Справа № 645/3268/24
Провадження № 2/645/204/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2025 року Немишлянський районний суд міста Харкова у складі: головуючого судді Ульяніч І.В., при секретарі Циганок В.М., учасники справи: представник позивача Сузанський І.В, відповідач ОСОБА_1 , представник відповідачів ОСОБА_2 , інші учасники справи: позивач ОСОБА_3 , представник відповідача Міністерства оборони України, та відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Міністерства оборони України, ОСОБА_1 , яка також діє в інтересам малолітньої ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , яка діє в інтресах ОСОБА_7 про встановлення факту перебування на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить суд, встановити факт перебування позивача на утриманні військовослужбовця ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з серпня 2018 року по дату загибелі ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 18.08.2018 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , яка є матір`ю позивача, був зареєстрований шлюб. Рідний батько позивача - ОСОБА_12 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 2018 року по 10.10.2022 року ОСОБА_10 займався виховання на той час неповнолітнього позивача ОСОБА_3 та утримував останнього. З 17.05.2022 року солдат ОСОБА_10 проходив військову службу за призивом по мобілізації на посаді водія автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення НОМЕР_1 стрілецького батальйону, військової частини НОМЕР_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 загинув, про що 18.10.2022 року Малинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 , місце смерті місто Куп`янськ, Куп`янський район, Харківська область. Згідно довідки № 12/644 від 09.11.2022 солдат ОСОБА_10 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів), де ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув. Згідно акту службового розслідування причиною смерті солдата ОСОБА_10 стала вибухова травма. У листопаді 2022 року відповідач ОСОБА_1 звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, у зв`язку із загибеллю ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 наступним особам: ОСОБА_4 мати; ОСОБА_5 батько; ОСОБА_1 дружина; ОСОБА_9 дочка; ОСОБА_3 син дружини від попереднього шлюбу. При цьому ОСОБА_1 зазначила, що неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходився на утриманні загиблого, що підтверджується актом про фактичне місце проживання членів родини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , складеним депутатом Харківської обласної Ради Дейнека Р.С., 14.11. 2022 року. Зазначена заява та додані до неї документи разом із висновком командування ІНФОРМАЦІЯ_6 про відсутність у ОСОБА_3 права на отримання грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». 24.03.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_7 зроблено висновок № 3056, у якому зазначено, що ОСОБА_3 не має право на одержання частини одноразової грошової допомоги. За наслідками розгляду поданої позивачем заяви комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум зроблено висновок про відмову у призначені ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги, про що було складено протокол від 24.05.2023 №176/168. У липні 2023 року ОСОБА_1 , як законний представник неповнолітнього ОСОБА_3 , отримала витяг з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 11/д від 30.06.2023 року про повернення наданих документів щодо призначення одноразової грошової допомоги, у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_10 на доопрацювання, оскільки за поданими документами неможливо встановити чи є пасинок загиблого непрацездатним (особою з інвалідністю) та чи перебував він на утриманні військовослужбовця. Саме у зв`язку з поверненням Міністерством оборони поданих позивачкою документів для призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у 2023 році звернулась до адміністративного суду, як законний представник неповнолітнього ОСОБА_3 , задля встановлення юридичного факту, що має юридичне значення: перебування неповнолітнього ОСОБА_3 на утриманні загиблого ОСОБА_10 з серпня 2018 до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2023 року у справі № 520/23566/23 адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_3 , до Міністерства оборони України про встановлення факту перебування на утримані задоволено, встановлено факт перебування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утриманні військовослужбовця ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з серпня 2018 року по дату загибелі ІНФОРМАЦІЯ_1 . Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2024 року Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2023 по справі № 520/23566/23 - скасовано. Прийнято нову постанову, якою провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_3 , до Міністерства оборони України про встановлення факту перебування на утриманні - закрито. Роз`яснено позивачу, що зазначений спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства. У зв`язку з чим, позивач змушений звернутись до Немишлянського районного суду м. Харкова із цією заявою, оскільки для отримання одноразової грошової допомоги передбаченої ст. ст. 16, 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постановою КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022, ОСОБА_3 необхідно встановити факт, що ОСОБА_3 на 10.10.2022 року був членом сім`ї, та утриманцем загиблого (померлого) військовослужбовця ОСОБА_10 .

Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 12.06.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального провадження.

