КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2025 року м. Київ

Унікальний номер справи № 363/1540/25

Апеляційне провадження № 22-ц/824/17783/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Євграфової Є.П., Саліхова В.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС» на заочне рішення Іванківського районного суду Київської області від 11 вересня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Слободян Н.П., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

У березні 2025 року представник ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» - Матухно С.П. звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» заборгованість за договором позики № 78879774 від 12 квітня 2023 року у розмірі 48 000, 00 грн та судовий збір - 3 028, 00 грн (а.с. 1-3).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, посилався на те, що ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» є юридичною особою за законодавством України, фінансовою установою (свідоцтво Нацкомфінпослуг № ФК 1207), яка здійснює господарську діяльність та надає фінансові послуги на підставі чинної ліцензії на діяльність фінансової компанії (з правом надання послуг факторингу, надання коштів та банківських металів у кредит), безстрокової, в бездокументарній формі, дата і номер рішення щодо зміни обсягу ліцензії: 05 квітня 2024 року № 21/288-рк, дата внесення запису до Державного реєстру фінансових установ про переоформлення ліцензії: 21 березня 2024 року, переоформлена з ліцензій: надання послуг з факторингу, надання послуг з фінансового лізингу, надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, виданих згідно з Розпорядженням Нацкомфінпослуг від 04 червня 2019 року № 1013.

03 липня 2023 року між TOB «СІРОКО ФІНАНС» (Фактор) та TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (Клієнт) (), укладено Договір факторингу № 034-030723, за умовами якого Клієнт відступив Фактору Права Вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимоги. Згідно з Реєстром Прав вимоги № 05/09/23 від 05 вересня 2023 року Клієнт відступив Факторові, у тому числі Право Вимоги за Договором позики № 78879774, укладеним 12 квітня 2023 року між Позикодавцем TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Позичальником, яким є ОСОБА_1 , право вимоги за яким на дату відступлення настало і перейшло до ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» з моменту підписання відповідного Реєстру прав вимоги.

Договір позики, право вимоги за яким набуте ТОВ «СІРОКО ФІНАНС», укладенні відповідачем із TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (юридичною особою за законодавством України, фінансовою установою (свідоцтво Нацкомфінпослуг № ІК 146), що здійснює господарську діяльність на підставі ліцензії на діяльність фінансової компанії, безстрокової, в бездокументарній форм (переоформлена з ліцензії «Надання коштів у позику, в тому числі і на умова: фінансового кредиту», виданої Національною комісією, що здійснює державні регулювання у сфері ринків фінансових послуг 19 листопада 2015 року, переоформлено 26 січня 2017 року, переоформлена в Національному банку України на ліцензія фінансової компанії з правом надання коштів та банківських металів у кредит 12 березня 2024 року безстроково, в бездокументарній формі).

Зазначений договір позики укладено дистанційно, в електронній формі з використанням інформаційно-комунікаційних систем, внаслідок чого, відповідно до положень п.п. 1, 5, 7 частини першої ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», у сторін цього Договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 3, ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

За умовами зазначеного договору позики позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти (позику) на погоджений умовами договор строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути суму позики та сплатити плату від суми позики за весь час користування коштами позики, в порядку і на умовах, що визначені договором позики.

На виконання умов договору позики позикодавець 12 квітня 2023 року перерахував на вказаний позичальником рахунок грошову позику за умовами договору в сумі 12 000, 00 грн, виконавши належним чином взяті на себе договірні зобов`язання.

Натомість відповідач у встановлені умовами договору строки суму позики не повернув, проценти не сплатив, в зв`язку з чим за час користування коштами позики на суму позики були нараховані проценти відповідно до умов договору (відповідно до доданого розрахунку), а загальний борг склав 48 000, 00 грн.

Відповідно до умов ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, розмір боргу відповідача перед TOB «СІРОКО ФІНАНС», розрахований первісним кредитором відповідно до умов укладеного договору позики та набутий ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» в результаті відступлення права вимоги, склав 48 000, 00 грн.

Спроби врегулювання боргу із боржником у добровільному порядку виявилися безрезультатними.

Також, 24 грудня 2024 року ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» направлялося на адресу боржника письмова вимога про погашення заборгованості, що у випадку несплати боргу Товариство має намір вчинити необхідні дії, направлені на стягнення боргу в судовому порядку, яке було боржником проігнороване.

Таким чином, сума заборгованості боржника ОСОБА_1 перед ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» за договором позики № 78879774 на дату позовної заяви (23 березня 2025 року) складає 48 000,00 грн, де сума не поверненої позики складає 12 000, 00 грн та сума нарахованих та несплачених процентів 36 000, 00 грн.

Заочним рішенням Іванківського районного суду Київської області від 11 вересня 2025 року у задоволенні позову ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено (а.с. 57-60).

Не погодившись із заочним рішенням суду першої інстанції, 12 жовтня 2025 року представник ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» - керівник Матухно С.П. подав безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу через підсистему «Електронний суд», у якій просив скасувати рішення Іванківського районного суду Київської області від 11 вересня 2025 року та ухвалити нове, у якому задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором позики № 78879774 у сумі 48 000, 00 грн, а також стягнути з ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 3 028, 00 грн судового збору та 4 542, 00 грн - судового збору за подачу апеляційної скарги до Київського апеляційного суду (а.с. 65-75).

На обґрунтування скарги зазначав, що ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» безпосередньо не перераховує кошти на рахунки клієнтів, а переказ коштів позичальнику здійснював ТОВ «ФК «Фінекспрес» на підставі укладеного між Товариством та фінансовою компанією договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам. Оскільки ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» не здійснює операцій з готівковими коштами, а перекази здійснюються виключно в безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Також умовами договорів з операторами платіжних систем, які фактично здійснюють переказ коштів на рахунки їх одержувачів, передбачено надходження загальних сум переказів за визначений період, а не сум окремих транзакцій, в зв`язку з чим, виділити вищезазначені транзакції як окремі платежі не є можливим. Апелянтом в повному обсязі виконано обов`язок щодо доведеності перерахування коштів позичальнику. Факт виконання засвідчує відповідний лист про підтвердження платежу ТОВ «ФК «Фінекспрес» про переказ коштів позичальнику. Апелянт вважає такий лист належним, допустимим, достовірним, прийнятним, законним та таким, що підтверджує факт надання та отримання саме відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів на виконання умов договору позики № 78879774 від 12 квітня 2023 року.

Зазначив, що відповідачем жодним чином не було заперечено факт отримання коштів. Тому, в суду не було жодних юридичних чи фактичних обставин вважати, що відповідач не отримав такі кошти. А якщо навіть у суду виникли такі сумніви щодо отримання відповідачем суми позики, суд мав право, для всебічного розгляду та для прийняття правомірного рішення, витребувати таку інформацію у позивача чи у третіх осіб, які можуть володіти такою інформацією чи фактами щодо отримання відповідачем суми позики. Окрім цього, Верховний суд у справі № 910/5080/21 (ЄДРСРУ №112664531) від 12 липня 2023 року акцентує увагу, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Також зазначив, що суд, не всебічно, не повно, не об`єктивно з`ясував обставини справи та не оцінив докази у справі, невірно застосував норми матеріального права, а його висновки не відповідають обставинам справи.

Апелянт також акцентував увагу на тому, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі П/9901/736/18 (провадження № 11-989заі18), згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вказала, що необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Посилався на те, що суд першої інстанції зазначив, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достовірні докази існування та розміру заборгованості відповідача за договором позики № 78879774 від 12 квітня 2023 року.

Апелянт в свою чергу вважає, що ним до суду було надано вичерпний перелік документів, які підтверджують наявність заборгованості за договором позики № 78879774 від 12 квітня 2023 року. Так, позивачем було надано: договір факторингу № 034-030723 від 03 липня 2023 року та відповідний Витяг з Реєстру прав вимог № 05/09/23, як доказ переходу права вимоги до позивача, довідка щодо перерахування від ТОВ «ФК «Фінекспрес», як доказ отримання відповідачем суми позики, договір позики 78879774 від 12 квітня 2023 року, як доказ цивільних правовідносин між відповідачем та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ».

Звертав увагу, що матеріали справи та усі документи подавалися позивачем в електронному вигляді, через систему «Електронний суд», а тому є підписаними та містять електронні підписи з усіма необхідними реквізитами особи, яка їх підписала.

Зазначав також, що ані первинний кредитор, ані позивач не є банківськими установами та не обслуговують рахунки фізичних осіб, а тому наданий позивачем розрахунок у вигляді оборотно-сальдової відомості є нормованим дебето-кредитовим документом бухгалтерського обліку фінансової компанії. Разом з тим, наданий розрахунок так само не був оспорений, а отже в суду відсутні підстави припускати його неналежність.

Таким чином, апелянт переконаний, що, необхідно скасувати рішення Іванківського районного суду Київської області від 11 вересня 2025 року, справа № 363/1540/25 та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог позивача (а.с. 65-75).

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

При цьому, суд апеляційної інстанції забезпечив право відповідача подати відзив (заперечення) на апеляційну скаргу, направивши відповідне поштове повідомлення 12 листопада 2025 року, проте поштове повідомлення повернулося із відміткою працівника пошти «адресат відсутній за вказаною адресою», заяви про зміну адреси місця проживання (перебування) від вказаної особи до суду не надходили (а.с. 92-95).

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Відповідно до частини 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

У справі GORYACHYY v. Ukraine (№ 43925/18 рішення в цій справі ухвалене Комітетом 24 лютого 2022 року, оприлюднене 15 вересня 2022 року та є остаточним), Європейський суд з прав людини (далі-ЄСПЛ) зауважив, що згідно з національним законодавством апеляційний суд мав обов`язок повідомити заявника про майбутню апеляцію та запропонувати йому викласти свої доводи. На відміну від багатьох інших справ, розглянутих ЄСПЛ, де у відповідних матеріалах не було доказів того, що належна кореспонденція була надіслана заявникам (див., наприклад, «Стрижак проти України», № 72269/01, § 39, 8 листопада 2005 року; Hudakova and Others v. Slovakia, №23083/05, §§ 30-32, 27 квітня 2010 року; і Лазаренко та інші, згадане вище, §§ 36 і 43), у цій справі докази, надані сторонами, показали, що 4 квітня 2016 року апеляційний суд справді надіслав заявнику рекомендованим листом повідомлення про апеляційну скаргу відповідача. Отже, виявляється, що національний суд належним чином дотримався вимоги, встановленої національним процесуальним законодавством.

ЄСПЛ також зазначив, що хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають, щоб судові документи були належним чином вручені учаснику судового процесу, стаття 6 Конвенції не заходить так далеко, щоб зобов`язувати національні органи влади забезпечити бездоганне функціонування поштової системи (див., наприклад, згадане вище рішення у справі Лазаренко та інші, § 37, і, у контексті статті 8 Конвенції, Foley v. the United Kingdom (dec.), №39197/98,вересня 2001 року).

Інакше кажучи, органи влади можуть бути притягнуті до відповідальності лише за ненадіслання відповідних документів заявнику. Той факт, що заявник не отримав кореспонденцію, надіслану йому апеляційним судом, сам по собі недостатній для того, щоб стати аргументованою підставою для заяви заявника про те, що його права за пунктом 1 статті 6 Конвенції були порушені (див. Yeremeyev v. Ukraine, (dec.) [Committee], №64766/12, §§ 31 і 32, 26 березня року, та Sydorenko v. Ukraine (dec.) [Committee], № 73193/12, § 32, 18 лютого 2021 року).

Таким чином, суд апеляційної інстанції вжив усіх можливих заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи апеляційним судом.

Відповідно до частини першої ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За правилами частини тринадцятої ст. 7, частини першої ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглянута апеляційним судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що у матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достовірні докази існування та розміру заборгованості відповідача за договором позики № 78879774 від 12 квітня 2023 року.

Колегія суддів не погоджуєтьсяз висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Колегією суддів апеляційного суду з матеріалів справи встановлено, що 12 квітня 2023 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (позикодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) уклали договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78879774, відповідно до пункту 1 якого за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (а.с. 24-25).

Відповідно до пунктів 2.1.-2.3. договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78879774 від 12 квітня 2023 року, сума позики - 12 000, 00 грн, строк позики (строк договору) - 30 днів, процентна ставка (базова) / день - 2,5% (фіксована), дата надання позики 12 квітня 2023 року, дата повернення позики (останній день) - 12 травня 2023 року, знижена процентна ставка / день, % (застосовується у відповідності до умов програми лояльності) - 1,125 %, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день, % (не застосовується у період карантину) - 2,70 %, пеня % / день (не застосовується у період карантину) - 2,70 %, орієнтовна реальна річна процентна ставка - 3340, 13 %, орієнтовна загальна вартість позики - 16 050, 00 грн (а.с. 24).

Відповідно до пункту 4 договору, проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики.

Згідно з пунктом 5 договору, підписанням цього договору позичальник підтверджує, що:

5.1. позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та нормативно-правовими актами Національного банку України.

5.2. позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з Офіційними правилами програми лояльності для споживачів фінансових послуг TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (ТМ «MYCREDIT»), в якій визначені умови застосування зниженої процентної ставки, а також із правилами постійно діючої акції під умовною назвою «ОН MY FREEDOM (перша позика 0.01%)» для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (TM «MYCREDIT»).

5.3. позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documen license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, йому зрозумілі.

5.4. позичальник доручає Позикодавцю ініціювати списання коштів з відповідного банківського рахунку Позичальника із використанням реквізитів електронних платіжних засобів, що були зазначені Позичальником при отриманні/поверненні Позики, сплаті Процентів та направляти їх в рахунок виконання зобов`язань Позичальника Договором. Списання може бути ініційовано з дати повернення Позики, що визначена Договором, та здійснювати необмежену кількість разів, але у розмірі фактичної заборгованості за Договором станом на дату повернення Позики. Позичальник розуміє та погоджується, що списання на користь Позикодавця здійснюється відповідно до порядку повернення Позики та сплати Процентів згідно умов Договору.

Позичальник має право в односторонньому порядку припинити/відновити списання коштів на користь Позикодавця шляхом заповнення відповідної форми в особистому кабінеті Позичальника.

5.5. позичальник попереджений, що у випадку неналежного виконання зобов`язань за Договором Позикодавець має право без згоди Позичальника передати свої права кредитора (відступити право вимоги) за Договором, залучити колекторську компанію до врегулювання простроченої заборгованості, або звернутися до суду для примусового стягнення заборгованості. При цьому обов`язок Позикодавця проінформувати Позичальника про залучення колекторської компанії до врегулювання простроченої заборгованості або відступлення права вимоги за Договором здійснюється Позикодавцем протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги або дати залучення колекторської компанії до врегулювання простроченої заборгованості, шляхом направлення повідомлення на електронну пошту Позичальника, що зазначена у Договорі та/або шляхом розміщення повідомлення в особистому кабінеті Позичальника.

5.6. позичальник надав дозвіл Позикодавцю на збір, обробку, зберігання та поширення його персональних даних з метою оцінки його кредитоспроможності, забезпечення виконання зобов`язань за цим Договором, інформування про кредитоспроможність та добросовісність, а також на передачу в будь-який момент персональних даних Позичальника та інформації про укладення і виконання цього Договору в будь-якій формі третім особам, в тому числі, але не виключно, колекторським компаніям, у разі відступлення права вимоги за Договором або врегулювання простроченої заборгованості, з метою захисту прав та інтересів Позикодавця та повного виконання зобов`язань за цим Договором.

5.7. позичальник підтверджує свою згоду на те, що основним каналом для комунікації між Сторонами є особистий кабінет Позичальника, який створюється Позичальником на веб-сайті та/або в мобільному застосунку Позикодавця. Позикодавець інформує Позичальника під час користування Позикою шляхом відправлення повідомлень щодо виконання Договору, у тому числі передбачених чинним законодавством, в особистий кабінет Позичальника. Сторони домовились, що Позикодавець може використовувати також інші канали для комунікації із Позичальником включаючи телефон, акаунти, електронну пошту.

5.8. позичальник надав Позикодавцю (його довіреним особам та/або третім особам) дозвіл телефонувати та/або направляти йому інформаційні повідомлення, вимоги про сплату, та використовувати для цього будь-які доступні канали зв`язку з Позичальником, включаючи телефон, акаунти, електронну пошту.

5.9. з метою укладення та виконання умов Договору, забезпечення та реалізації прав Сторін, позичальник надає згоду на створення, зберігання, використання фото- та/або відеоматеріалів із зображенням позичальника, що були отримані Позикодавцем до та/або під час та/або після укладення цього Договору.

Відповідно до пункту 6 договору, позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника

За пунктом 8 договору, позичальник має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі у разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від договору позичальник повідомляє позикодавця у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) до закінчення строку, передбаченого для відмови від договору. Протягом 7 календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від договору, позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцю позику, одержану згідно з договором, та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення (включно) за ставкою, що встановлена пунктом 2 договору.

Пунктом 15 договору передбачено інформацію про умови, що дозволяють зміну процентної ставки: у разі якщо позичальник не дотримується умов офіційних прави програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (TM «MYCREDIT») та/або правил постійно діючої акції під умовною назвою «ОН MY FREEDOM (перша позика 0.01%)» для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (TM «MYCREDIT»), знижена процентна ставка, визначена п. 2 договору, припиняє свою дію та застосовується базова процентна ставка, визначена п.п. 2.3 п. 2 договору. В такому разі проценти, нараховані за зниженою процентною ставкою, підлягають перерахуванню за базовою процентною ставкою та сплачуються позичальником у повному обсязі за весь період строку позики. Процентна ставка може бути змінена на підставі укладеної між позикодавцем та позичальником додаткової угоди до договору.

Відповідно до пункту 18 договору, сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Позичальник несе повну відповідальність перед позикодавцем за повернення позики, сплату процентів та належне виконання зобов`язань за цим договором усім своїм майном. У разі невиконання або неналежного обов`язків за договором позикодавець несе відповідальність згідно з чинним законодавством.

За пунктом 19 договору сторона договору, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили), що засвідчуються Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами.

Пунктом 20 передбачено, що технологія (порядок) укладення Договору. Цей Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону Україні «Про електронну комерцію».

Пунктом 21 договору передбачено порядок створення та накладення електронних підписів сторонами Договору: Договір підписується електронним підписом Позикодавця та надсилається для ознайомлення та узгодження умов Позичальнику в особистий кабінет разом з електронним повідомленням - пропозицією укласти Договір. На вказану позичальником електронну пошту надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання Договору, що згенерований під час проходження позичальником процедури укладення Договору. Позичальник, приймаючи пропозицію Позикодавця укласти Договір, підписує в інформаційно-телекомунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором. Сформовані таким чином електронні підписи Позичальника та Позикодавця накладені на Договір. Після підписання такими електронними підписами Договору його умови вважаються прийнятими, а Договір є укладеним. Договір містить накладену кваліфіковану електронну печатку Позикодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу. Підписаний таким чином Договір прирівнюється до укладеного у письмовій формі.

Договором передбачено, що позичальник ідентифікований та верифікований за допомогою Системи ВаnkID НБУ (пункт 22).

Згідно з пунктом 23 договору, договір укладений із використанням мобільного застосунку МуCredit - кредит онлайн на карту. Сторони узгодили наступний спосіб надсилання (у тому числі повторного) підписаного Договору Позичальнику: примірник Договору надсилається на електронну пошту позичальника, вказану в Договорі. Примірник Договору також доступний позичальнику в особистому кабінеті. Засвідчена копія Договору на папері надається Позичальнику за його письмовим зверненням, яке розглядається у порядку та строки, визначені Законом України «Про звернення громадян».

Пунктом 24 договору передбачено, що договір укладений на взаємовигідних умовах, на принципах ст.ст. 6, 627 ЦК України.

Як встановлено з договору, позичальник ОСОБА_1 підписав договір, використавши електронний підпис одноразовим ідентифікатором h3pT66NBIS, а позикодавець ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» - fdbT4OI36O (а.с. 25 зворот).

03 липня 2023 року ТОВ 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (клієнт) і ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» (фактор) уклали договір факторингу № 034-030723, згідно з пунктом 1.1. якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та сплатити клієнту ціну придбання за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб (а.с. 9-15).

Відповідно до п. 2.1.3 договору факторингу № 034-030723, перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається у день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками реєстр прав вимог є невід`ємною частиною цього договору та підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимог.

Пунктом 2.2 передбачено, що протягом 30 (тридцяти) робочих днів з дня переходу права вимоги, клієнт зобов`язується передати фактору документи щодо кожного боржника, вказаного в реєстрі, в електронному вигляді, у погоджений сторонами спосіб. Факт прийому-передачі документів фіксується сторонами шляхом підписання акту прийому-передачі документів за формою, погодженою сторонами у відповідному додатку до цього договору.

