Справа № 291/858/25
Провадження №2/291/485/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року селище Ружин

Ружинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Федорчук І.В.,

за участю секретаря судового засідання Герасимчук Н.П.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Карповича А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ружинського районного суду Житомирської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства «Агрофірма «Немиринецька» про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками,

встановив:

Представник позивача Бойко А.С. звернувся в суд з позовом ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства «Агрофірма «Немиринецька» про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 19 серпня 2015 року між ДП «АГРОФІРМА «НЕМИРИНЕЦЬКА» як орендарем (далі за текстом- Відповідач) та ОСОБА_3 як орендодавцем, було укладенодва договори оренди землі б/н щодо передачі у строкове, строком на 7 років, платне користування земельної ділянки площею 3,1892 га, кадастровий номер- :03:000:0882 та земельної ділянки площею 0,3049 га, кадастровий номер- :02:000:2216 які розташовані в адміністративних межах Ружинської селищної ради Житомирської області (за межами с. Немиринці).

Право власності на Земельну ділянку 1 та 2 перейшло до позивача в порядку спадкування.

Після набуття права власності, позивачем виконано вимоги ст. 33 Закону України «Про оренду землі», ст. 148-1 Земельного кодексу України - направлено на адресу відповідача лист з повідомленням про перехід права власності на земельні ділянки 1 та 2. Цим же листом позивачем висловлено своє заперечення у поновлення договору оренди землі (укладенні договору оренди) з відповідачем на новий строк та вимогу у поверненні земельних ділянок їх власнику у зв`язку з припиненням дії договору оренди землі. Лист було доставлено за призначенням та вручено 14.03.2025.

08 квітня 2025 року позивачем повторно було направлено лист на адресу відповідача з висловленим запереченням у поновленні договору оренди землі та вимогою про повернення земельних ділянок їх власнику, а також направлено для підпису акт приймання -передачі земельних ділянок.

Незважаючи на те, що Договори оренди землі припинили свою дію 19 серпня 2023 року (з урахуванням їх поновлення, у відповідності з пунктами 27 і 28 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, на один рік ( у період з 19 серпня 2022 року по 19 серпня 2023 року), відповідач не виконав свого обов`язку з повернення земельних ділянок їх власнику чим чинить перешкоди останньому у здійсненні його права власності (зокрема у праві користування, розпоряджання). Зокрема власник земельних ділянок позбавлений можливості самостійного господарювання на земельних ділянках, а через існуючий запис про право оренди в ДРРП, позбавлений можливості передати земельні ділянки в найм або відчужити їх.

Спір виник між власником майна та його орендарем щодо користування земельною ділянкою після припинення дії договору оренди землі за таких обставин, що продовжив існувати запис про державну реєстрацію права оренди спірних земельних ділянок за орендарем, обґрунтованим є висновок, що позивач має право на звернення до суду з позовом про повернення їй земельних ділянок. Вочевидь, таке повернення має відбутися і фактично, тобто шляхом відновлення фактичного володіння та користування власником своїми ділянками, так і юридично, тобто шляхом припинення існування будь-яких ознак та усунення усіх перешкод, що були викликані існуванням та виконанням договору оренди, строк дії якого сплинув.

Після закінчення строку дії договору оренди землі ДП «АГРОФІРМА «НЕМИРИНЕЦЬКА» не виконало обов`язку з повернення земельної ділянки, у відповідному державному реєстрі продовжує існувати запис про речове право відповідача на належні позивачу земельні ділянки.

Указані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з цим позовом в якому він просить суд усунути перешкоди у користуванні земельними ділянками, оскільки після закінчення строку дії договору запис про право оренди за відповідачем зберігається у відповідних реєстрах, а без встановлення факту повернення земельних ділянок їх власник позбавлений можливості зареєструвати припинення права оренди такого орендаря.

24 липня 2025 року, ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області було відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження.

