Справа № 2-1341/10
Провадження № 4-с/165/1/25
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ушакова М.М.,

за участю секретаря Лубаєвської Л.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

представника ВДВС ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську скаргу ОСОБА_1 про визнання бездіяльності начальника відділу Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа Кредитна спілка Альянс Україна, неправомірною та скасування арешту нерухомого майна, -

встановив:

05 липня 2024 року ОСОБА_1 звернулась в суд із скаргою про визнання бездіяльності державного виконавця Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції неправомірною та скасування арешту нерухомого майна.

В обґрунтування скарги посилається на те, що їй на праві приватної спільної сумісної власності є власником 1/1 частки двох кімнатної квартири АДРЕСА_1 . Також зазначає, що власниками вказаної квартири в рівних частках є її мати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Покликається на те, що право власності набуте ними на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане 13 грудня 2018 року, згідно з Законом "країни "Про приватизацію державного (комунального) житлового фонду" згідно з рішенням від 13.12.2018 року за №72.

Вказує, що 15 листопада 2010 року рішенням Нововолинського міського суду, справа №2-1341-10 за позовом кредитної спілки «Альянс Україна до неї про стягнення боргу за договором кредиту, позов задоволено повністю.

Зазначає, що згідно Інформації з Державного реестру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна об`єкта нерухомого майна за № 370702748 від 20.03.2024 року, на квартиру АДРЕСА_1 відділом державної виконавчої служби Нововолинського міського управління юстиції (код ЄДРПОУ 3505524) постановою про арешт майна боржника та заборони на його відчуження, ВП 23654650 від 13.01.2011 року накладено арешт, особа, майно якої обтяжується, реєстраційний номер 11024054 від 01.04.2011 року - ОСОБА_1 .

Заявник зазначає, що 17.04.2024 року звернулася до Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на даний час з 30.06.2023 року в результаті реорганізації діяльності державної виконавчої служби Міністерства юстиції Нововолинської державної виконавчої служби у Володимир-Волинському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції припинено, із заявою про зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 , на даний час перейменовану на вулицю Героїв ЗСУ, у місті Нововолинську, Волинської області, але отримала відмову з підстав того, що для зняття арешту, що передбачені статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404- VIII, відсутні, тобто відповідно до даного Закону України підставою для зняття арешту з майна боржника, відповідно до положень ст.59 «Про виконавче провадження», є п. 6 цього закону - отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову.

Крім того вказує, що з відповіді Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції їй стало відомо, що станом на 02.04.2024 відкриті виконавчі провадження щодо неї у Володимирському відділі державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не перебувають. Відповідно до пошуку інформації з автоматизованої системи виконавчого провадження ВП № 23654650 від 13.01.2011 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-1341-10 від 15.11.2010 року Нововолинського міського суду Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь КС «Альянс Україна» 21264,03 грн. завершено (повернуто виконавчий документ стягувачу) 09.06.2011 на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче проваддення", у редакції, яка діяла на час винеесння постанови.

Стверджує, що 21 травня 2024 року зверталась з заявою до начальника Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Іщук Л. про знятття арешту з квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Однак отримала у поштовому відділені 03.07.2024 року лист-відповідь від 21.06.2024 року №99586/23.1-21 про відмову у знятті арешту з квартири.

Заявник з рішенням ВДВС про відмову у знятті арешту з квартири не згідна та вважаєнезаконним, тому звернулась до суду.

Просить визнати бездіяльність начальника Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції незаконною та зобов`язати начальника Володимирського відділ державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , який було накладено в межах виконавчого провадження Нововолинським відділом державної виконавчої служби у Володимир-Волинському районі Волинської області Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів), на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №23654650, виданий 13.01.2011 року, реєстраційний номер обтяження: 11024054 від 01.04.2011 року.

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 13 лютого 2025 року залучено до участі у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання бездіяльності начальника відділу Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції неправомірною та скасування арешту нерухомого майна, в якості третьої особи: Кредитну спілку Альянс Україна (адреса: вул. Шухевича, 6/36, м.Луцьк, Волинська область) (а.с.31).

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 суду пояснила, що вона у 2007 році брала кредит в Кредитній спілці, частину коштів виплатила, частину не повернула, не сплатила один чи два платежі. Їй невідомо чи є у неї перед кредитором на даний час борг.