21.08.2024 року від відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , в інтересах яких діє представник адвокат Реус Д.С., надійшов Відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідачі вважають, що вимоги позивача є безпідставними та позов задоволенню не підлягає. В обгрунтування відзову зазначили, що із змісту даної позовної заяви вбачається, що позивач вважає себе утриманцем загиблого ОСОБА_10 та як наслідок має намір отримати частину суми одноразової грошової допомоги внаслідок загибелі ОСОБА_10 . З чим відповідачі категорично не погоджуються. Доказом перебування особи на утримання є доведення факту одержання допомоги та як наслідок саме отримана допомога, є основним джерелом до існування. Відповідно до свідоцтва про народження позивача - ОСОБА_3 у графі батько вказаний - ОСОБА_12 .. ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивача ОСОБА_12 помер, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову РС Харківського МУЮ було складено актовий запис про смерть за № 7104. Згідно ч. 1 ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). При цьому дітям пенсії призначаються незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. На день смерті батька позивач досяг 6 - річного віку, а тому як наслідок, в порядку ст. 37 Закону, мав та має право на отримання пенсії по втраті годувальника, яку відповідно також і отримував в період з 2018 року по 2022 рік. Крім того, матір позивача ОСОБА_1 в період 2018 року по 2022 рік працювала у ГУ Державної міграційної служби в Харківській області на посаді - головного спеціаліста, а тому була зобов`язана щорічно подавати декларацію про доходи. Згідно поданих декларацій, ОСОБА_1 у період з 2018 по 2022 рік декларувала доходи, де зазначала про отримання таких доходів, як: пенсії по втраті годувальника, допомогу при народженні дитини, заробітну плату, стипендію, інші доходи, пенсію. Також, вказувала, що у ОСОБА_10 дохід відсутній. Крім того, на утриманні ОСОБА_10 перебували діти від першого шлюбу це - ОСОБА_7 , 2008 року народження та ОСОБА_6 , 2006 року народження. 20.01.2017 року Харківським районним судом Харківської області було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_13 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_7 , 2008 року народження та ОСОБА_6 , 2006 року народження, в розмірі 1/3 частки від його заробітку доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.11.2016 року. 15.03.2017 року Малинським ВДВС ГТУЮ у Житомирській області було відкрито виконавче провадження із примусового виконання виконавчого листа № 635/7935/16-ц, тобто ОСОБА_14 сплачував аліменти на дітей, тобто здійснював їхнє утримання. Разом з цим, зважаючи на вищевказані обставини зазначає про загальний дохід, який отримав ОСОБА_3 та ОСОБА_10 .. В період з 2020 року по 2024 рік позивач навчався на денному відділенні за кошти (регіонального) бюджету Харківського автотранспортного фахового коледжу, при цьому в 2020 році розмір його стипендії склав - 1960 грн., в 2021 році 16622,12 грн., в 2022 році - 19123,24 грн. Таким чином, ОСОБА_3 в період з 2018 року по 2022 рік отримав - 37705,36 грн. стипендії та 119261 грн. пенсії, тобто його загальний розмір доходу склав - 156 966,36 грн. Натомість, ОСОБА_10 отримав дохід (заробітної плати) 102924 грн. - (102924 грн. *33% (аліменти відповідно до виконавчого листа) 68959,08 грн. Отже, позивач у зазначений період часу мав значно більший дохід ніж ОСОБА_14 (159966,36 грн. - 68959,08 грн - 88007,28 грн.), що у свою чергу спростовує його позицію про перебування на повному грошовому забезпеченні ОСОБА_15 . Таким чином, позивач отримував пенсію по втраті годувальника та стипендію, що у свою чергу виключає можливість його перебування на утриманні ОСОБА_10 .. Також, під час проходження військової служби, ОСОБА_10 надавав матеріальну допомогу своїм батькам ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , внаслідок чого надсилав грошові кошти на картковий рахунок батька. З поданих декларацій ОСОБА_1 за 2021 рік 2022 рік вбачається, що дохід ОСОБА_10 відсутній, при цьому з 2018 року по 2022 рік дохід позивача значно перевищив дохід ОСОБА_10 , що у свою чергу вказує про неможливість встановлення факту утримання ОСОБА_3 у вказаний період часу. Також, позивачем не надано доказів, щодо його проживання в період з 2018 року по 2022 рік із ОСОБА_10 , при цьому факт саме їхнього спільного проживання у вказаний період часу в розумінні ст. 81 ЦПК України підлягає обов`язковому доказуванню. Серед всього іншого, позивач на надав жодного документу, щодо місця реєстрації ОСОБА_10 в період з 2018 року по 2022 рік, а обмежився складанням акту від 14.11.2022 року, який був отриманий лише після загибелі ОСОБА_10 10.10.2022 року, а тому складений АКТ про фактичне проживання членів родини ОСОБА_10 , 1980 року народження, відповідачі ставлять під сумнів. Поряд з цим, позивач ОСОБА_3 з 2016 року, є власником житлової квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому у поданій позовній заяві про дану обставину не повідомлялось, тобто відповідачі не виключають факт можливості його проживання саме у даній квартирі з 2016 року по 2022 рік, в тому числі і на даний час. Позивачем долучено до матеріалів цивільної справи витяг з реєстру територіальної громади у відповідності до змісту якого він був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 - з 2019 року, що у свою чергу знову ж таки суперечить Акту про фактичне проживання, в якому вказано, що він проживав з 2018 року. Не може залишитись поза увагою, щодо подання позивачем довідки від 12.08.2022 року за № 1829- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 .. Із поданої до суду довідки вбачається, що матір позивача - ОСОБА_1 з 12.08.2022 року фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 (місце реєстрації відповідачів), однак із змісту «ЗАКОННОГО» акту про фактичне місце проживання вказано, що родина ОСОБА_18 , в тому числі ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 проживала в період з 2018 року по жовтень 2022 року у м. Харкові. Таким чином, для набуття права на утримання непрацездатна особа повинна мати дохід, менший встановленого законом прожиткового мінімуму на місяць. Узагальнюючи свої доводи, щодо безпідставності позову, відповідачі вказують, що позивач ніколи не перебував на утриманні загиблого ОСОБА_10 , а його дохід за 2018 рік - 2022 рік був значно меншим ніж дохід позивача, що у свою чергу свідчить про те, що така допомога з боку ОСОБА_22 не надавалась, що виключає факт перебування позивача на повному утриманні ОСОБА_10

