Провадження № 4-с/127/48/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ан О.В.,

за участю секретаря Поляруш І.О.,

представника скаржника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 про визнання дії державного виконавця неправомірними, скасуванні постанови,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2025 до суду звернувся ОСОБА_3 , який у скарзі просив визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойка С.В. щодо винесення 05.09.2025 року у виконавчому провадженні № 74254886 постанови про відновлення виконавчого провадження, скасувати вказану постанову. Підставою скарги боржник вказав відсутність правових підстав для поновлення виконавчого провадження так як вважав, що постанова про закриття виконавчого провадження не була скасована судом чи визнана незаконною, рішення Вінницького апеляційного суду від 21.08.2025 року у справі № 452/5220/23 стосується інших правовідносин і інших учасників і не може бути підставою відновлення вказаного виконавчого провадження.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_1 підтримала вимоги скарги та наполягала на її задоволенні.

Заінтересована особа ОСОБА_2 підтримав вимоги викладені у скарзі, вказав, що накладення арешту на рахунки боржника ОСОБА_3 перешкоджають йому отримувати кошти від боржника в рахунок погашення боргу. Виконавчий лист знаходиться у нього. Після продажу автомобіля боржника він отримав близько 42000 грн як виконання рішення. Після винесення рішення Вінницьким апеляційним судом про визнання торгів не дійсними отримані кошти він не повертав тому що вимогу про це до нього не висували.

Представник державної виконавчої служби Бертман Р.П. заперечувала проти задоволення заяви проте вказала, що виконавчий лист на разі перебуває у стягувача ОСОБА_2 . На разі з виконавчої служби на користь ОСОБА_4 стягуються кошти відповідно до вартості автомобіля ОСОБА_3 за рішенням Вінницького апеляційного суду так як торги скасовані.

Дослідивши матеріали справи суд установив, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.02.2019 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто 515037 грн 04 коп. в рахунок повернення боргу.

На вимогу ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження 74397984. В подальшому виконавче провадження було об`єднане у зведене виконавче провадження. Розпорядженням № 74254886 ОСОБА_2 23.02.2024 року було повернуто 41831 грн 09 коп. за виконавчим листом. 26.02.2024 року виконавче провадження було виведено зі зведеного виконавчого провадження, знято арешт з коштів боржника виконавчий лист повернуто стягувачу ОСОБА_2

05.09.2025 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управляння забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Київ) Бойком С.В. винесена постанова про відновлення виконавчого провадження № 74254886. Мотивами винесення вказаної постанови була Постанова Вінницького апеляційного суду від 21.08.2025 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до відділу примусового виконання рішень Управляння забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_3 за участю 3-х осіб без самостійних вимог АТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_5 , Головного управління державної казначейської служби України в Вінницькій області, Одеської митниці, ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договору купівлі-продажу автомобіля, оформленого протоколом № 585770 від 06.04.2023 року про проведення електронного аукціону (торгів) та актом про проведений аукціон від 19.04.2023 року, стягнення коштів за неякісний товар, стягнення моральної шкоди про часткове задоволення вимог. Так як кошти отримані від реалізації вказаного автомобіля перераховані на користь стягувачів в рамках зведеного виконавчого провадження.

Як пояснив ОСОБА_2 кошти, отримані від продажу транспортного засобу ОСОБА_3 державній виконавчій службі він не повернув так як до нього не висувалось таких вимог.

На разі склалися обставини за яких існує правова дилема: з одного боку існує обов`язок державної виконавчої служби повернути грошові кошти отримані від продажу транспортного засобу боржника ОСОБА_3 і переданої стягувачам в тому числі ОСОБА_2 за Постановою Вінницького апеляційного суду від 21.08.2025 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до відділу примусового виконання рішень Управляння забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_3 за участю 3-х осіб без самостійних вимог АТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_5 , Головного управління державної казначейської служби України в Вінницькій області, Одеської митниці, ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договору купівлі-продажу автомобіля, оформленого протоколом № 585770 від 06.04.2023 року про проведення електронного аукціону (торгів) та актом про проведений аукціон від 19.04.2023 року, стягнення коштів за неякісний товар, стягнення моральної шкоди про часткове задоволення вимог. Так як кошти отримані від реалізації вказаного автомобіля перераховані на користь стягувачів в рамках зведеного виконавчого провадження. А з другого боку відсутнє правове врегулювання можливості стягнення коштів з стягувачів в тому числі з ОСОБА_2 .

Відповідно до положень статті 124, пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Вказане є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом статті 1, частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, в межах якої виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виходячи із норм статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з частинами другою та третьою статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене права заявника).

Поновлення виконавчого провадження суд розцінює як створення можливості врегулювання дилеми. Так, ОСОБА_2 був залучений до участі в розгляду справи за позовом ОСОБА_4 так як у нього як у третьої особи в зв`язку з винесенням рішенням виникали права та обов`язки. Інших правових відносин окрім виконавчого провадження між відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та стягувачем ОСОБА_2 не існує.

Таким чином суд спростовує посилання ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_1 про відсутність правових підстав для поновлення виконавчого провадження .

Скаржник та його представник не вказали і судом при дослідженні матеріалів не встановлено порушення прав скаржника ОСОБА_3 .

Постанова про поновлення виконавчого провадження була винесена в межах повноважень державного виконавця Бойка С.В.

Тому в задоволенні скарги належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.450, 451 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управляння забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Київ) Бойка Сергія Володимировича щодо винесення 05.09.2025 року у виконавчому провадженні № 74354886 постанови про відновлення виконавчого провадження, скасуванні постанови відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 25.12.2025.

Суддя: