ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/5421/25
номер провадження 6/695/87/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області

в складі:

головуючого судді Степченка М.Ю.,

за участю секретаря Землянухіної Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання головного державного виконавця Золотоніського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління міністерства юстиції України Щербатюк Людмили Олександрівни про надання дозволу на примусове проникнення до житлового приміщення боржника, -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Золотоніського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління міністерства юстиції України Щербатюк Л.О. звернулася до суду з даним поданням, в якому просила надати їй дозвіл на примусове проникнення до житлового приміщення боржника за адресою: АДРЕСА_1 та дозволити вжити всіх передбачених законом заходів для фактичного виконання рішення суду, в тому числі з залученням органів Національної поліції, спеціалістів та технічних засобів відкриття приміщення.

В обґрунтування подання державний виконавець вказав про те, що на виконанні в Золотоніському відділі державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 27972696 з примусового виконання виконавчого листа № 2- 4693/10, виданого 19.05.2011 Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ Дочірній банк Сбербанку Росії 10903988 гривень 04 копійки та судові витрати у сумі 1820 гривень 00 копійок.

Станом на 01.12.2025 заборгованість по виконавчому провадженню складає 11 973 240,13 грн., з яких 10 884 754,72 грн. на користь стягувача, 10 884 85,41 грн. виконавчий збір.

26.07.2011 старшим державним виконавцем на підставі ст. 3,4,24,25,26,27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії яких направлено сторонам виконавчого провадження до відому та виконання.

При примусовому виконанні державним виконавцем 08.06.2015 в порядку ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно та 13.04.2018, 19.07.2018, 21.11.2018, 16.02.2025 арешт на кошти боржника.

26.07.2016 встановлено, що боржник отримує пенсійні виплати у зв`язку з чим державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника. Та направлено зазначену постанову до Управління ПФУ в м. Черкаси до виконання. Відрахування з пенсії боржника припинено згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про виконавче провадження» на період дії воєнного стану.

10.08.2024 головним державним виконавцем винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження - стягувач ТОВ ФК «ФОРІНТ»

01.12.2025 державним виконавцем встановлено, що боржник отримував дохід в Приватне підприємство СМАРТЕХ ГРУП. Згідно даних ДПС боржник заробітної плати не отримує.

Згідно даних ДПС та від банківських установ боржник має відкриті банківські рахунки, залишок коштів на одному з таких рахунків 3,45 дол. США. Зазначений даний рахунок має статус Не підтверджений.

Згідно даних МВС України за боржником зареєстрований транспортних засобів, а саме: причіп САМОРОБНИЙ, рік виробництва 2008, УШ:517865/4701, номерний знак НОМЕР_1 , колір зелений. Даний транспортний засіб 28.10.2020 року постановою державного виконавця оголошено в розшук.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта станом на 02.12.2025, за боржником на праві власності зареєстровано житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 405,9 кв.м. Також за боржником зареєстровано земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, кадастровий номер :03:003:0015, площа 0.1568 га. та земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер :03:003:0016 площею 0.0712 га. Зазначене нерухоме майно перебуває в іпотеці, іпотекодержатель - ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ФОРІНТ.

Згідно відповіді відділу ЦНАП у місті Золотоноша, боржник зареєстрований за вищевказаною адресою, а саме: АДРЕСА_1 . Окрім цього у відповіді боржника щодо вимоги виконавця зазначено саме ця адреса.

17.07.2025 державним виконавцем було направлено вимогу, в якій зазначено, що 24.07.2025 планується проведення виконавчі дії. Державний виконавець вимагає від боржника забезпечити безперешкодний доступ працівників Золотоніського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління міністерства юстиції України на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

24.07.2025 державним виконавцем було здійснено вихід за зазначеною адресою в присутності працівників поліції. Однак боржник не надав доступ до домоволодіння, в зв`язку з чим державним виконавцем було складено відповідний акт.

25.07.2025 до відділу надійшла письмова відповідь від боржника, в якій він зазначає, що є діючим адвокатом і за вищевказаною адресою здійснює свою професійну адвокатську діяльність. Також боржник повідомив, що в приміщенні зберігаються документи, які містять адвокатську таємницю.

Разом із тим, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», статус боржника як адвоката не є підставою для непритягнення його майна до процедури примусового виконання рішення суду. Закон не містить положень, які б надавали адвокату імунітет від проведення виконавчих дій, у тому числі опису та арешту майна, що належить боржнику.

Крім того, зберігання в приміщенні документів, що містять адвокатську таємницю, не звільняє боржника від обов`язку виконувати законні вимоги державного виконавця та не перешкоджає проведенню виконавчих дій.