11.09.2024 року від відповідача Міністерства оборони України, в особі представника ОСОБА_23 , надійшов Відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник зазначає, що жодного порушення з боку саме Міноборони, покладених на нього законодавством повноважень, жодних протиправних діянь чи рішень, позивачем не зазначено і не доведено. Питання виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців урегульоване нормами статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. №2011-XII, в редакції від 25.08.2022). За ч.1 ст.16-1 Закону №2011-ХІІ, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення. За змістом абз. 1 п. 2 Постанови №168 (у редакції від 30.09.2022) установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, крім громадян російської федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору. Відповідно до ч.1 ст.31 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ( в редакції від 01.10.2022), члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер рідний батько Позивача ОСОБА_12 .. Згідно ч.1 ст.37 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). При цьому дітям пенсії призначаються незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Тобто, Позивач отримував пенсію в разі втрати годувальника (свого рідного батька) по день смерті ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до доказів наданих представником відповідача адвокатом Реус Д.С., вбачається, що Позивач отримував пенсію по втраті годувальника та стипендію, що у свою чергу виключає можливість перебування його на утриманні ОСОБА_10 , оскільки в період з 2018 по 2022 рік дохід Позивача був більший на 68959,08 грн. за дохід ОСОБА_10 .. Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_3 про встановлення факту перебування на утриманні є безпідставними, непоґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

