Житомирський апеляційний суд
Справа 296/8847/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

(додаткова)

29 грудня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Григорусь Н.Й., Шевчук А.М.,

розглянувши у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін у м. Житомирі заяву представника акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» Гончарук Ольги Миколаївни про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу по цивільній справі 296/8847/23 за позовом акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого об`єму природного газу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» про скасування акту та визнання неправомірними дій, скасування рішення комісії,

в с т а н о в и в :

У вересні 2023 року акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» звернулось до суду із даним позовом у якому просило стягнути із ОСОБА_1 на свою користь вартість необлікованого об`єму природного газу в сумі 142 863,49 грн та 2 684,00 грн судового збору.

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічним позовом у якому просила скасувати Акт про порушення № ZT001514 від 21.03.2023; визнати неправомірними дії щодо проведення нарахування необлікованого об`єму природного газу AT «Газорозподільної системи «Житомиргаз» та стягнення зі ОСОБА_1 вартості необлікованого об`єму природного газу загальною вартістю 142 863,49 грн.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 24 лютого 2025 року позов акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» задоволено. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм спожитого природного газу в розмірі 142 863,49 грн та 2 684,00 грн судових витрат по сплаті судового збору. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог АТ «Житомиргаз», задовольнити зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 .

Постановою Житомирського апеляційного суду від 08 грудня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 24 лютого 2025 року залишено без змін.

10 грудня 2025 року представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» - Гончарук О.М. надіслала до суду клопотання про ухвалення додаткового рішення по справі, яким вирішити питання розподілу судових витрат та стягнути із ОСОБА_1 на користь АТ «Житомиргаз» витрати за надану правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн на підставі долучених доказів.

29 грудня 2025 року Стовбун Л.П. надіслала заперечення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у якому просить відмовити представнику АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» - Гончарук О.М. про стягнення витрат із ОСОБА_1 . У запереченні зазначає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн є безпідставними та необґрунтованими. Представник позивача не надала детальний опис наданих робіт (послуг).

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із частини 1 статті 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції у постанові, зокрема вирішує питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Встановлено, що представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» - Гончарук О.М. у відзиві на апеляційну скаргу просила за результатами розгляду справи стягнути понесені судові витрати в суді апеляційної інстанції та 10 грудня 2025 року представником Товариства була подана заява про долучення доказів на підтвердження витрат пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Чинне цивільне - процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Вбачається, що інтереси акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» у суді апеляційної інстанції представляв адвокат Гончарук О.М.

Надання адвокатом Гончарук О.М. професійної правничої допомоги при розгляді справи в суді апеляційної інстанції підтверджується, зокрема:

-довіреністю, виданою АТ Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз», якою Товариство уповноважило адвоката Гончарук О.М. представляти його інтереси;

- свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю;

- договором про надання правової допомоги від 03.06.2022;

-додатковою угодою до договору про надання правової допомоги;

- актом приймання-передачі виконаних послуг від 08.12.2025.

Додатковою угодою №3 до договору про надання правової допомоги від 24.07.2025, визначено розмір та порядок оплати юридичних послуг (гонорару) адвоката за надання правової допомоги клієнту у справі №296/8847/23 в суді апеляційної інстанції у розмірі 20000,00 грн.

У відповідності до акту приймання - передачі наданої правової допомоги до договору про надання правової допомоги від 08.12.2025, загальна вартість послуг складає 20000,00 грн., з яких:

- вивчення матеріалів справи та актуальної судової практики.;

- підготовка, відзиву на апеляційну скаргу;

- підготовка до участі у судовому засіданні.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.11.2021 року у справі №346/5196/19 зроблено висновок, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

У суді апеляційної інстанції АТ «Оператор Газорозподільної системи «Житомиргаз» поніс витрати на професійну правничу допомогу складанням та поданням адвокатом відзиву на апеляційну скаргу.

При визначенні суми відшкодування, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З урахуванням викладеного, враховуючи принципи розумності, справедливості і співмірності, складність справи та обсяг виконаних адвокатом робіт (подання відзиву), колегія суддів дійшла висновку, що заява представника АТ «Оператор Газорозподільної системи «Житомиргаз» - адвоката Гончарук О.М. підлягає до часткового задоволення та із ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор Газорозподільної системи «Житомиргаз» підлягають стягненню понесені і документально підтвердженні витрати на правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн.

Керуючись статтями 141, 270, 367, 368, 381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву представника акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» Гончарук Ольги Миколаївни про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» 4000,00 (чотири тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді