О.В. (а.с. 31-32).

Ухвалою судді від 20.08.2025 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 34-35).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.10.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 51).

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явивилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, просив визначити спосіб участі кожної І та ІІІ середи з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв.

Третя особа у судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлена належним чином.

За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Зі змісту п. 25 рішення Європейського суду з прав людини від 11.04.2011 у справі «Жук проти України», яке підлягає застосуванню відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено.

ІІІ. Фактичні обставини справи

судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якого є: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 15).

Згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20.03.2025 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано (а.с. 16-17).

27.02.2025 ОСОБА_2 подано заяву до Начальника Служби у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення днів та годин зустрічей з сином (а.с. 22).

Відповідно до розпорядження Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 13.05.2025 №357 визначено спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4 (а.с. 23).

ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду

частиною 2 ст. 2 СК України врегульовано сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно вимог ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» за якою, батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене.

Згідно із ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Частиною 1 ст. 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Частиною 2 ст. 159 СК України визначено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, тощо), місце та час їхнього спілкування.

Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Одним із принципових положень, закріплених у Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст.ст. 3, 18 Конвенції «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 27 Конвенції передбачено, що дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»: «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України».

Відповідно до принципу забезпечення найкращих інтересів дитини, закріпленого у статті 3 Конвенції ООН про права дитини, будь-які дії щодо дитини повинні здійснюватися з урахуванням її віку, рівня розвитку та психоемоційних можливостей.

З урахуванням вищевикладених обставин справи та беручи до уваги розпорядження Святошинської РДА у м. Києві від 13.05.2025 №357, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки встановлення саме такого порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною буде повністю відповідати інтересам дитини.

А саме необхідно визначити участь позивача у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: кожної І та ІІІ середи з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв.; кожної І та ІІІ суботи щомісяця з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. без участі матері.

У частині необмеженого спілкування батька з дитиною телефоном та в режимі «он-лайн» з використанням програмного забезпечення Viber або іншого месенджера з урахуванням режиму дня дитини, суд відмовляє, оскільки примусове залучення дитини до зазначених дій за відсутності вікової та психологічної готовності, з урахуванням незрілості її психічних функцій, є таким, що не відповідає фізіологічним та психоемоційним потребам дитини та не може вважатися допустимим чи безпечним способом реалізації прав інших осіб.

V. Розподіл судових витрат

враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, керуючись положеннями ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 153, 157, 158, 159 СК України, ст.ст. 7, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_2 брати участь у спілкуванні та вихованні його малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити порядок участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: кожної І та ІІІ середи з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв.; кожної І та ІІІ суботи щомісяця з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. без участі матері.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір по справі у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Суддя: О.В. Ул`яновська

Повний текст судового рішення складено 05.12.2025.