21.10.2024 року від відповідачів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в інтересах яких діє представник адвокат Шапошніков І.Є., надійшов Відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідачі категорично заперечують щодо заявлених позовних вимог. В обгрунтування відзову зазначають, що загиблий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . 20.01.2017 року Харківським районним судом Харківської області було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_13 (зміна прізвища на ОСОБА_24 за рішенням Харківського районного суду Харківської області від 09.12.2016 року по справі №635/7778/16-ц) аліменти на утримання дітей - ОСОБА_7 , 2008 року народження та ОСОБА_6 , 2006 року народження, в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 16.11.2016 року. 15.03.2017 року Малинським ВДВС ГТУЮ у Житомирській області було відкрито виконавче провадження із примусового виконання виконавчого листа № 635/7935/16-ц, тобто ОСОБА_14 повинен був сплачувати аліменти на дітей. Відповідно до свідоцтва про народження позивача - ОСОБА_3 у графі батько вказаний - ОСОБА_12 .. ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивача ОСОБА_12 помер. На день смерті батька позивач досяг 6 - річного віку, а тому, як наслідок в порядку 37 Закону мав та має право на отримання пенсії по втраті годувальника, яку відповідно також і отримував в період з 2018 року по 2022 рік, про що свідчать відомості з відкритих джерел, наданих матір`ю позивача ОСОБА_1 , яка в період 2018 року по 2022 рік, працювала у ГУ Державної міграційної служби в Харківській області на посаді - головного спеціаліста, а тому була зобов`язана щорічно подавати декларацію про доходи. Згідно поданих декларацій, ОСОБА_1 у період з 2018 по 2022 рік декларувала доходи, де зазначала про отримання таких доходів, як: пенсії по втраті годувальника, допомогу при народженні дитини, заробітну плату, стипендію, інші доходи, пенсію. Також, вказувала, що у ОСОБА_10 дохід відсутній. Позивач ОСОБА_3 в період з 2018 року по 2022 рік отримав - 35515,00 грн. стипендії та 119261 грн. пенсії, тобто його загальний розмір доходу склав - 154776,00 грн. Дохід ОСОБА_10 в період з 2018 року по 2019 рік складав - 72801,00 грн. У період з 2020-2022 роки відомості про офіційний дохід ОСОБА_10 - відсутні. Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, наданого Малинським ВДВС у Коростенському районі Житомирської області Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 27.09.2022 року, станом на 01.08.2022 року ОСОБА_10 сплатив на користь ОСОБА_25 аліменти на утримання дітей ОСОБА_7 , 2008 року народження та ОСОБА_6 , 2006 року народження, в розмірі 1/3 частки від його заробітку доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.11.2016 року: у 2018 році - 20129,00 грн.; у 2019 році 5499,00 грн. Узагальнюючі вищевказані обставини, варто вказати про загальний дохід, який отримав ОСОБА_3 та ОСОБА_10 . В період з 2020 року по 2024 рік позивач навчався на денному відділенні за кошти (регіонального) бюджету Харківського автотранспортного фахового коледжу, при цьому в 2020 році розмір його стипендії склав - 1960 грн., в 2021 році 16622,12 грн., в 2022 році 19123,24 грн. Таким чином, ОСОБА_3 в період з 2018 року по 2022 рік отримав 35 515,00 грн. стипендії та 11 9261 грн. пенсії, тобто його загальний розмір доходу склав - 154776,00 грн. Натомість, ОСОБА_10 в період з 2018 року по 2019 рік отримав дохід 47 173,00 грн. ( 72801,00 грн. (заробітна плата) - 25628,00 грн. (аліменти відповідно до виконавчого листа). Отже, позивач у зазначений період часу мав значно більший дохід ніж ОСОБА_14 (154776,00 грн. - 41173,00 грн = 107 603,00 грн.), що у свою чергу спростовує його позицію про перебування на повному грошовому забезпеченні ОСОБА_10 . Також, позивачем не надано доказів, щодо його проживання в період з 2018 року по 2022 рік разом з ОСОБА_10 , при цьому факт саме їхнього спільного проживання у вказаний період часу в розумінні ст. 81 ЦПК України підлягає обов`язковому доказуванню. Для набуття права на утримання непрацездатна особа повинна мати дохід, менший встановленого законом прожиткового мінімуму на місяць. Позивач ніколи не перебував на утриманні загиблого ОСОБА_10 , а його дохід за 2018 рік 2022 рік був значно меншим ніж дохід ОСОБА_3 , що у свою чергу свідчить про те, що така допомога з боку ОСОБА_22 не надавалась, що виключає факт перебування позивача на повному утриманні ОСОБА_10 . Таким чином, позивні вимоги ОСОБА_3 про встановлення факту перебування на утриманні є безпідставними, не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсягу.

Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 23.01.2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Рух справи, відображено в ухвалі про закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представники позивача ОСОБА_26 , ОСОБА_27 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили про їх задоволення. Пояснили суду, що позивач перебував на утриманні загиблого ОСОБА_10 , так як з 2012 року залишився без батька. ОСОБА_10 придбав продукти харчування, все необхідне для навчання позивача, займався його вихованням. До війни ОСОБА_10 працював без офіційного оформлення в таксі, про його доходи представнику не відомо. З квітня 2022 року ОСОБА_10 став військовим. Позивач з 2012 року отримував пенсію по втраті годувальника, пізніже стипендію.

Відповідач ОСОБА_1 , визнала позов у повному обсязі, пояснила суду, що у них із ОСОБА_14 була спражня родина, ОСОБА_22 став батьком та другом її сину ОСОБА_28 , який залишився без батька в 6 років, вчив його рибалити та занурюватись у воду. У ОСОБА_29 не склались відносини із першою дружиною, вона заборонила йому спілкуватись із дітьми, через що він переживав. ОСОБА_22 працював в таксі, забезпечував родину, вона перебувала у відпустці по догляду за їх спільною дитиною. Всі фінанси йшли на лікування їх доньки. В мережі Інтернет ОСОБА_29 виклав фото де він разом із усіма своїми дітьми, а також із ОСОБА_30 .

Представник відповідачів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвокат Шапошніков І.Є. у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, підтримав пояснення надані у Відзові на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_4 адвокат Реус Д.С. у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, підтримав пояснення наданих у Відзові на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача Міністерства оборони України - Ляшенко О.О. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач ОСОБА_8 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7 , у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_31 пояснила, що вона є бабусею позивача. ОСОБА_32 прийшов у їх родину в 2016 році, став жити з її донькою, позивачу її онуку було тоді 12 років, він залишився без батька з 6 років. Позивач прийняв ОСОБА_22 , як батька, ОСОБА_22 ходив на батьківські збори, а в 2017 році народилась онука ОСОБА_33 . ОСОБА_29 працював в таксі, він прийняв позивача як свою дитину, придбав продукти харчування, одяг, взуття, оплачував дозвілля та відпочинок, придбав телефон та велосипед, сплатив за курси позивача. Позивач був прив`язаний до ОСОБА_22 , вони любили один одного та дбайвило ставились один до одного. Великі витрати йшли на реабілітацію спільної доньки ОСОБА_22 та ОСОБА_19 . Свідку не відомо про бюджет її доньки та ОСОБА_14 та не відомо про борг по аліментам на користь дітей від першого шлюбу ОСОБА_22 . Про доходи ОСОБА_29 свідку не відомо, а її онук ОСОБА_34 отримував пенсію та стіпендію.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_35 пояснила, що вона є сусідкою та подругою ОСОБА_36 бабусі позивача. Вони родинами відпочівали, ОСОБА_22 був завжди із дітьми, він був для ОСОБА_37 і батьком і другом. ОСОБА_29 працював в таксі, про його доходи та кого він утримував свідку не відомо.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_38 пояснила, що із відповідачкою ОСОБА_39 є кумами, знайомі з 2013 року, разом працювали. ОСОБА_14 свідок знала з 2016 року, ОСОБА_14 та ОСОБА_19 жили разом ще до одруження на орендованій квартирі з 2016 по 2021 роки, оренду за квартиру сплачував ОСОБА_22 , скільки свідку не відомо. ОСОБА_32 працював спочатку на фірмі, а потім в таксі. ОСОБА_14 забезпечував родину та двох дітей. Вони разом родинами відпочівали, ходили в кафе, оплачував за родину ОСОБА_22 . ОСОБА_29 забезпечував позивача одягом, продуктами харчування, оплачував розваги. Коли почалась війна ОСОБА_22 дружину із дітьми та свідка з дітьми відвіз в село. Свідку не відомо про доходи ОСОБА_40 та ОСОБА_41 . Свідок зазначила, що вона із родиною ОСОБА_18 спілкувалась приблизно 1 раз на місяц в 2017-2018 роках, потім приблизно 1 раз в 3 місяці. Також свідку відомо про наявність у ОСОБА_40 двох дітей від першого шлюбу та заборгованість за аліментами.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів, допитавши свідків, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

На підставі ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 народився ОСОБА_3 , батьком якого зазначено ОСОБА_12 , матір`ю ОСОБА_42 /т.1 а.с.20/

Відповідно до свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_5 , ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 /т.1 а.с.24/

Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_6 , 18.08.2018 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_10 уклав шлюб з ОСОБА_43 , після укладення шлюбу прізвище дружині присвоєно « ОСОБА_18 ». /т.1 а.с.21/

Загиблий військовослужбовець ОСОБА_10 , має дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей Серії НОМЕР_7 , НОМЕР_8 . /т.1 а.с. 185,187/

Відповідно до свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3 , ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , місто смерті Харківська область, місто Куп`янськ. /т.1 а.с.19/

Відповідно до витягу із наказу командира НОМЕР_9 окремої механізованої бригади від 02.12.2022 року за №374-РС, Солдат ОСОБА_10 , колишній водій автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення стрілецького батальйону НОМЕР_9 окремої механізованої бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_11 » Схопутних військ Збройних Сил України, народився ІНФОРМАЦІЯ_12 , У ЗС з 17.05.2022. Загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 в результаті вибухової травми. Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Похований 17.10.2022 на кладовищі «Пісківка» с.Українка Коростенського району Житомирської області, дружина: ОСОБА_1 , 1976 року народження, Син: ОСОБА_6 , 2006 року народження. Донька: ОСОБА_9 , 2017 року народження. Проживає: АДРЕСА_2 . /т.1 а.с.9/