Представник заявника ОСОБА_2 в судовому засіданні просив вимогу про визнання бездіяльності начальника Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції незаконною залишити без розгляду, решту вимог підтримав та просив задовольнити.

Представник ВДВС ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила проти задоволення скарги, вказала, що виконавчий документ повернуто стягувачу з підстав відсутності у боржника майна. На даний час виконавче провадження не відкрито. Сума боргу становить 19464,03 грн.

Представник третьої особи Кредитної спілки Альянс Україна в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності, вимоги скарги не визнають в повному обсязі і просять суд відмовити в задоволенні скарги. У даній заяві зазначили, що рішення Нововолинського міського суду Волинської області по справі №2-1341/10 боржником ОСОБА_1 не виконане, тому вважають, що правових підстав знімати арешт з майна боржниці не має. Вказали, що Кредитна спілка «Альянс Україна» не втратила інтерес, щодо примусового виконання рішення суду по справі №2-1341/10 щодо стягнення боргу з гр. ОСОБА_1 на їхню користь.

Заслухавши пояснення заявника, представника заявника та представника ВДВС, дослідивши матеріали скарги, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню за таких обставин.

Згідно із ст.129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Такий же припис закону закріплений і у ч.1 ст.14 ЦПК України.

Відповідно до ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом який розглядав справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 15.11.2010, яке набрало законної сили 26.11.2010 стягнуто з ОСОБА_1 в користь Кредитної спілки "Альянс Україна" 20934,68 грн. заборгованості за кредитом, а також судові витрати в розмірі 209,35 грн. сплаченого судового збору і 120 грн. витрат понесених на ІТЗ (а.с.12).

На виконання рішення суду було видано виконавчий лист №2-1341-10 від 15.11.2010.

Із листа Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 21.06.2024 №99586/23.1-21 вбачається, що відповідно до інформації з атоматизованої системи виконавчого провадження ВП №23654650 від 13.01.2011 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1341-10 від 15.11.2010 Нововолинського міського суду Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь КС «Альянс Україна» 21264,03 грн. завершено (повернуто виконавчий документ стягувачу) 09.06.2011 на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції яка діяла на час винесення постанови). У межах даного виконавчого провадження, державним виконавцем накладено арешт (а.с.6-7).

Із листа Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26.04.2024 №70105/23.1-21 вбачається, що станом на 02.04.2024 відкриті виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 у Володимирському відділі державної виконавчої служби у |Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не перебувають. Крім того у листі вказано, що відповідно до інформації з атоматизованої системи виконавчого провадження ВП № 23654650 від 13.01.2011 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1341-10 від 15.11.2010 Нововолинського міського суду Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь КС «Альянс Україна» 21264,03 грн. завершено (повернуто виконавчий документ стягувачу) 09.06.2011 на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження", у редакції яка діяла на час винесення постанови. Також у листі вказали, що підстави для зняття арешту, що передбачені статтею 40 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII, відсутні (а.с.11).

Із копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта сформованої 20.03.2024 року вбачається, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 11024054 від 01.04.2011, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, на підставі постанови №23654650 від 13.01.2011 винесеної головним державним виконавцем ВДВС Нововолинського МУЮ Мазурок П.В. (а.с.11).

Постановою державного виконавця Нововолинського міського ВДВС Нововолинського МУЮ Мазурка П.В. від 13.01.2011 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1341-10 від 15.11.2010 Нововолинського міського суду Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь КС «Альянс Україна» 21264,03 грн.(а.с.24, 27).

Із інформації з ВП-спецрозділу вбачається, що виконавче провадження ВП №23654650 від 13.01.2011 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1341-10 від 15.11.2010 Нововолинського міського суду Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь КС «Альянс Україна» 21264,03 грн. завершено, 09.06.2011 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" (відсутність у боржника майна). Стан виконавчої дії: актуальна. На даний час повністю стягнути борг не можливо, коштів на особових рахунках не встановлено. В рахунок боргу сплачено 1800,00 грн. Несплачений борг за кредитною заборгованістю становить 19464,03 грн. (а.с.24, 27).