03 вересня 2025 року, ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги з підстав у ньому викладених, зауваживши, що оскільки строк договорів сплив, а земельні ділянки не повернуті, про що свідчать наявні відомості в державному реєстрі щодо діючих договорів оренди, право позивача є порушеним та підлягає поновленню у спосіб визначений у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог з мотивів відсутності предмета позову, оскільки строк договорів закінчився, відповідач не утримує спірні земельні ділянки, не здійснює користування ними після закінчення строку дії договорів, прав позивача не порушує. Про наявні відомості в державному реєстрі щодо діючих договорів оренди вказує, що це питання має вирішуватися не з відповідачем, а з державним реєстратором.

Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшовтакоговисновку.

Судом установлено, що 19 серпня 2015 року між ДП «АГРОФІРМА «НЕМИРИНЕЦЬКА» як орендарем та ОСОБА_3 як орендодавцем, були укладені договори оренди землі б/н щодо передачі у строкове, строком на 7 років, платне користування земельної ділянки площею 3,1892 га, кадастровий номер- :03:000:0882 та земельної ділянки площею 0,3049 га, кадастровий номер- :02:000:2216, які розташовані в адміністративних межах Ружинської селищної ради Житомирської області (а.с.106-111, 114-119).

Право власності на земельні ділянки перейшло до позивача в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 - орендодавця ОСОБА_3 , згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 25 лютого 2025 року, які зареєстровані в реєстрі за №376 та №377, а також копіями витягів з Державного реєстру прав індексний №415226983, №415233696 (а.с.15-18).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових права нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме мано, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна, від 18.06.2025 наявні відомості, щодо державної реєстрації договорів оренди землі, від 19.08.2015, укладенні між орендарем "Агрофірма" Немиринецька" та орендодавець ОСОБА_3 . Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 24945092 та 24944427 (а.c.13-14).

Після набуття права власності, позивачем направлено на адресу відповідача лист від 07.03.2025 з повідомленням про перехід права власності на земельні ділянки 1 та 2. Цим же листом позивачем висловлено своє заперечення у поновленні договорів оренди землі (укладенні договору оренди) з відповідачем на новий строк та вимогу у поверненні земельних ділянок їх власнику у зв`язку з припиненням дії договору оренди землі. Лист було доставлено за призначенням та вручено 14.03.2025 року (а.с.19-21).

08 квітня 2025 року позивачем повторно було направлено лист на адресу відповідача з висловленим запереченням у поновленні договору оренди землі та вимогою про повернення земельних ділянок їх власнику, а також направлено для підпису акт приймання -передачі земельних ділянок (а.с.22-24).

Відповідно до ч.8 Договорів оренди землі (надалі - Договори), (положення двох договорів дублюються), якими визначено Строк дії договору, Договір укладається на строк 7 (сім ) років з урахуванням періоду ротації основної сівозміни. але в будь якому випадку діє до моменту закінчення збирання врожаю Орендарем. Після строку Цього договору Орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізнішеніж за 30 днів до закітчення строку дійцього договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію (а.с. 106,114).

У разі якщо Орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку цього Договору, то за відсутності письмових заперечень Орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку цього договору він підлягає поновленю на той самий строк і на тих сами» умовах, які були передбачені цим Договором. Письмове заперечення здійснюється цінним листом з описом вкладення на юридичну адресу Орендаря, зазначену в реквізитах цього Договору (а.с. 106,114).

Відповідно до ч. 23 Договорів (положення двох договорів дублюються), якими визначено Умови повернення земельної ділянки, після припинення дії цього Договору Орендар повертає Орендодавцеві земельну ділянку в стані не гіршому порівнянно з тим, у якому він одержав її в оренду, за винятком випадків погіршення стану земельної ділянки не з вини Орендаря (а.с. 108,116).