Як вбачається з витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19.05.2023 року за №174/168. Відповідно до п.2 постанови КМУ від 28.02.2022 р. за №168: пункт.9 Комісія дійшла висновку про призначення одноразової грошової допомоги: батьку, матері, дружині та дочці загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період дії воєнного стану солдата ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_13 ), що підтверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_10 від 18.10.2022 р. та листом Кадрового центру ЗСУ від 20.04.2023 р. №321/КЦ/2970 в розмірі 4/7 частини 15000000 грн., в сумі 8571428,57 грн. у рівних частках кожному. /т.1 а.с.10/

Як вбачається з Висновку начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 полковника ОСОБА_44 . відповідно до п.2 постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейських та їх сім`ям під час дії воєнного стану», подається висновок щодо можливості призначення одноразової грошової допомоги членам сім`ї, батькам або утриманцям військовослужбовця ОСОБА_10 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час дії воєнного стану. На підставі поданих документів членів сім`ї, батьки, утриманці, а саме: мати ОСОБА_4 , батько ОСОБА_5 , дружина ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_9 мають право на одержання рівними частинами зазначеної грошової допомоги. Син дружини від попереднього шлюбу ОСОБА_3 не має права на одержання частини зазначеної допомоги. /т.1 а.с.11/

Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 30.06.2023 року за №11/д, комісія дійшла висновку про повернення ОСОБА_1 документів на доопрацювання для призначення одноразової грошової допомоги. А саме, відповідно до наданих ОСОБА_1 документів, пасинок ОСОБА_3 не відноситься до батьків, одного з подружжя або неповнолітньої дитини загиблого. За поданими документами неможливо встановити, чи є пасинок загиблого непрацездатним (особою з інвалідністю). Та чи перебував він на утриманні військовослужбовця. Без надання документів, які відповідно до закону України « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підтверджують, що пасинок перебував на утриманні загиблого солдата ОСОБА_10 (копії документів, на підставі яких було призначено пенсію в разі втрати годувальника за загиблого, судового рішення про встановлення факту перебування на його утриманні на дату загибелі), неможливо встановити право пасинка на отримання частки одноразової грошової допомоги відповідно до п.2 постанови КМУ від 28.02.2022 за №168, у зв`язку з чим документи ОСОБА_1 повернуто на доопрацювання. /т.1 а.с.16/

Відповідно до Акту про фактичне місце проживання членів родини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , складений депутатом Харківської Обласної Ради Дейнека Р.С. від 14.11.2022 року, в період з серпня 2018 року до жовтня 2022 року родина ОСОБА_18 , у складі: ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , фактично проживала за адресою: АДРЕСА_2 та вели спільний побут, утримували та виховували дітей ОСОБА_45 та ОСОБА_46 /т.1 а.с.12/

Відповідно до Акту службового розслідуванння, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_2 , комісія прийшла до висновку, що смерть військовослужбовця ОСОБА_10 пов`язана з виконанням обов`язків військової служби та захистом Батьківщини (т.1 а.с. 16-18)

Згідно Довідки про безпосерредню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією рф проти України від 09.11.2022 року солдат ОСОБА_10 дійсно брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій, де ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув (т.1 а.с.25)

Як вбачається з Декларації ОСОБА_1 задекларувала наступний дохід, а саме: 2018 рік ОСОБА_1 - 17469 грн. (пенсія по втраті годувальника); ОСОБА_1 - 10320 грн. допомога при народженні дитини; ОСОБА_10 - 46275 грн. заробітна плата; 2019 рік ОСОБА_1 - 23392 грн. пенсія по втраті годувальника; ОСОБА_1 - 10320 грн. допомога при народженні дитини; ОСОБА_10 - 46275 грн. заробітна плата; 2020 рік ОСОБА_1 - 24800 грн. пенсія по втраті годувальника; ОСОБА_1 - 8600 грн. допомога при народженні дитини; ОСОБА_10 - 30123 грн. заробітна плата; ОСОБА_3 - 3920 грн. стипендія; 2021 рік ОСОБА_1 - 26200 грн. пенсія по втраті годувальника; ОСОБА_1 - 212772 грн. заробітна плата; ОСОБА_1 - 11760 грн. інші доходи; ОСОБА_10 - дохід відсутній. 2022 рік ОСОБА_1 - 13338 грн. пенсія; ОСОБА_1 - 114166 грн. заробітна плата; ОСОБА_1 - 27400 грн. пенсія; ОСОБА_1 - 19835 грн. інше; ОСОБА_1 - 25375 грн. інше; ОСОБА_1 - 80000 грн. інше; ОСОБА_10 - дохід відсутній. /т.1 а.с.71-89/