Згідно з пунктом 2.3 договору факторингу № 034-030723 від 03 липня 2023 року, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання прав вимоги, а клієнт не відповідатиме перед фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченими фактором клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язань боржника. Разом з правом вимоги фактора переходять всі інші права та обов`язки клієнта за договором з боржником. У випадку укладення сторонами більш ніж одного реєстру прав вимог, кожен наступний реєстр прав вимог є самостійним додатком, та не замінює попередній.

Відповідно до п. 2.4 договору клієнт повідомляє відповідних боржників про відступлення факторові права грошової вимоги у спосіб, у формі і у строки, відповідно до угод і домовленостей між ним і боржниками, а також до вимог чинного законодавства. В свою чергу, фактор має право направити боржнику складені від свого імені будь-які повідомлення, претензії, вимоги, тощо.

Згідно з пунктом 4.1 договору, загальна сума прав вимоги, що відступається за відповідним реєстром та ціна придбання (фінансування) визначаються окремо для кожного реєстру і вказуються в таких реєстрах (а.с. 9-15).

Відповідно до витягу з реєстру прав вимог № 05/09/23, що відступаються клієнтом факторові відповідно до договору факторингу № 034-030723 від 03 липня 2023 року, клієнт відступає факторові право вимоги заборгованості у розмірі 48 000, 00 грн до боржника ОСОБА_1 на умовах, передбачених договором факторингу № 034-030723 від 03 липня 2023 року, згідно з реєстром № 3168, за договором № 78879774 від 12 квітня 2023 року (а.с. 8).

Згідно з довідкою № КД-000004928/ТНПП, виданою ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» 20 грудня 2024 року, ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС», яке діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (Рішення НБУ про включення до Реєстру платіжної інфраструктури та видачу ліцензії від 27 квітня 2023 року № 21/764-рк), підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», відповідно до умов договору про переказ коштів № 23-01-18/5 від 23 січня 2018 року, укладеного між Компанією та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», та звернення наступної платіжної операції: 1) дата 12.04.2023 року; 2) номер платежу c50c1817-0ba9-4c30-8343-a2e96383ac0a; 3) сума 12 000, 00 грн; 4) отримувач ОСОБА_2 - ЕПЗ номер НОМЕР_1 (а.с. 22).

У вказаній довідці зазначено, що оскільки компанія не здійснює операцій з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюється виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються (а.с. 22).

Згідно з протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, вказана довідка № КД-000004928/ТНПП 20 грудня 2024 року підписана КЕП директора ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» Губіної О.Ю. (а.с. 23).

24 грудня 2024 року ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» звертався до позичальника ОСОБА_1 із письмовою вимогою про погашення заборгованості за договором позики № 78879774 від 12 квітня 2023 року (а.с. 20 зворот-21, 27-28).

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до пункту 1 частини другої ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четвертої статті 11 Закону).

Згідно із частиною шостою статті 11 вищезазначеного Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, з матеріалів справи вбачається, що 12 квітня 2023 року ОСОБА_1 , будучи ідентифікованим та верифікованим за допомогою Системи ВаnkID НБУ, та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78879774 у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором, згідно з Законом України «Про електронну комерцію».

Вказаний договір підписано електронним підписом позичальникаОСОБА_1 відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису) fdbT4OI36O (а.с. 25 зворот).

ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес», відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23 січня 2018року, укладеного між компанією та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», 12 квітня 2023 рокубуло здійснено переказ грошових коштів в сумі 12 000, 00 грн за номером платіжною картки № НОМЕР_1 . Номер платежу c50c1817-0ba9-4c30-8343-a2e96383ac0a(а.с. 22).

Враховуючи викладене, відповідач уклав із ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» електронний договір та підписав його у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (електронним підписом одноразовим ідентифікатором fdbT4OI36O), а тому договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Апеляційний суд враховує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Верховним Судом у постанові від 17 грудня 2021 року у справі № 278/2177/15-ц зазначено, що згідно з положеннями ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»передбачено, що Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з абзацом 2 частини другої статті 9 вказаного Закону, залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).

Абзацом п`ятим частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» передбачено, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Зважаючи на встановлені обставини у цій справі, колегія суддів вважає, що наданий позивачем розрахунок заборгованості є належним доказом та допустимим засобом доказування у цій справі і в сукупності з іншими доказами, зокрема, довідкою ТОВ «ФК Фінекспрес» вих. № КД-000004928/ТНПП від 20 грудня 2024 року, котра відповідає вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», що свідчить про отримання відповідачем кредитних коштів.