02.12.2025 державним виконавцем було здійснено повторно вихід за зазначеною адресою. Однак боржник не надав доступ до домоволодіння, в зв`язку з чим державним виконавцем було складено відповідний акт.

Попри вжиті заходи, боржник умисно не виконує рішення суду, не з`являється до державного виконавця, не допускає виконавця до житла для проведення виконавчих дій, що унеможливлює виконання рішення суду.

З огляду на безрезультатність вжитих заходів та наявність умисних перешкод з боку боржника, виникла необхідність у примусовому проникненні до житлового приміщення з метою забезпечення фактичного виконання виконавчого документа, в зв`язку з чим державний виконавець і звернувся до суду з відповідним поданням.

У судовому засіданні головний державний виконавець Щербатюк Л.О. при вирішенні даного подання покладалась на розсуд суду та пояснила, що вже після того, як подання було направлене до суду боржник ОСОБА_2 надав документи, які засвідчують, що опис зазначеного в поданні майна вже було проведено приватним виконавцем у рамках іншого виконавчого провадження, де стягувачем також являється ТОВ ФК «Форінт». Тому, оскільки складено акт і виконавець перевірив майновий стан боржника, то потреби в проникненні до житлового приміщення боржника вже немає.

Заслухавши позицію ініціатора подання, дослідивши матеріали подання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Судом установлено, що на виконанні в Золотоніському відділі державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 27972696 з примусового виконання виконавчого листа № 2- 4693/10, виданого 19.05.2011 Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ Дочірній банк Сбербанку Росії 10903988 гривень 04 коп. та судові витрати у сумі 1820 гривень 00 копійок.

Стягувачем у виконавчому провадженні № 27972696, на час розгляду подання є ТОВ ФК «Форінт».

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" однією з основних засад здійснення виконавчого провадження є законність.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 частини 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до пунктів 4 та 13 ч. 3ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Також надано право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Аналіз положень ЗУ «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку про законодавче збалансування прав як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Отже, за змістом наведених норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло чи до іншого володіння боржника, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Згідно з частиною 1 статті 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Вказана норма встановлює особливі правила підсудності, а саме, що подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника розглядається не судом, який видав виконавчий документ, асудом за місцем знаходження житла чи іншого володіння особи. Саме такого висновку дійшла колегія суддів Великої Палати Верховного Суду в постанові від 20 вересня 2018 року у справі№ 545/3611/17-ц(провадження № 14-287цс18).

Між тим, досліджуючи питання примусового проникнення виконавця у помешкання боржника, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи№ 826/10431/17(провадження № К/9901/735/17) зазначив, що звертаючись до суду з поданням, виконавцю слід довести наступне: боржник достовірно знає про наявність виконавчого провадження та повідомлявся про намір виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, але чинив цьому перешкоди; боржник ухиляється від проведення виконавчих дій; майно належить боржнику або він має право користування ним; боржник не надавав доступу до майна у відведений для цього час вчинення виконавчих дій.

Як убачається з матеріалів подання, боржнику ОСОБА_2 було відомо про відкрите відносно нього виконавче провадження та про проведення державним виконавцем виконавчих дій, зокрема й перевірки майнового стану боржника за місцем його проживання, пов`язаних з виконанням рішення суду.

Однак такий доступ до свого домоволодіння боржник державному виконавцю не надав.

Поряд із цим до матеріалів подання боржником ОСОБА_2 надано копії постанови приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М. про опис та арешт майна (коштів) боржника від 26.08.2025 у ВП №77379277 та акту приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М. від 26.08.2025, згідно з якими перевірено майновий стан боржника та описане і арештоване майно, на яке може бути звернуто стягнення за адресою АДРЕСА_1 .

Стягувачем у виконавчому провадженні №77379277, в рамках якого здійснював вказані вище виконавчі дії приватний виконавець Недоступ Д.М., є ТОВ ФК «Форінт».

Згідно ч.ч. 1, 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Суд, ураховуючи позицію державного виконавця, яка під час розгляду даного подання покладалась на розсуд суду при його вирішенні та зазначала про відсутність необхідності примусового проникнення до житлового приміщення боржника, вважає, що вирішення питання про надання такого дозволу на даний час втратило свою актуальність, оскільки знайшло своє вирішення іншим шляхом. Тому підстави для задоволення подання відсутні.

Керуючись ст. ст.260,261,354,439 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Золотоніського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління міністерства юстиції України Щербатюк Л.О. про надання дозволу на примусове проникнення до житлового приміщення боржника відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.Ю. Степченко