Постановою старшого виконавця Малинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Бурківською В.А. 15.03.2017 р. відкрито виконавче провадження №53574128 на підставі Виконавчого листа №635/7935/16-ц виданого 20.01.2017 р. Харківським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_13 аліменти на утримання дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в розмірі 1/3 частки від його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.11.2016 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. /т.1 а.с.90/

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів , вбачається, що станом на 01.08.2022 року заборгованість ОСОБА_10 зі сплати аліментів становить 156137,92 грн. /т.1 а.с.192-193/

Як вбачається зі Звіту ТОВ «Компанія Наутилус», у період з 01.10.2018 по 31.10.2018 та 01.11.2018 по 30.11.2018 року з ОСОБА_10 , за постановою від 10.10.2018 року ВП №53574128, виданого за виконавчим документом №635/7935/16-ц від 20.01.2017 р., утримувалась сума на сплату аліментів на двох дітей у розмірі 1166,40 грн. /т.1 а.с.91-92/

Також, судом встановлено, що батьками загиблого ОСОБА_10 , є відповідачі по справі - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Померлий ОСОБА_10 матеріально допомагав своїм батькам, що підтверджується банківським переказом ОСОБА_10 на банківську картку батька ОСОБА_5 /т.1 а.с.97/. В той же час будь-яких переказів грошової допомоги на утримання ОСОБА_3 матеріали справи не містять.

Позивачу ОСОБА_3 на праві власності належить частина квартири АДРЕСА_4 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Реєстру нерухомості /т.1 а.с.99-100/

Як вбачається з Довідок про доходи на ім`я позивача ОСОБА_3 , який був студентом Харківського автотранспортного фахового коледжу та отримував стипендію, за період з 01.09.2020 по 31.08.2021 року ОСОБА_3 отримав 1960,00 грн.; за період 01.09.2021 по 31.08.2022 року отримав 16622,12 грн.; за період з 01.09.2022 по 31.08.2023 року отримав 19213,24 горн.; у період з 01.09.2023 по 30.06.2024 р. отримав 9060,00 грн. /т.1 а.с.106-109/

Згідно інформації наданої Індустріальним об"єднаним управлінням ПФ України в м. Харкові позивач ОСОБА_3 отримував пенсію у зв`язку із втратою годувальника з 2012 року, розмір пенсії з 2017 року становить гривень 1452 гривні.

Згідно ст. 3 СК України - сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

В абзаці 1 пункту 2 Постанови № 168 Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (у редакції, чинній на дату смерті ОСОБА_10 ) установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Відповідно до вимог статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" ( в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

У частині першій статті 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатнм дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування. Частиною 4 ст. 30 Закону встановлено, хто є непрацездатними членами сім`ї .

Члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування (частина перша статті 31 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб").

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначений Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі - Порядок № 975).

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (абзац шостий пункту 5 затвердженого Порядку № 975 ( в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

У пункті 10 Порядку № 975 передбачено, що члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи, зокрема, в тому числі: заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві; рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні).

Наведене правове регулювання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги вказує на те, які саме рішення суду може подати особа, яка претендує на відповідну допомогу: рішення суду, що підтверджує факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого), тобто рішення, за змістом якого особа, яка претендує на призначення та виплату одноразової грошової допомоги, була на повному утриманні військовослужбовця до його загибелі (смерті) або одержувала від нього таку допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування; рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги, тобто рішення адміністративного суду, який вирішив спір щодо таких призначення та виплати.

Суд зазначає, що за змістом статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" утриманцями, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Тому ключовим питанням при вирішенні того, чи перебував позивач на утриманні загиблого військовослужбовця, є те, чи має він саме як член його сім`ї право на пенсію у разі втрати годувальника.

Пунктом 2 частини 1статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Факт перебування фізичної особи на утриманні встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника.

Позивач зазначає, що встановлення факту його перебування на утриманні вітчима ОСОБА_10 необхідно для реалізації майнового права на отримання грошової виплати після смерті ОСОБА_10 , який загинув в районі ведення активних бойових дій, а одноразову грошову допомогу має право отримувати серед іншого і той, хто перебував на його утриманні, що прямо передбачено п.2 Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», яким передбачено, що сім`ї військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, які загинули внаслідок поранення (контузії, травми) під час дії воєнного стану в районах ведення бойових дій, мають право на отримання одноразової грошової допомоги.