Звертаючись до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості за договором позики № 78879774 від 12 квітня 2023 року, позивач посилався на те, що набув право вимоги за вказаним договором позики на підставі договору факторингу № 034-030723 від 03 липня 2023 року, укладеного з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ».

У частині першій статті 510 ЦК України передбачено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до статті 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з пунктом 5.5 договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78879774 від 12 квітня 2023 року, позичальник попереджений, що у випадку неналежного виконання зобов`язань за договором позикодавець має право без згоди Позичальника передати свої права кредитора (відступити право вимоги) за Договором, залучити колекторську компанію до врегулювання простроченої заборгованості, або звернутися до суду для примусового стягнення заборгованості (а.с. 24 зворот).

На підтвердження факту переходу прав вимоги за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78879774 від 12 квітня 2023 року, укладеним з відповідачем ОСОБА_1 позивачем надано витяг з реєстру прав вимог № 3168, згідно з яким відступаються клієнтом (ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») факторові (ТОВ «СІРОКО ФІНАНС»), відповідно до договору факторингу № 034-030723 від 03 липня 2023 року, право вимоги заборгованості у розмірі 48 000, 00 грн, з яких сума заборгованості за тілом - 12 000, 00 грн, по процентам за користування - 36 000, 00 грн за 115 днів прострочення виконання договірних зобов`язань, до боржника ОСОБА_1 за договором № 78879774 від 12 квітня 2023 року (а.с. 8).

Враховуючи викладене, позивачем доведено факт переходу до нього право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78879774 від 12 квітня 2023 року, згідно з договором факторингу № 034-030723 від 03 липня 2023 року.

Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач просив стягнути заборгованість за договором позики № 78879774 від 12 квітня 2023 року загальною сумою у розмірі 48 000, 00 грн, тобто суму заборгованості за тілом - 12 000, 00 грн і по процентам за користування - 36 000, 00 грн за 115 днів прострочення виконання договірних зобов`язань.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 висловила думку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України.

Зі змісту договору позики № 78879774 від 12 квітня 2023 року видно, що строк позики (строк договору) становить 30 днів - до 12 травня 2023 року (а.с. 24).

З огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставним.

Відтак, нарахування процентів за користування кредитними коштами за договором позики здійснюється лише до 12 травня 2023 року включно.

Так, з матеріалів справи вбачається, що з 12 квітня 2023 року по 12 травня 2023 року відповідач не вносив коштів на погашення кредиту, нараховувались відсотки в розмірі 1,125 %/день на суму боргу 12 000, 00 грн (а.с. 4 зворот).

Відтак, загальна заборгованість відповідача станом на 12 травня 2023 року становить 16 050, 00 грн, з яких 12 000, 00 грн - заборгованість за тілом, 4 050, 00 грн - заборгованість за процентами за користування кредитними коштами (а.с. 4 зворот).

Отже, судове рішення районного суду з підстав, передбачених ст. 376 ЦПК України, необхідно скасувати із ухваленням нового судового рішення по суті заявлених позовних вимог про часткове задоволення позову.

Щодо судових витрат.

Згідно з частиною тринадцятою ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За змістом частини першої ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» слід стягнути 1 012, 26 грн (3 028 грн х 33, 43%) судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 1 518, 39 грн (4 542, 00 грн х 33,43%) за розгляд справи судом апеляційної інстанції (а.с. 19, 71).

З огляду на положення частини третьої статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст. 367, п. 1, 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС» - задовольнити частково.

Заочне рішення Іванківського районного суду Київської області від 11 вересня 2025 року - скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС» () заборгованість за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78879774 від 12 квітня 2023 року у розмірі 16 050, 00 грн, з яких 12 000, 00 грн - тіло кредиту, 4 050, 00 грн - проценти за користування кредитом.

В іншій частині позову Товариства з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС» - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС» () 1 012, 26 грн - судовий збір за розгляд справи районним судом, 1 518, 39 грн - судовий збір за розгляд справи апеляційним судом.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту ухвалення і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

Є.П. Євграфова

В.В. Саліхов