КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

24 грудня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Приходька К.П., перевірив на відповідність вимогам ст.ст. 354-356 ЦПК України апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 12 грудня 2025 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на обов`язкову частку спадщини, -

установив:

ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12 грудня 2025 року, справу за вказаним вище позовом передано на розгляд Дніпровському районному суду м. Києва.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кукарека Катерина Сергіївна, подав апеляційну скаргу, яка не оплачена судовим збором.

Разом з тим, апелянт просить звільнити його від сплату судового збору за подання апеляційної скарги, посилаючись на норми ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», а саме подання апеляційної скарги в інтересах неповнолітнього.

Дослідивши матеріали справи разом із клопотанням про звільнення від сплати судового збору, вважаю, що воно не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 136 ЦПК України, яка кореспондується з положеннями ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» зі змінами, з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

За приписами частини 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» зі змінами, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за клопотанням такої сторони звільнити від сплати судового збору за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої та багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що звільнення від сплати судового збору здійснюється за наявності доказів тяжкого майнового стану та відсутності коштів на сплату судового збору.

Апелянтом не надано жодних доказів, які б підтверджували його майновий стан на момент подачі апеляційної скарги.

Крім цього, матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували вік особи неповнолітнього.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду щодо оформлення апеляційної скарги у відповідності до вимог ст. 356 ЦПК України, зокрема щодо надання доказів сплати судового збору у розмірі, визначеному законодавством, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до п. 1.9 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду, поданої фізичною особою, судовий збір становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2025 рік», прожитковий мінімум на для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3028 грн.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 повинна бути оплачена судовим збором у розмірі 605,60 грн. (0,2 х 3028).

Згідно ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга подана до суду в електронній формі через систему «Електронний суд»

Відтак, розмір судового збору - 605,60 грн., підлягає пониженню із застосуванням коефіцієнту 0,8, як це прямо передбачено у ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Виходячи з викладеного, ОСОБА_1 необхідно здійснити оплату судового збору у розмірі 484,48 грн. (605,60 х 0,8).

Судовий збір має бути сплачено за реквізитами: отримувач ГУК у м. Києві/Солом`янський р-н./22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: (МФО) 899998; рахунок отримувача: UA0026010; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: судовий збір за апеляційною скаргою (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Київський апеляційний суд.

Документи, що підтверджують сплату судового збору подаються до Київського апеляційного суду в оригіналі.

Окрім цього, апеляційна скарга не відповідає вимогам п. 2 ч. 4 ст. 356 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, до апеляційної скарги додаються копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 43 ЦПК України, у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

До апеляційної скарги додано доказ її направлення третій особі по справі ОСОБА_3 та не надано доказів її направлення відповідачу ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення недоліків зазначених в ухвалі.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 12 грудня 2025 року залишити без руху та встановити строк десять днів з моменту отримання копії ухвали для усунення вказаних в ній недоліків.

Неусунення недоліків є підставою для повернення апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К.П. Приходько