За змістом до ч.36-40 Договорів (положення двох договорів дублюються), який визначає Зміну умов договору і припинення його дії, зміна умов Договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін, у разі не досягнення згоди щодо зміни умов Договору спір розв`язується у судовому порядку (а.с. 110,118).

Відповідно до ч. 37 Договорів положення двох договорів дублюються), дія Договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання Орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності з порядку встановленому законом; ліквідації юридичної особи- Орендаря.Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом (а.с.110,118).

Відповідно до ч. 38 Договорів (положення двох договорів дублюються), дія Договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї з сторін внаслідок невиконання другою стороною своїх обов`язків, передбачених Договором, та внаслідок випадкового знищення чи пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених

законом (а.с.110,118).

За змістом ч. 39 Договорів (положення двох договорів дублюються), умовирозірвання Договору в односторонньому порядку є при умові письмового повідомлення Орендаря за 1 рік до розірноого оговорупіся закінчення сільсько оподаркого року.

Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичних осіб, які використовують цю земельну ділянку разом за рішенням суду переходить до спадкоємців. У цьому випадку даний Договір є чинним на умовах та протягом строку на який він укладений. У випадку переходу права власності на об`єкт оренди до іншої особи або реорганізації Орендаря, цей Договір є чинним на умовах та протягом строку, на який він укладений, для нового власника об`єкта оренди або правонаступника Орендаря.

Відповідно до ч. 40 Договорів (положення двох договорів дублюються), перехід права власності на орендовануземельнуділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи- Орендаря не є підставою для зміни умов розірвання Договору.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами суд зазначає таке.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (частина третя статті 792 ЦК України).

Положеннями ч. 1 ст. 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом (частини перша та дев`ята статті 93 ЗК України).

Згідно ч. 1 ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст.126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно таїх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про оренду землі`від 06.10.98 №161-XIV.

Ст.1 ЗУ «Про оренду землі», визначено, що оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Право оренди земельної ділянки, відповідно до приписів ч. 5 ст. 6 ЗУ «Про оренду землі», підлягає державній реєстрації.

Ст. 13 ЗУ «Про оренду землі» визначає, що договір оренди землі - не договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Ст. 14 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається в письмовій формі й за бажанням однієї зі сторін же бути посвідчений нотаріально.

Згідно зі ст. 17 ЗУ «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

За змістом ст. 31 Закону України «Про оренду землі», яка визначає підстави припинення договору оренди землі, визначено, зокрема те, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

За змістом ст. 34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Судом установлено, що Договори оренди землі діяли до 19 серпня 2022 року, водночас ураховуючи їх поновлення, у відповідності з пунктами 27 і 28 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, на один рік, діяли до 19 серпня 2023 року.

Разом з тим, судом установлено, що ураховуючи положення ч. 8 Договорів оренди землі, указані Договори були поновлені 19 серпня 2023 рокуна той самий строк і на тих самих умовах, які були ними передбачені. Так, оскільки Орендар продовжив користуватися земельними ділянками після закінчення строку цих Договорів, а письмові заперечення Орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку Договорів були відсутні, Договори були поновлені на той самий строк і на тих самих умовах, які були ними передбачені.

Про чинність указаних Договорів оренди свідчать також наявні відомості з Державного реєстру речових права нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме мано, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, від 18.06.2025, щодо державної реєстрації договорів оренди землі, від 19.08.2015, укладенні між сторонами.

Доказів зворотного сторонами суду не надано.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд ураховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складіОб`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) міститься висновок, що «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторонни набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмовівід договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, щомістяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору абовизнання його недійсним на підставі рішення суду)».

З огляду на те, що Договори оренди землі від 19 серпня 2015 року на цей час є діючими, оскільки відповідно до положень ч. 8 Договору оренди землі були поновлені 19 серпня 2023 рокуна той самий строк і на тих самих умовах, які були ними передбачені, підстави для задоволення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками шляхом зобов`язання відповідача повернути спірні земельні ділянки у суду відсутні.

