печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3262/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Соколова О.М.,

при секретарі судового засідання - Колесник А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року на адресу суду від представника скаржника Данилевич Вероніки Сергіївни надійшла скарга на на дії/бездіяльність органу примусового виконання.

Вказано, що ОСОБА_1 (далі - Скаржник) вважає, що її права та законні інтереси порушено протиправними діями приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванютою Іваном Миколайовичем, а тому у відповідності до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 4471 , 448 Цивільного процесуального кодексу України, звертається до Печерського районного суду міста Києва із скаргою та просить задовольнити її повністю, визнати дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванюти Івана Миколайовича щодо відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 10.04.2025 неправомірними, скасувати Постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № НОМЕР_1) від 10.04.2025 та похідні від неї: Постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 10.04.2025, Постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 10.04.2025, Постанову про арешт коштів боржника від 10.04.2025, зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванюти Івана Миколайовича повернути виконавчий документ, а саме виконавчий лист № 757/3262/13-ц від 26.12.2013 року виданий Печерським районним судом міста Києва, стягувачу без прийняття до виконання.

У обґрунтування вказано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ КРЕДО» не має права для пред`явлення виконавчого листа по справі №757/3262/13-ц виданого 26.12.2013 року в силу того, що суд, який видав такий виконавчий лист, як суд першої інстанції відмовив у поновленні строків для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа, у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванюти І.М. не було жодних законних підстав для відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 та винесення вищевказаних постанов, тому Скаржник звернувся до Печерського районного суду міста Києва за захистом своїх законних прав та інтересів зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванюти Івана Миколайовича, скасування постанов та зобов`язання повернути виконавчий лист стягувачу без виконання.

13.05.2025 року на адресу суду від приватного виконавця надійшли заперечення на скаргу.

12.08.2025 року на адресу суду від представника стягувача надійшла заява про повернення скарги скаржнику.

12.08.2025 року на адресу суду від представника скаржника надійшла заява про долучення доказів.

13.10.2025 року на адресу суду від представника скаржника надійшли заперечення на заяву ТОВ «ФК «ІНВЕСТ-КРЕДО» про повернення скарги скаржнику.

Представник скаржника та інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Від приватного виконавця на адресу суду надійшла заяв, в якій останній просив розглянути скаргу у його відсутність та відмовити у її задоволенні у повному обсязі.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 450 Цивільного процесуального кодексу України (далі- ЦПК України), неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд ухвалив розглядати скаргу у відсутність учасників справи.

Дослідивши матеріали скарги, вивчивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 10.04.2025 року (вх. 267) до приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Іванюти І.М. від стягувача ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» надійшла заява про відкриття примусового виконавчого провадження разом із наступними документами: - оригінал виконавчого листа від 26.12.2013 №757/3262/13-ц щодо ОСОБА_1 на стягнення боргу у сумі 1 104 386,50 грн. та судових витрат на оплату судового збору 1720 грн. 50 коп.; - належним чином засвідчена копія ухвали Печерського районного суду міста Києва від 16.09.2020 року про заміну сторони у справі №757/3262/13-ц; - належним чином засвідчена копія ухвали Печерського районного суду міста Києва від 15.02.2021 року про заміну стягувача у виконавчому листі; - належним чином засвідчена копія постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 18.02.2025 року у ВП № НОМЕР_2; - копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 28.08.2024 року.

17.04.2025 року приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Іванюта І.М. надав відповідь на адвокатський запит вих.1131 представнику боржника ОСОБА_1 - адвокату Данилевич В.С. та надіслав постанову про відкриття ВП № НОМЕР_1 від 10.04.2025 року з ідентифікатором для доступу НОМЕР_3 до АСВП.

Отже, представник боржника ОСОБА_1 - адвокат Данилевич В.С. додатково мала можливість через АСВП ознайомитися з ВП НОМЕР_1, зокрема із постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 18.02.2025 року у ВП № НОМЕР_2.

Представник боржника ОСОБА_1 - адвокат Данилевич В.С. вказує, що ВП НОМЕР_2 від 29.09.2016 року (боржник ОСОБА_1 , стягувач ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо») завершено, однак не вказує, що дане ВП завершено Печерським відділом ДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) 18.02.2025 року, що підтверджується постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 18.02.2025 року у ВП № НОМЕР_2, що знаходиться в матеріалах ВП НОМЕР_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Пункт 1 частини 4 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Отже, ВП НОМЕР_2 Печерським відділом ДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) завершено 18.02.2025 року на виконання виконавчого листа від 26.12.2013 №757/3262/13-ц щодо ОСОБА_1 , відтак повторний строк пред`явлення до виконання даного виконавчого листа встановлено до 18.02.2028 року.

Матеріалами справи встановлено, що стягувач звернувся до приватного виконавця 10.04.2025 року, тобто в межах строку на повторне пред`явлення до виконання виконавчого листа.

У постанові Печерського відділу ДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) про повернення виконавчого документа стягувачу від 18.02.2025 року у ВП НОМЕР_2 вказано, що залишок нестягненої суми за виконавчим документом становить 1106106,5 грн. Рішення Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/3262/13-ц взагалі не виконувалося ОСОБА_1 з 2016 року, але коли приватний виконавець почав вчиняти виконавчі дії, то боржниця пригадала про невиконане нею рішення суду.

Однак представник боржника ОСОБА_1 - адвокат Данилевич В.С. вказує, що стягувачу ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» не було поновлено строк пред`явлення до виконання виконавчого листа та видачу дубліката за ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 16.09.2020 року, від 15.02.2021 року та від 24.10.2022 року у справі № 757/3262/13-ц.

Строки пред`явлення до виконання виконавчого документа виконавчого листа від 26.12.2013 №757/3262/13-ц щодо ОСОБА_1 не було пропущено. Стягувач ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» не ставив питання щодо видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа щодо ОСОБА_1 , адже ВП НОМЕР_2 було відкрито з 29.09.2016 року по 18.02.2025 року.

Стягувачу лише необхідно було здійснити заміну сторони/стягувача, що і здійснено за ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 16.09.2020 року та від 15.02.2021 року у справі № 757/3262/13-ц. Стягувач ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» подавав заяву про поновлення строку пред`явлення до виконання та видачу дубліката щодо іншого боржника ОСОБА_3 , адже за рішенням Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/3262/13-ц солідарно стягнено борг у суму 1104386,50 грн. з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та видано два виконавчі листи щодо кожного боржника.

Матеріалами справи встановлено, що згідно даних АСВП 18.03.2014 року було відкрито Печерським РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві ВП НОМЕР_4 на виконання виконавчого листа №757/3262/13-ц виданого 26.12.2013 року Печерським районним судом міста Києва щодо боржника ОСОБА_3 . 30.06.2015 року було закінчено ВП НОМЕР_4.

Стягувач ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» подавав заяву про видачу дубліката та поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа виконавчого листа №757/3262/13-ц виданого 26.12.2013 року щодо ОСОБА_3 , а не ОСОБА_1 адже вказується інформація щодо ВП НОМЕР_4 в ухвалі Печерського районного суду м. Києва від 24.10.2022 року у справі № 757/3262/13-ц.

Таким чином, приватний виконавець без порушень та у межах чинного законодавства відкрив ВП НОМЕР_1.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частин 1, 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 39 Закону «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом не встановлено порушень під час здійснення виконавчого провадження № НОМЕР_1 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Іванютою І.М., а тому вимоги скарги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись: ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-449, 451, 452 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволені скарги ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Соколов О.М.