Номер провадження 2/754/6365/25
Справа №754/9625/25
08 грудня 2025 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:
судді Саламон О.Б.
секретаря судового засідання Рябенка В.О.
позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду з вимогою до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Позивач обґрунтовує вимоги тим, що її бабусі з родиною багато років тому була надана від держави квартира по АДРЕСА_1 , де і проживає родина. Відповідач вже тривалий час (багато років) не спілується з родиною, за адресою реєстрації не з`являється більше 8 років, жодних засобів зв`язку родина не має. Перешкод в користуванні житловим приміщенням ніхто ОСОБА_2 не чинив. На даний час місце її проживання невідоме. Всі обов`язки та витрати щодо квартири несуть проживаючі.
23 червня 2025 року ухвалою Деснянського районного суду міста Києва відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
09 вересня 2025 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва, занесеною до протоколу судового засідання, залучено в якості третіх осіб - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .
Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала та просить їх задовольнити. Зазначила про те, що відповідач є її тіткою, вже тривалий час (багато років) не спілується з родиною, за адресою реєстрації не з`являється більше 8 років, жодних засобів зв`язку родина не має. Перешкод в користуванні житловим приміщенням ніхто їй, ОСОБА_2 , не чинив. На даний час місце її проживання невідоме. Всі обов`язки та витрати щодо квартири несуть проживаючі.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи своєчасно сповіщена у встановленому законом порядку, а саме судовою повісткою, направленою рекомендованим листом за адресою місця проживання та повідомлялась через офіційний веб - портал «Судова влада України».
Відповідачем не подано заяви про розгляд справи за її відсутності та не подано відзив на позовну заяву.
Суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ст.128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Від третіх осіб - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 надійшли клопотання, в яких просять розглядати справу у їх відсутність та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України за наявними в справі матеріалами та доказами, задовольнивши позовні вимоги.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі ст.ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення позивача, свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які підтвердили факт непроживання у спірній квартирі близько 10 років, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.
Судом встановлені такі факти та їх правовідносини.
З реєстру територіальної громади м. Києва вбачається, що у квартирі по АДРЕСА_1 зареєстровані - ОСОБА_7 , 2017 р.н., ОСОБА_1 (позивач), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , 2011 р.н. та, відповідно, ОСОБА_2 , що також підтверджується інформацією з Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської РДА.
Відповідач ОСОБА_2 за адресою реєстрації не з`являється більше 8 років, жодних засобів зв`язку проживаючі не мають, перешкод в користуванні житловим приміщенням ніхто ОСОБА_2 не чинив. На даний час місце її проживання невідоме.
У відповідності до Акту від 30.05.2025, вчиненого на підставі на підставі заяви ОСОБА_1 про обстеження квартири на предмет проживання в ній відповідача, за участю ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , підписи яких засвідчені начальником ЖЕД - 308 ОСОБА_10 , ОСОБА_2 з травня 2016 року по теперішній час (Акт складено 30.05.2025) не проживає по АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_2 не несе жодних обов`язків по утриманню житла за вказаною адресою.
Як зазначає позивач в судовому засідапння, будь - яких перешкод не чинилося відповідачу в користуванні спірною квартирою, відповідач добровільно залишила спірну квартиру.
Відповідно ст. 71 ЖК України передбачає, що у разі відсутності наймача або членів його сім`ї у житловому приміщенні понад шість місяців, він втрачає право користування ним.
Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Відповідно до роз`яснень, викладених в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року (з наступними змінами) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України) необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні; у осіб, які потребують догляду; внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Вищевикладені обставини свідчать про те, що відповідач не проживає у квартирі за місцем реєстрації та не має наміру там проживати, оскільки проживає за іншою адресою, а отже є підстави для визнання її такою що втратила право користування квартирою АДРЕСА_2 .
Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 71, 72, 107 ЖК України, ст.ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 133, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме кв. АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано.

Повний текст рішення складено 19.12.2025.

Суддя Деснянського районного суду м. Києва О.Б. Саламон