Тож суд відхиляє доводи як позивача так і відповідача щодо того, що дія Договорів припинена 19 серпня 2023 року.

Варто також зазначити, що указаний позов щодо усунення перешкод у користуванні земельними ділянками шляхом зобов`язання відповідача повернути спірні земельні ділянки за своєю правовою природою є негаторним позовом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.01.2023 зазначила, що негаторний позов це вимога власника, який є володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, які можуть призвести до виникнення таких перешкод.

Умовою задоволення негаторного позову є встановлення протиправності дій відповідача. Захист прав та інтересів позивача надається судом у формі припинення дій, що порушують право, або відновлення становища, яке існувало до порушення права. Позивач самостійно визначає спосіб, у який він вбачає можливим усунути виявлені порушення. Якщо негаторний позов визнано обґрунтованим, суд визначає дії, які має вчинити або не вчинювати відповідач для усунення порушень, і строк виконання цих дій. Якщо дії відповідача є правомірними або між сторонами існують договірні відносини негаторний позов задоволенню не підлягає.

У пунктах 88-94 постанови ВП ВС від 02.11.2022 у справі № 922/3166/20, провадження № 12-36гс21 зауважено таке: позов власника майна про усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (негаторний позов) відповідає способу захисту, визначеному у пункті 3 частини другої статті 16 ЦК України, припинення дії, яка порушує право. Цей спосіб захисту пов`язаний зі вчиненням іншою особою незаконних дій, спрямованих на порушення права, належного особі. Однієї з умов застосування негаторного позову є відсутність між сторонами спору договірних відносин.

Натомість, якщо вчинене особою порушення було можливе лише як вчинене певною особою через її статус у договірному чи іншому зобов`язальному правовідношенні з власником, то негаторний позов не може бути заявлено, а право власника має захищатися за допомогою зобов`язально-правових способів.

З огляду на наведене, оскільки між сторонами існують договірні відносини негаторний позов задоволенню не підлягає.

Обрання позивачем неналежного способу захисту права є самостійною підставою для відмови у позові. Такий висновок неодноразово робила Велика Палата Верховного Суду.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (частини перша та друга статті 15 ЦК України).

Способи захисту цивільного права чи інтересу - це визначені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (пункт 5.5)). Інакше кажучи, це дії, спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц (пункт 14)).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Вимога захисту цивільного права чи інтересу має забезпечити їх поновлення, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі отримання відповідного відшкодування (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 9 лютого 2021 року у справі № 381/622/17 (пункт 14)).

Відповідно до ч. 1ст. 2 ЩІК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу. Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляд окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частина 1 ст. 4 ЦПК України наголошує, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У ч. 1 ст. 5 ЦПК України законодавець закріпив, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

На підставі наведеного вище, оскільки судом установлено, що позивач звернувся до суду за захистом права з вимогою щодо усунення перешкод у користуванні земельними ділянками шляхом зобов`язання відповідача повернути спірні земельні ділянки, тобто обрав неефективний спосіб захисту права, оскільки як встановлено між сторонами існують договірні правовідносини, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та у відповідності зі ст. 55 Конституції України, статей 15.16. 316-319, 321,386,391,395,396,792 ЦК України, статей 93,95.124,125,152,158, ЗК України, Закону України «Про оренду землі», статей 4, 175- 177, 259, 274-276 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства «Агрофірма «Немиринецька» про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони по справі:

позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

представник позивача ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач - ДОЧІРНЄ ПІДПРИЄМСТВО «АГРОФІРМА «НЕМИРИНЕЦЬКА» (код за ЄДРПОУ-31826128), місце знаходження: 13643, Житомирська область, Бердичівський район, с.Немиринці.

представник відповідача Карпович Андрій Романович, 13643,Житомирська область, Бердичівський район, с.Немиринці.

Повний текст рішення складено 17 грудня 2025 року.

Суддя І.В. Федорчук