Справа №295/2499/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Єригіної І.М.,

секретаря судового засідання Барашивець Т.С.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Шень К.Ф.,

представника відповідача - адвоката Соломонюка С.А.,

розглянувши справу за позовом представника позивача адвоката Шень Катерини Федорівни, що діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась до суду з позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивачки - ОСОБА_3 . Ця обставина підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 16 травня 1993 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1069.

Після смерті діда спадщину фактично прийняв батько позивачки- ОСОБА_4 , але свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька не отримував. Позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що видане відповідне свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 07 червня 2007 року (копія свідоцтва про смерть додається).

Родинні зв`язки з батьком підтверджуються свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_2 від 24 травня 2007 року (копія свідоцтва додається). Батько позивачки трагічно загинув, так і не встиг оформити спадщину після діда. 19 жовтня 2012 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », актовий запис № 172, що встановлюється з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області (копія свідоцтва додається). Спадкове майно батька позивачки складається із 1/2 (одної другої) частини житлового будинку АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 , батьку спадкодавця, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємцем якого був його син, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав, в 1/2 (одній другій) частці (відповідна інформація зазначена у постанові нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії).

Належність померлому батьку позивачки - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 вказаної частини житлового будинку підтверджується Довідкою КП «Житомирське ОМБТІ» від 18.12.2024 року № 356, за змістом якої відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи № 13675 на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , станом на січень 2003 року (до внесення даних в електронний реєстр прав власності) власниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за вказаною адресою були: гр. ОСОБА_8 - 1/2 ід. частка, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Другою Житомирською нотаріальною конторою 08.08.1994 р., реєстр № 4-5035; гр. ОСОБА_3 - 1/2 ід. частка, згідно свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих Другою Житомирською нотаріальною конторою 05.01.1990 р., реєстр № 242 та № 2-44 (копія довідки додається). Відповідно з інформацією довідки № 107/02-14 від 17.01.2025 року, згідно спадкової справи № 599/2008, заведеної Другою житомирською державною нотаріальною конторою Житомирської області після моєї бабусі ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , разом зі мною спадкоємицею нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , була її донька ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 (копія свідоцтва про смерть додається). Після ОСОБА_9 спадкоємцем нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , є її чоловік - ОСОБА_2 (копія свідоцтва про шлюб ОСОБА_9 додається). Позивачка своєчасно в шестимісячний строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки на момент смерті батька вона була малолітньою особою, їй було лише 10 років. Мати позивачки, як законний представник, також не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в її інтересах. Після звернення до державного нотаріуса Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області із заявою для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 , Позивачка отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2529/02-31 від 02.12.2024 року. Відмова обґрунтована тим, що Позивач пропустила строк для прийняття спадщини.

09.05.2025 року представник відповідача направив до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову. В мотивування відзиву вказав, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 . Повнолітньою особою позивачка стала в 2008 році. Жодних причин, з яких вона не мала можливості звернутися до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, не зазначає, доказів на підтвердження цього не надає.

20.05.2025 року представник позивача подала відповідь на відзив в якому вказала, що після досягнення позивачкою у березні 2008 року повноліття, вона звернулася до Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області з приводу прийняття спадщини після батька. Однак, нотаріус Ковальова С.В. усно роз`яснила ОСОБА_1 про те, що спадщину після батька прийняла її бабуся, ОСОБА_8 , яка на момент смерті батька була зареєстрована разом з ним за однією адресою та вважається такою, що спадщину прийняла автоматично. ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 . Тому, нотаріус Ковальова С.В. вказала Позивачці прийняти спадщину після бабусі, що в подальшому ОСОБА_1 і зробила, подавши до Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області заяву про прийняття спадщини (вказаний факт підтверджується копією довідки № 107/02-14 від 17.01.2025, яка додана до позову). Нотаріус Ковальова С.В. додала, що жодних дій з спадковою масою (а саме житловим будинком АДРЕСА_1 ) інші спадкоємці не вчинять без відома та дозволу ОСОБА_1 . У грудні 2023 року Позивачка отримала повідомлення (копія повідомлення була додана до позовної заяви) від завідувача Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області нотаріуса Поліщука А.І. У повідомленні було вказано, що у зв`язку з оформленням спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , їй слід звернутися до Житомирської державної нотаріальної контори за адресою: вул. Леха Качинського, 12-а , м. Житомир, згідно графіка прийому: понеділок - середа з 08:00 д о 12:00, надавши документи, що посвідчують її особу, родинні стосунки з померлим та документи, що підтверджують право власності померлого на спадкове майно. Після цього Позивачка звернулася до Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області з вказаними документами та отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (копія постанови подана до позовної заяви). Вищевказані обставини вказують на те, що Позивачка після досягнення повноліття зверталася до Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області з приводу прийняття спадщини після свого батька, однак в силу обставин, які від неї не залежали не змогла цього зробити. Адже саме неправильна чи неповна інформація з приводу прийняття спадщини після смерті батька від нотаріуса вплинула на подальші дії Позивачки.