Вислухавши сторони по справі, їх представників, свідків, дослідивши надані сторонами докази та надавши їм належну правову оцінку, суд приходить до висновку про те, що позивачем не було доведено факт перебування його на утриманні загиблого ОСОБА_10 , при цьому судом враховується як доходи позивача, який отримував пенсію у зв`язку із втратою годувальника та стіпендію, так і доходи загиблого ОСОБА_10 , який в період з 2018 по 2021 роки, згідно поданих Декларацій його дружиною мав незначний дохід, а в з 2020 по квітень 2022 року не мав офіційного доходу. В судовому засіданні свідки ОСОБА_47 (бабуся позивача), ОСОБА_48 (подруга та сусідка бабусі позивача), а також ОСОБА_49 (кума матері позивача) показали, що до 2022 року ОСОБА_10 працював в службі такси та утримував родину та позивача, допитані свідки повідомили, що про отриманий дохід ОСОБА_10 їм не відомо, крім того, відомостей про офіційний дохід ОСОБА_10 з 2020 по квітень 2022 року матеріали справи не містять.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, його ремонті, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Предметом розгляду даної справи є встановлення факту перебування ОСОБА_3 на утриманні вітчима ОСОБА_10 .

Доказів щодо надання регулярної матеріальної допомоги з боку вітчима позивачем не надано, як не надано й доказів того, що основним і постійним джерелом його засобів для існування була допомога з боку вітчима.

При цьому, показання свідків підтверджують лише факт перебування у зареєстрованому шлюбі та спільного проживання матері позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_10 , придбання продуктів харчування, одягу, оплату розваг, але не підтверджують факту надання ОСОБА_10 позивачу постійного матеріального утримання протягом тривалого часу, врахоуючи періодичні зустрічі свідків із родиною ОСОБА_18 та відсутність у них будь-якої інформації про доходи сім`ї та ОСОБА_10 ..

Навпаки, матеріалами справи підтверджено, що позивач мав постійний дохід, а саме отримував пенсію у зв`язку із втратою годувальника а в подальшому стипендію, та його сукупний дохід перевищував дохід ОСОБА_10 до 2022 року. Крім того, ОСОБА_10 до мобілізації до лав ЗСУ, мав нестабільний заробіток, мав заборгованість по сплаті аліментів, мав на утриманні двох неповнолітніх дітей від першого шлюбу, спільну дитину із відповідачкою ОСОБА_1 та батьків пенсійного віку.

Також позивачем не представлено належних письмових доказів, які б підтверджували що він з ОСОБА_10 проживали разом, вели спільний побут та господарство, мали відповідні права та обов`язки, тощо.

До наданого позивачем Акту про фактичне місце проживання членів родини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , складений депутатом Харківської Обласної Ради Дейнека Р.С. від 14.11.2022 р. в період з серпня 2018 року до жовтня 2022 року родина ОСОБА_18 , у складі: ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , фактично проживала за адресою: АДРЕСА_2 та вели спільний побут, утримували та виховували дітей ОСОБА_45 та ОСОБА_50 , суд ставиться критично, оскільки вказаний Акт складено після гибелі ОСОБА_10 , крім того, дані з акту протирічять показанням свідків, які повідомили суду про те, що родина ОСОБА_18 мешкали на орендованій квартирі по АДРЕСА_5 до 2021 року.

Згідно ст. 3 ЦК України - загальними засадами цивільного законодавства є, в тому числі: судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Дослідивши письмові докази справи, заслухавши пояснення сторін по справі, їх представників, свідків, враховуючи наведені вище норми чинного законодавства, та відсутність доказів перебування позивача на повному утриманні ОСОБА_10 або одержанні від нього допомогу, яка була для позивача постійним і основним джерелом засобів до існування, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.263-265,273,315-319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Міністерства оборони України, ОСОБА_1 , яка також діє в інтересам малолітньої ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , яка діє в інтресах ОСОБА_7 про встановлення факту перебування на утриманні - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються судом:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_11 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 ;

Представник позивача: ОСОБА_26 , РНОКПП: НОМЕР_12 , адреса: АДРЕСА_7 ;

Відповідач: Міністерство оборони України, , адреса: 03168, м.Київ, проспект Повітряфлотський,6;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , РНОКПП: НОМЕР_13 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 ;

Відповідач: ОСОБА_1 , законний представник малолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 ;

Відповідач: ОСОБА_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_8 ;

Відповідач: ОСОБА_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_8 ;

Відповідач: ОСОБА_6 , РНОКПП: НОМЕР_14 , адреса реєстрації: АДРЕСА_9 ;

Відповідач: ОСОБА_7 , РНОКПП: НОМЕР_15 , адреса реєстрації: АДРЕСА_9 ;

Відповідач: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , РНОКПП: НОМЕР_16 , адреса: АДРЕСА_10 .

Повний текст судового рішення виготовлено 22.12.2025 року.

Головуючий суддя: І.В.Ульяніч