Провадження № 2/204/5312/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м. Дніпро

Чечелівський районний суд м. Дніпра у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Борсук А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -

ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернувся до суду з позовною заявою та просив стягнути з відповідача заборгованість за договором № від 28 лютого 2020 року у розмірі 40 222,25 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 28 лютого 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та відповідачем було укладено Договір № в електронній формі, шляхом підписання електронним підписом відповідача. Відповідно до умов Договору позики Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000,00 грн., в межах строку дії Договору 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту, не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами. Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору. Строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 14 липня 2021 року було укладено договір № 14-07/21, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № . 10 січня 2023 року було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № . Станом на день подання позову заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості за договором № від 28.02.2020, що підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 59 332,25 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3 000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 53 759,75 грн.; заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 2 572,50 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 40 222,25 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3 000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 37 222,25 грн. Тому, Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» вимушено звернутися до суду для стягнення з відповідача вказаної вище суми заборгованості.

Ухвалою суду від 13 листопада 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 13 листопада 2025 року.

Відповідач у встановлений судом строк не надав відзиву на позовну заяву.

Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами.

Суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Судом встановлено, що 28 лютого 2019 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» було укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № , відповідно до умов кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії Договору 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного Сторонами, діючий ліміт (сума) кредиту 20 000,00 грн., максимальна вартість кредиту за діючим лімітом у грошовому вираженні становить 525 грн., максимальна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 638,75 % (а.с.80-83).

Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Позикодавець Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» свої зобов`язання виконало повністю та надало позичальнику обумовлену договором суму грошових коштів.

Відповідач скористалася наданим кредитом, проте зобов`язання належним чином за кредитним договором не виконала, в результаті чого виникла прострочена заборгованість.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва.

Так, 14 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» як клієнтом та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» як фактором було укладено Договір факторингу № 14-07/21, відповідно до якого право грошової вимоги за договорами позики, укладеними між клієнтом та боржниками, зазначеними у Реєстрі боржників, в тому числі і право грошової вимоги за договором позики № від 28 лютого 2020 року, укладеним з відповідачем, перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (а.с. 64-68).

Того ж дня, тобто 14 липня 2021 року, між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Акт приймання-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №14-07/21 від 14 липня 2021 року (а.с. 74).

Згідно з Реєстром боржників до Договору факторингу № 14-07/21 від 14 липня 2021 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги за договором позики № від 28 лютого 2020 року, укладеним з ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості становить 28 147,25 грн. (а.с. 76-79).

В подальшому, 10 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» як первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» як новим кредитором було укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого право грошової вимоги за договорами, перелік яких міститься в додатках № 1 та № 3 до цього договору, в тому числі і право грошової вимоги за договором позики № від 28 лютого 2020 року, укладеним з ОСОБА_1 , перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (а.с. 84-89).

10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року (а.с.10).

Згідно з Реєстром боржників до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» перейшло право вимоги за договором позики № від 28 лютого 2020 року, укладеним з ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості 56 759,75 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3 000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами 53 759,75 грн. (а.с. 12-14), що також підтверджується розрахунком заборгованості станом на 10 січня 2023 року, складеним Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (а.с. 62).

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» є правонаступником ТОВ «Вердикт Капітал» та стало новим кредитором у зобов`язаннях за Договором позики, укладеним з ОСОБА_1 .

Згідно з Розрахунком заборгованості, складеним Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», станом на 17 жовтня 2025 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 59 332,25 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3 000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 53 759,75 грн. (а.с. 63).

При цьому, у позовній заяві позивач, посилаючись на принцип розумності, співмірності і пропорційності, просив стягнути з відповідача не всю суму заборгованості, а лише заборгованість у розмірі 40 222,25 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 3 000,00 грн., заборгованість за відсотками заявлена до стягнення 37 222,25 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Однак, відповідач заборгованість за вищезазначеним договором позики так і не сплатила. Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у позику.

Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит.

З огляду на те, що відповідач прострочила погашення поточних платежів за договором позики та не повернула отримані у позику кошти, не виконавши взятих за договорами зобов`язань, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, та з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» підлягає стягненню заборгованість за договором позики № від 28 лютого 2020 року у загальному розмірі 40 222,12 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Судом встановлено, що позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» правничу допомогу у вказаній справі надавало Адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс», що підтверджується Договором № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року (а.с. 23-25) та Заявкою на надання юридичної допомоги № 2381 від 01 вересня 2025 року (а.с. 28).

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно роз`яснень, наведених у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року №10 визначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

30 вересня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» було підписано Витяг з Акту № 14 про надання юридичної допомоги від 30 вересня 2025 року, в якому зазначено, що вартість послуг з надання правової допомоги становить 16 000,00 грн. (а.с. 29).

Позивач дійсно отримав правову допомогу від Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс», а тому не викликає сумнівів, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу у справі.

Разом з цим, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З урахуванням складності даної справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що зазначена позивачем вартість та обсяг виконаної адвокатом роботи у розмірі 16 000,00 грн. є завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу пропорційності розподілу судових витрат.

Суд вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір.

При цьому, вартість послуг з надання усної консультації та складання позовної заяви про стягнення боргу, а також витрачений на вказані послуги час, є очевидно завищеними та такими, що не відповідають складності виконаних адвокатом робіт.

Враховуючи викладене, з урахуванням складності справи, виконаної адвокатом роботи, керуючись принципами співмірності та розумності судових витрат, критерієм реальності адвокатських витрат, а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, заявленої у справі ціни позову та значення справи для сторін, суд вважає за необхідне зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» 3 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а отже вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» підлягають частковому задоволенню, а порушені права позивача судовому захисту.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. (із застосуванням коефіцієнта 0,8 для пониження розміру ставки судового збору у зв`язку зі зверненням до суду з позовною заявою в електронній формі).

На підставі ст.ст. 15, 16, 204, 512, 514, 516, 526, 627, 634, 638, 640, 641, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та керуючись 2, 4, 81, 82, 128, 133, 137, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306) заборгованість за договором позики № від 28 лютого 2020 року у загальному розмірі 40 222,12 грн. (сорок тисяч двісті двадцять дві гривні, 12 копійок), яка складається з: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3 000,00 грн. (три тисячі гривень, 00 копійок); заборгованість за відсотками 37 222,12 грн. (тридцять сім тисяч двісті двадцять дві гривні, 12 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306) судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні, 40 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн. (три тисячі гривень, 00 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л. Черкез