Відповідно до положень ст.ст.447, 448 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Щодо визнання бездіяльності начальника Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції незаконною, в судовому засіданні встановлено, що представник заявника Душний Ю.А. в судовому засіданні просив вимогу про визнання бездіяльності начальника Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції незаконною залишити без розгляду.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, в разі подання позивачем до початку розгляду справи по суті заяви про залишення позову без розгляду, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Враховуючи наведене, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення без розгляду скаргу ОСОБА_1 в частині вимог про визнання неправомірною бездіяльність начальника відділу Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Щодо скасування арешту з нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , який було накладено в межах виконавчого провадження Нововолинським відділом державної виконавчої служби у Володимир-Волинському районі Волинської області Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів), на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №23654650, виданої 13.01.2011 року, реєстраційний номер обтяження: 11024054 від 01.04.2011 року слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів.

У Постанові Верховного Суду від 14.05.2025 справа №2/1522/11652/11, провадження №14-137цс24 Велика Палата Верховного Суду сформульовала висновки про застосування норм права, що: "Законодавець чітко передбачив два випадки, коли державний (приватний) виконавець зобов`язаний зняти арешт з майна боржника, та зазначити про це у відповідній постанові, а саме:

- у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій);

- у разі повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Законодавством не передбачено обов`язку державного (приватного) виконавця зняти арешт, накладений на майно боржника, у разі повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки таке повернення не свідчить про закінчення виконавчого провадження та у такому випадку стягувач має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду, яке не виконано, протягом встановлених законом строків.

Повернення виконавчого документа стягувачу не є підставою для зняття арешту з майна боржника (за виключенням випадків, передбачених у частині третій статті 37 Закону № 1404-VIII).".

В судовому засіданні з пояснень заявника ОСОБА_1 , яка ствердила, що не в повному розмірі сплатила кредитну заборгованість за рішенням суду та письмових пояснень Кредитної спілки Альянс Україна, яка не втратила інтересу щодо примусового виконання рішення суду встановлено, що рішення Нововолинського міського суду Волинської області по справі №2-1341/10 боржником ОСОБА_1 не виконано, заборгованість у повному розмірі не сплачено, виконавчий документ повернуто стягувачу.

Законодавець у Законі України №1404-VIII "Про виконавче провадження", який набрав чинності з 5 жовтня 2016 року, передбачив випадки, за яких арешт з майна знімається одночасно з поверненням виконавчого документа стягувачу (ч.3 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження").

Таким чином повернення виконавчого документа стягувачу не є підставою для зняття арешту з майна боржника (за винятком випадків, передбачених у ч.3 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження").

Законодавством не передбачено обов`язку державного (приватного) виконавця зняти арешт, накладений на майно боржника, у разі повернення виконавчого документа стягувану, оскільки таке повернення не свідчить про закінчення виконавчого провадження й у такому випадку стягувач має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду, яке не виконано, протягом установлених законом строків.

Крім того щодо способу захисту прав боржника слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст.432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Тобто, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо: а) його було видано помилково; б) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою; в) з інших причин.

У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 у справі N 2-4671/11 сформульовано правовий висновок, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином з вищенаведеного слідує, що боржник обрала не той спосіб захисту своїх прав.

Оскільки законодавством не передбачено обов`язку державного (приватного) виконавця зняти арешт, накладений на майно боржника, у разі повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки таке повернення не свідчить про закінчення виконавчого провадження та у такому випадку стягувач має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду, яке не виконано, протягом встановлених законом строків. Повернення виконавчого документа стягувачу не є підставою для зняття арешту з майна боржника (за виключенням випадків, передбачених у частині третій статті 37 Закону № 1404-VIII).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що начальник відділу Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції при вчиненні виконавчих дій діяла відповідно до вимог закону та в межах своїх повноважень, а відтак вимоги скаржника про скасування арешту з нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , який було накладено в межах виконавчого провадження Нововолинським відділом державної виконавчої служби у Володимир-Волинському районі Волинської області Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів) (код ЄДРПОУ - 350555294), на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №23654650, виданої 13.01.2011 року, реєстраційний номер обтяження: 11024054 від 01.04.2011 року, задоволеню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 447, 450 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

ухвалив:

Залишити без розгляду скаргу ОСОБА_1 в частині вимог про визнання неправомірною бездіяльність начальника відділу Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про скасування арешту з нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , який було накладено в межах виконавчого провадження Нововолинським відділом державної виконавчої служби у Володимир-Волинському районі Волинської області Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів) (код ЄДРПОУ - 350555294), на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №23654650, виданої 13.01.2011 року, реєстраційний номер обтяження: 11024054 від 01.04.2011 року - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 17.12.2025.

Головуючий суддя М.М. Ушаков