Провадження № 2/202/6283/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

26 грудня 2025 року місто Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпра Марченко Н.Ю., ознайомившись із цивільною справою за позовом Садівничого товариства «Золотий Ренет» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , про визнання бездіяльності неправомірною та зобов?язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Садівниче товариство «Золотий Ренет» звернулося з позовом, в якому просить визнати неправомірною бездіяльність колишнього голови правління ОСОБА_1 та зобов`язати його передати Садівничому товариству «Золотий Ренет» документи, які отримані згідно з актом від 14.08.2021 року та розпискою від 30.10.2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Садівниче товариство «Золотий Ренет» є юридичною особою.

17 серпня 2025 року відбулися загальні збори членів товариства, на яких прии?нято рішення про переобрання голови правління та обрано головою Мартем`янова С.В.

Згідно з наказом № 28/08-2025 від 28 серпня 2025 року «Про звільнення голови правління Садівничого товариства «Золотии? Ренет» ОСОБА_1 » відповідача звільнено з посади голови правління СТ «Золотии? Ренет» з 28.08.2025 року.

На підставі наказу № 28/02/08-2025 від 28 серпня 2025 року на посаду голови правління призначено Мартем`янова С.В.

Згідно з актом прии?мання-передачі документів від 14.08.2021 року та розпискою від 30.10.2021 року відповідач ОСОБА_1 отримав документи СТ «Золотии? Ренет» та особисті справи членів.

20 жовтня 2025 року відповідачу було направлено досудову вимогу про передачу документів, отримавши яку, відповідач документи товариству не повернув.

Зазначене зумовило Садівниче товариство «Золотий Ренет» звернутися з цим позовом.

Ознайомившись із матеріалами позову, суд доходить до висновку, що у відкритті провадження у справі потрібно відмовити з огляду на наступне:

Згідно зі статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Водночас відповідно до частин першої, другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб?єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України, за змістом частини першої якої господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов?язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно з частинами першою, третьою статті 167 ГПК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

У постанові від 24.04.2019 у справі № 509/577/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напряму його діяльності, є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що спори, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності юридичної особи, є корпоративними в розумінні пункту 3 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України незалежно від того, чи є позивач та інші учасники справи акціонерами (учасниками) юридичної особи, і мають розглядатися за правилами Господарського процесуального кодексу України (постанови від 10 вересня 2019 року у справі № 921/36/18, від 18 березня 2020 року у справі № 466/6221/16-а, від 15 квітня 2020 року у справі № 804/14471/15, від 03 листопада 2020 року у справі № 922/88/20, від 06 квітня 2021 року у справі № 910/10011/19).

Пунктом 1 частини 1 статті 186 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що у цій справі спір між сторонами, виходячи з його предмета і підстав, є спором, що виник із корпоративних відносин, оскільки пов?язаний з діяльністю та управлінням юридичною особою, у відкритті провадження у справі необхідно відмовити.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції сплачена при зверненні до суду сума судового збору повертається за ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила.

Керуючись ст. 186 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Садівничого товариства «Золотий Ренет» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , про визнання бездіяльності неправомірною та зобов?язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що розгляд його вимог віднесено до юрисдикції господарського суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Наталія Марченко