Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 489/7070/25
Провадження № 2/945/2022/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючої судді Лопіної О.О., за участю секретаря судового засідання Швець Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

30 серпня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі - позивач) через свого представника Ткаченко Марію Миколаївну в системі «Електронний суд» сформувало до Інгульського районного суду м. Миколаєва позовну заяву до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Обґрунтовуючи позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» посилалося на те, що 26.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансових послуг №273, згідно з умовами якого відповідачу було надано кредит, договір підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер телефону відповідача. У подальшому, 01.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» передало за плату належні йому, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» прийняло належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» права вимоги до боржників, що вказані у реєстрі боржників, в тому числі і право грошової вимоги до відповідача.

10.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» передало за плату належні йому, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» прийняло належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників, що вказані у реєстрі боржників, в тому числі і право грошової вимоги до відповідача.

Відповідач, будучи позичальником не виконує умови договору, не сплачує кошти на погашення кредитного зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість за Договором №273, у розмірі 47 558,70 грн, яка складається з: 3 000,00 грн заборгованості за основним боргом, 44 558,70 грн - заборгованості за відсотками.

Ухвалою Інгульського районного суду м. Миколаєва від 04 вересня 2025 року матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, передано на розгляд до Корабельного районного суду міста Миколаєва.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 29 жовтня 2025 року матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, передано на розгляд до Миколаївського районного суду Миколаївської області.

27 листопада 2025 року вказана цивільна справа надійшла до Миколаївського районного суду Миколаївської області та згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 листопада 2025 року, розподілена головуючій судді Лопіній О.О.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 01 грудня 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» не з`явився, при цьому з тексту позовної заяви вбачається, що позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 подав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнав частково, в частині тіла кредиту. Відносно відсотків заперечував, просив у їх стягненні відмовити посилаючись на те, що він є військовослужбовцем і має пільги, як доказ долучив до матеріалів справи довідку, що він перебуває на військовій службі, копію військового квитка па посвідчення учасника бойових дій.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем 26 лютого 2021 року укладено Договір про надання фінансових послуг №273 який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) 273Z.

Відповідно до пункту 1.1. за цим договором товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 3 000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього Договору, його додатків та правил. Орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтований строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого для перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 0,4% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 3,24% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в); д) тип процентної ставки фіксована (а. с. 45-47 та на зворотах).

Відповідно до умов договору та заявки відповідачу надано кредит у розмірі 3 000 грн 00 коп.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частин 1-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

З долученої відповіді, наданої ТОВ «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», 05.05.2025 на банківську картку НОМЕР_1 , номер договору згідно інформації кредитора 273, було здійснено переказ грошових коштів у розмірі 3 000,00 грн (а. с. 19).

Відповідач умови кредитного договору не виконував, та згідно розрахунку заборгованості, виданого ТОВ «Служба миттєвого кредитування», станом на 30.11.2021 виникла заборгованість у сумі 27 540,00 грн, яка складається з 3 000,00 грн заборгованості за основним боргом, 24 540,00 грн - заборгованості за відсотками (а. с. 24-25 та на зворотах).

01 грудня 2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 1-12, у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» за плату належні йому Права Вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Перелік боржників, підстави виникнення права вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані, зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № 1, є невід`ємною частиною Договору (а. с. 49-53 та на зворотах).

Згідно з Витягу з Додатку № 3 до Договору факторингу № 1-12 від 01 грудня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором позики № 273 від 26 лютого 2021 року в розмірі 27 540,00 грн (а. с. 64).

Згідно розрахунку заборгованості, виданого ТОВ «Вердикт Капітал», станом на 10.03.2023 виникла заборгованість у сумі 47 558,70 грн, яка складається з 3 000,00 грн заборгованості за основним боргом, 44 558,70 грн - заборгованості за відсотками (а. с. 26).

10.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» право вимоги за договорами кредиту, у тому числі за Кредитним договором № 273 від 26 лютого 2021 року укладеним із відповідачем ОСОБА_1 .

На виконання умов цього договору факторингу його сторонами складено Акт приймання-передачі інформації згідно Реєстру Боржників за Договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 у якому вказано, що Клієнт передав, а Фактор прийняв інформацію згідно Реєстру Боржників згідно Додатку № 3 до Договору (а. с. 28-33 та на зворотах).

Відповідно до Реєстру боржників від 10.01.2023 до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023/01 від 10.01.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 273 від 26 лютого 2021 року, у розмірі 47 558,70 грн (а. с. 42-44).

Згідно з п. 1) ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно зі статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі №753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі №334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі №5026/886/2012 тощо.

З доказів, наданих позивачем вбачається, що на підтвердження факту набуття ТОВ «Коллект Центр» права вимоги до відповідача за кредитним договором, позивач надав копії відповідних документів, зокрема договорів факторингу, витяги з реєстру прав вимоги.

Отже, судом встановлено, що між первісним кредитором та відповідачем укладено договір позики, який було підписано одноразовим ідентифікатором, надісланим відповідачу, на умовах визначених у договорі відповідачу надано кредит, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, та зі встановленими строками їх повернення.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову, а саме стягнути з відповідача на користь позивача за Договором заборгованості, яка складається з тіла кредиту.

Відповідно до вимог пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» - військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року та триває по теперішній час.

Крім того, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває по теперішній час.

Як убачається з довідки від 06.11.2025 № 2442, виданої начальником штабу - заступником командира військової частини НОМЕР_2 , долученої відповідачем, він дійсно перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_2 з 01.03.2024. А як свідчать дані посвідчення офіцера серії НОМЕР_3 від 12.04.2021, ОСОБА_1 присвоєно звання полковника наказом КСВ ЗСУ № 428 від 13.10.2019. Відповідач є учасником бойових дій згідно посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_4 від 28.04.2015.

Отже, на час укладення кредитного договору № 273 від 26 лютого 2021 року, в період виконання його умов, а також станом на момент розгляду справи в суді на відповідача ОСОБА_1 поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей» та п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, тобто до нього не може застосовуватися відповідальність у виді штрафних санкцій та пені за невиконання зобов`язань за користування кредитом, а також відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом.

Такий висновок суду цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14.05.2021 року у справі № 502/1438/18.

У постанові ВС від 18 січня 2023 року у справі № 642/548/21 зазначено, що «… пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою…дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення».

Вказані правові висновки викладені також у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15-ц (провадження № 61-21025св18).

Разом з тим, відповідач ОСОБА_1 не звільнений від сплати заборгованості по тілу кредиту.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать у тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У матеріалах справи міститься Платіжна інструкція кредитного переказу коштів № від 27.08.2025, відповідно до якої ТОВ «Коллект Центр» сплачено судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог на 6,31%, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 152 грн 85 коп., також витрати на правничу допомогу в сумі 1 009 грн 60 коп., тобто пропорційно до задоволених вимог.

Решта витрат покладається на позивача.

Керуючись статтями 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 141 ст. ст. 258, 259, ст. 264, 265 ЦПК України,

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» суму заборгованості за Договором про надання фінансових послуг №273 від 26.02.2021 року в розмірі 3 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» витрати з оплати судового збору в сумі 152 грн 85 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1 009 грн 60 коп.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з положеннями ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», код ЄРДПОУ 44276926, юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечникова, буд. 3, офіс 306.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Олена ЛОПІНА