В судових засіданнях позивач ОСОБА_1 надавала пояснення та просила позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача адвокат Шень М.К.в судових засіданнях позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Представник відповідача адвокат Соломонюк С.А. в судових засіданнях надавав пояснення, просив відмовити у задоволені позову.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи заперечення відповідача, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 16.05.1993 року.

Відповідно до заповіту складеного ОСОБА_3 16.04.1993 року, своє майно він заповів ОСОБА_8 та ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому майно.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.08.1994 року ОСОБА_8 прийняла в 1/2 частку спадщини за ОСОБА_3 . На 1/2 частки спадщини свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 07.06.2007 року.

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 22.05.2008 року.

29.05.2008 року ОСОБА_11 подала заяву про прийняття спадщини за померлою ОСОБА_8 та померлим ОСОБА_4 .

19.10.2012 року ОСОБА_5 та ОСОБА_11 зареєструвала шлюб та після його реєстрації ОСОБА_11 змінила прізвище на « ОСОБА_7 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 19.10.2012, актовий запис № 172.

В подальшому ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_12 довіреністю від 05.05.2015 року оформити спадкові права після смерті ОСОБА_4 .

02.12.2024 року ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини за померлою ОСОБА_8 та померлим ОСОБА_4 .

Нотаріусом Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області Поліщуком А.І. 02.12.2024 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2529/02-31в зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі, щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Викладені вище керівні роз`яснення Пленуму Верховного Суду України повністю узгоджуються із висновками Верховного Суду, що сформовані відносно кодифікованого закону, який підлягає застосуванню у випадку відкриття спадщини до та після 01.01.2004, і викладені, зокрема, в постановах від 26.09.2023 в справі №205/4070/20 (провадження № 61-4430св23) та від 18.09.2024 в справі №757/28019/21 (провадження №61-4025св24), які судом застосовуються з метою виконання положень ч.4 ст.263 ЦПК України.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину у разі: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтею 550 ЦК УРСР передбачено, що строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

У цих випадках, якщо спадкове майно було прийняте іншими спадкоємцями або перейшло до держави, спадкоємцеві, що пропустив зазначений строк, передається лише те з належного йому майна, яке збереглося в натурі, а також кошти, виручені від реалізації решти належного йому майна.

Позивач протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 не подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини, до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті спадкодавця не зверталась.

Водночас нормами ЦК УРСР не було передбачено надання спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини, а передбачено продовження строку на прийняття спадщини. Такий інститут спадкового права як «визначення додаткового строку» був введений з набранням чинності ЦК України, тобто з 01.01.2004.

З аналізу положень ст. 550 ЦК УРСР суд робить висновок, що правила цієї норми матеріального права можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Аналогічний висновок щодо застосування положень ст.550 ЦК УРСР викладений у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 в справі № 712/2259/15-ц (провадження № 61-10352 св 18), що судом застосовується до спірних правовідносин з метою виконання положень ч.4 ст.263 ЦПК України.

Як встановлено судом під час розгляду справи, поважною причиною не подання позивачем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини стало те, що позивач, починаючи із 2000 року і до березня 2008 року, була неповнолітньою.

Проте суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що зазначена підстава як для продовження строку на прийняття спадщини, так і для визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, не є поважною в розумінні ст.550 ЦК УРСР з огляду на таке.

Із досліджених в судовому засіданні копій спадкових справ вбачається, що позивач зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини 29.05.2008 року після смерті ОСОБА_8 як онука за правом представлення, та в подальшому ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_12 довіреністю від 05.05.2015 року оформити спадкові права після смерті ОСОБА_4 , однак до суду звернулась лише в 2024 році (тобто через 9 років).

Згідно ч. 1, 5, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Проте, всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, позивачем не надано доказів які унеможливили звернення з заявою для прийняття спадщини у період з 2008 року по 2024 рік.

Згідно висновку Верховного Суду, що викладений у постанові від 16 серпня 2023 року у справі № 758/13293/18 незначний проміжок пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є достатньою правовою підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини.

У зв`язку із цим, суд дійшов висновку, що доказів тому факту, що позивач була необізнана про наявність спадщини матеріали цивільної справи не містять, як і не містять доказів поважності причин неподання заяви про прийняття спадщини.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що така підстава для продовження строку для прийняття спадщини як необізнаність позивача про наявність спадкового майна і звернення до суду із відповідним позовом мало місце через 24 роки після відкриття спадщини (з 06.08.2000 р. ) і понад 16 років після того як, позивач досягла повноліття ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ), не є поважною у розумінні ст.550 ЦК УРСР.

Інших причин, які, на переконання позивача, є поважними і стали підставою для неподання ним вчасно заяви до нотаріуса (до державної державної контори) про прийняття спадщини суду не повідомлено, тому суд немає процесуальної можливості їх проаналізувати і надати їм правову оцінку з призми критерію поважності та вимог, передбачених ст.550 ЦК УРСР.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. 524, 529, 548, 549, 550, 555 ЦК УРСР 1963 року, ст.172 СК України, ст.2, 4, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 83, 89, 133, 141, 244, 264, 265, 264, 265, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач:: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_6 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_7 .

Суддя І.М. Єригіна