Провадження 2/127/5059/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Горбатюка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Левченко А.М.,

представника позивача Чугунова С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про стягнення в порядку спадкування недоотриманої пенсії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про стягнення в порядку спадкування недоотриманої пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій із заявою від 28 липня 2021 року №1333 про виплату недоотриманої пенсії за померлу ОСОБА_2 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №91 від 05 грудня 2020 року) на підставі права на спадщину. Пенсіонерка ОСОБА_2 перебувала на обліку в Головному управлінні, як внутрішньо переміщена особа. Також ОСОБА_1 звернулась до Головного управління із заявою від 28 липня 2021 року №1334 про виплату недоотриманої пенсії за померлого ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №17 від 19 січня 2021 року) на підставі права на спадщину. Пенсіонер ОСОБА_3 перебував на обліку в Головному управлінні, як внутрішньо переміщена особа.

Недоотриману пенсію ОСОБА_2 виплачено за період з 18 листопада 2022 року по 05 грудня 2024 року в сумі 11 573,22 грн., залишок на 01 червня 2025 року становить 53 069,71 грн. (П`ятдесят три тисячі шістдесят дев`ять грн. 71 коп.) та недоотриману пенсію за ОСОБА_3 було виплачено за період з 18 листопада 2022 року по 05 грудня 2024 року в сумі 11 573, 22 грн. (Одинадцять тисяч п`ятсот сімдесят три грн. 22 коп.), залишок на 01 червня 2025 року становить 303 716,15 грн. (Триста три тисячі сімсот шістнадцять грн. 15 коп.). ОСОБА_1 успадкувала належні спадкодавцям суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, в тому розмірі, в якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент смерті спадкодавця. Вказує, що відповідач перешкоджає реалізації права позивача, як власника майна в порядку спадкування, а саме на отримання недоотриманої пенсії після померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . За таких обставин, право ОСОБА_1 на отримання недоотриманої пенсії, яка була нарахована ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , є порушеним та підлягає відновленню.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 серпня 2025 року справа прийнята до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Правом на подання відзиву у встановлений законодавством спосіб відповідач не скористався.

У судовому засіданні представник позивача повідомив, що позивач та він, як представник, відзив не отримував, просив суд не брати до уваги відзив як такий, що поданий з порушенням вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК. Просив задовольнити позовні вимого з мотивів, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. На адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Представник відповідач 05.09.2025 та 08.09.2025 надіслав на електронну адресу суду відзив на позовну заяву, однак не додав доказів його направлення сторонам у справі (позивачу).

Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду (частина четверта статті 178 ЦПК України).

До відзиву додаються: 1) докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; 2) документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи (частина п`ята статті 178 ЦПК України).

У строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову (пункт 1 частини першої статті 191 ЦПК України).

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (частина перша, третя статті 83 ЦПК України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини восьма статті 83 ЦПК України).

Копії доказів, що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними (частина дев`ята статті 83 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2020 року у справі № 760/16979/15-ц (провадження № 61-4848св19) вказано, що: «учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України). За змістом вимог частин третьої, четвертої статті 83 ЦПК України, відповідач повинен подати докази разом з поданням відзиву на позовну заяву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано, причини, з яких не може бути подано доказ у зазначений строк, докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від нього дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом (частина перша статті 126 ЦПК України)».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року в справі №161/4985/17 (провадження № 14-71 цс 19) вказано, що: «При розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи: позовній заяві; відзиві на позовну заяву (відзиві); відповіді на відзив; запереченнях; поясненнях третьої особи щодо позову або відзиву (частини перша та друга статті 174 ЦПК України). Заяви по суті справи мають бути оформлені згідно з вимогами статей 175-181 ЦПК України.

Щодо процесуальних питань при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України), які у разі подання у письмовій формі повинні бути оформлені згідно з вимогами статті 183 ЦПК України.

Копії доказів, що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними (частина дев`ята статті 83 ЦПК України).

Доказів надсилання (надання) копій доданих до "Відзив на позовну заяву" документів, які не є публічно доступними, іншим учасникам справи або доказів наявності у них всіх цих документів позивач суду не надав. У вказаному документі жодних питань на розсуд суду позивач не ставив, а просив відмовити у задоволенні позову. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду (частина четверта статті 183 ЦПК України). З урахуванням наведеного суд залишає документ з назвою "Повідомлення про зміну обставин справи" без розгляду».

З огляду на викладене, суд залишає без розгляду документи, надіслані на електронну пошту суду 05.09.2025 та 08.09.2025 із назвою «відзив на позовну заяву».

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Згідно із довідкою №5122-5 від 20.12.2022 позивача взято на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.07.2021, що зареєстроване в реєстрі №625, номер спадкової справи 3/2021 року, Кнап Л.П., державний нотаріус Немирівської державної нотаріальної контори, посвідчив, що на підставі ст. 1261 ЦК України, спадкоємець зазначеного у цьому свідоцтві майна гр. ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є його донька гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з: (однієї другої) частки недоотриманої пенсії, яка станом на 26 травня 2021 року складає 69529,20 грн., та належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно з довідкою №392/02-14 виданої 25 травня 2021 року відділом опрацювання пенсійної документації №2 (м. Немирів) Управління з питань виплати пенсій ГУПФ України у Вінницькій області, спадкоємцем за законом був її чоловік ОСОБА_3 , який спадщину прийняв, але не оформив спадкових прав.

Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.07.2021, що зареєстроване в реєстрі №621, номер спадкової справи 2/2021 року, ОСОБА_4 , державний нотаріус Немирівської державної нотаріальної контори, посвідчив, що на підставі ст. 1261 ЦК України, спадкоємець зазначеного у цьому свідоцтві майна гр. ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є його донька гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 на частку спадщини. Спадщина, на яку в указаній частці видано це свідоцтво складається з: недоотриманої пенсії, яка станом на 26 травня 2021 року складає 69529,20 грн., та належить померлій згідно з довідкою №392/02-14, виданої 25.05.2021 відділом опрацювання пенсійної документації №2 (м. Немирів) Управління з питань виплати пенсій ГУПФ України у Вінницькій області. Свідоцтво про право на спадщину за законом на частку недоотриманої пенсії видане ОСОБА_1 . Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 (одну другу) частку недоотриманої пенсії ще не видане.

Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.07.2021, що зареєстроване в реєстрі №629, номер спадкової справи 3/2021 року, ОСОБА_4 , державний нотаріус Немирівської державної нотаріальної контори, посвідчив, що на підставі ст. 1261 ЦК України, спадкоємець зазначеного у цьому свідоцтві майна гр. ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є його донька гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з: недоотриманої пенсії, яка станом на 26 травня 2021 року складає 335481 грн 32 коп., та належить померлому згідно довідки №394/02-14 виданої 25.05.2021 відділом опрацювання пенсійної документації №2 (м. Немирів) Управління з питань виплати пенсій ГУПФ України у Вінницькій області.

У листі Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 03 червня 2025 року зазначено, що Громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернулась до Головного управління із заявою від 28 липня 2021 року №1333 про виплату недоотриманої пенсії за померлу ОСОБА_2 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №91 від 05 грудня 2020 року) на підставі права на спадщину. Пенсіонерка ОСОБА_2 перебувала на обліку в Головному управлінні, як внутрішньо переміщена особа. Також громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернулась до Головного управління із заявою від 28 липня 2021 року №1334 про виплату недоотриманої пенсії за померлого ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис № 17 від 19.01.2021) на підставі права на спадщину. Пенсіонер ОСОБА_3 перебував на обліку в Головному управлінні, як внутрішньо переміщена особа. Сума боргу по недоотриманій пенсії підпадає під виплату згідно Порядку затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України №1165 від 10 листопада 2021 року. Цим Порядком визначено механізм виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) з урахуванням надбавок, підвищень, компенсації втрати частини доходу, грошової допомоги та інших пов`язаних із ними виплат, які не виплачено за період до місяця відновлення їх виплати (далі - пенсійні виплати за минулий період) внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, в тому числі недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера з числа внутрішньо перемішених осіб та осіб, які проживали на тимчасово окупованій території України і не були взяті на облік, як внутрішньо переміщені особи на контрольованій Україною території, відповідно до статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Недоотриману пенсію за ОСОБА_2 виплачено за період з 18.11.2022 по 05.12.2024 в сумі 11573,22 грн, залишок на 01.06.2025 становить 53069,71 грн, а недоотриману пенсію за ОСОБА_5 виплачено за період 18.11.2022 по 05.12.2024 11573,22 грн, залишок на 01.06.2025 становить 303716,15 грн.

Відповідно до листа ГУ ПФУ у Вінницькій області №0200-0402-8/35208 від 08.06.2021 недоотримана пенсія гр. ОСОБА_3 станом на 26.05.2021 складає 335481,32 грн.

Відповідно до листа ГУ ПФУ у Вінницькій області №0200-0402-8/35235 повідомлено, що недоотримана пенсія гр. ОСОБА_2 станом на 26.05.2021 складає 69529,20 грн.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Спір між сторонами у цій справі виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме права власності на спадкове майно у вигляді невиплаченої пенсії спадкодавця.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої-третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до частини першої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Частинами другою та третьою цієї статті визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

До вказаного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22 лютого 2024 року у справі №461/5878/22 у справі за аналогічних правовідносин.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з частинами першою, другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

ГУ ПФУ у Вінницькій області у досліджених судом письмових доказах підтверджує наявність недоотриманої пенсії за померлим ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 у розмірі 303716,15 грн та наявність недоотриманої пенсії за померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 у розмірі 53069,71 грн, а позивач довела належними доказами, що вона є спадкоємцем за законом на зазначені суми недоотриманої пенсії.

Недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Відповідно до вимог статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

В межах цієї справи, позовні вимоги не стосуються оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання особою пенсійних виплат. Перерахунок та виплата пенсії, встановлені вказаним вище судовим рішенням, а спір виник щодо недоотриманої за життя спадкодавцем пенсії.

Предметом позовних вимог є визнання права власності на недоотриману спадкодавцем за життя суми пенсії та їх стягнення. Таким чином, між сторонами виник спір про цивільне право. Вказані висновки відповідають висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 27 березня 2019 року в справі № 286/3516/16-ц, а також висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 11 жовтня 2021 року в справі № 200/126/21-а.

Питання захисту прав осіб, які звернулися до суду з позовом про зобов`язання органу пенсійного фонду здійснити виплату нарахованих сум пенсії, яка не була одержана за життя пенсіонера, неодноразово досліджувалося Великою Палатою Верховного Суду також у інших справах.

У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 286/3516/16-ц Велика Палата Верховного Суду встановила, що у грудні 2016 року фізична особа звернулася до суду з позовом до органу пенсійного фонду про стягнення суми неотриманих спадкодавцем пенсійних виплат. Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 31 січня 2017 року позов задоволено. Стягнуто з органу пенсійного фонду на користь позивача неодержані її чоловіком за життя кошти, а саме: підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, передбачене статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-ХII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, передбачену статтею 51 цього Закону, за період із 04 лютого по 31 липня 2014 року в загальній сумі 14 979,52 грн. У квітні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга органу пенсійного фонду, в якій останній, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просило рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду скасувати. Касаційну скаргу мотивовано тим, що спір повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства, оскільки спір виник щодо оскарження дій відповідача, який є суб`єктом владних повноважень.

Велика Палата Верховного Суду, проаналізувавши правовідносини, що виникли у цій справі, дійшла висновку, що вказаний спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки у цій справі предметом позову є майнова вимога позивача, що стосується визнання за нею право власності на майно - грошові кошти, які належали до виплати її померлому чоловіку.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 3 квітня 2019 року у справі № 808/1346/18. Суд у цій справі виходив з того, що на дату смерті батька позивачки судові рішення про здійснення перерахунку його пенсії відповідачем виконані не були. Вказане стало підставою для звернення до адміністративного суду з позовом до органу пенсійного фонду про визнання бездіяльності відповідача протиправною і зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до постанов Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 4 серпня 2009 року та Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2010 року. Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду вказала, що спори предметом яких є майнова вимога позивача щодо визнання, зокрема, в порядку спадкування, права власності на грошові кошти, мають приватноправовий характер і підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства.

Крім того, такий підхід застосований також Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду, зокрема, у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 355/323/17, де Суд, вирішуючи питання наявності у особи права на отримання нарахованої, але невиплаченої пенсії (доплат до пенсії) її померлого чоловіка вказав, що аналіз статей1218,1219,1227 ЦК України свідчить, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але неодержаної пенсії (доплат до пенсії). Суд виходив з того, що оскільки особі за життя було здійснено перерахунок пенсії на підставі постанов Березанського міського суду Київської області від 12 серпня 2009 року та Апеляційного суду Київської області від 04 серпня 2011 року, позивач як спадкоємець за законом в установленому законом порядку прийняла спадщину після його смерті, а тому набула права на отримання нарахованої, але невиплаченої пенсії (доплат до пенсії). Суд також наголосив, що стягнення у судовому порядку нарахованої на підставі вказаних рішень, але невиплаченої спадкодавцю за життя суми пенсії, не призведе до подвійного стягнення з держави одних і тих самих сум.

Подібні висновки щодо розгляду спорів, які стосуються виплати недоодержаних сум пенсії, в порядку цивільного судочинства за позовом спадкоємця до органу пенсійного фонду, неодноразово висловлені Великою Палатою Верховного Суду також у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 284/252/17 (позов про стягнення з органу пенсійного фонду у порядку спадкування неодержані за життя спадкодавиці (матері позивача) підвищення до пенсії й додаткової пенсії, щорічної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування), а також Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду, зокрема, у постановах від 28 квітня 2022 року у справі № 428/3913/20 (позов про стягнення недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера в порядку спадкування), від 30 листопада 2022 року справа № 638/19167/19 (спір щодо стягнення спадщини у вигляді недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера).

Отже, суд дійшов висновку, що стягнення коштів з ГУ ПФУ у Вінницькій області є достатнім для ефективного захисту порушених прав позивача щодо отримання спадкового майна, тобто пенсії своїх померлих батьків. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 328, 1216, 1220, 1227, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст. 12, 13, 19, 76, 81, 133, 141, 246-247, 263-265, 270, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про стягнення в порядку спадкування недоотриманої пенсії - задовольнити повністю.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 недоотриману пенсію, яка була нарахована ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №91 від 05 грудня 2020 року, в розмірі 53069 (п`ятдесят три тисячі шістдесят дев`ять) гривень 71 копійка.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 недоотриману пенсію, яка була нарахована ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №17 від 19 січня 2021 року, в розмірі 303716 (триста три тисячі сімсот шістнадцять) гривень 15 копійок.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2854,29 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 19 грудня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, , адреса: 21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, буд. 22.

Суддя В. В. Горбатюк