УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого - судді Апаллонова Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання ним позовної заяви до ОСОБА_2 , Міністерства юстиції в особі Запорізького відділу Державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_3 , про визнання права власності на частку у спільному майні, набутому під час шлюбу, про зняття арешту, визнання недійсними електронних торгів з продажу спірного майна,

В С Т А Н О В И В:

26.12.2025 до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до ОСОБА_2 , Міністерства юстиції в особі Запорізького відділу Державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_3 , про визнання права власності на частку у спільному майні, набутому під час шлюбу, про зняття арешту, визнання недійсними електронних торгів з продажу спірного майна, до його подання шляхом:

-встановлення заборони Запорізькому відділу Державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), , Державному підприємству "СЕТАМ" Міністерства юстиції України Код , ОСОБА_4 та іншими особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження гаражу, загальною площею 22,6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , гараж 9 (лот № 588397, аукціон (торги) від 10.12.2025), оформлення результатів торгів, складання, підписання, надсилання протоколів та актів про торги; проводити розрахунки та здійснювати оплату на електронному аукціоні (торгах), який проводиться Запорізьким відділом Державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), , та Державним підприємству "СЕТАМ" Міністерства юстиції України, , в межах Виконавчого провадження №75913891 з примусового виконання Постанови Запорізького відділу Державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Одеса) № 59052985 від 26.08.2024;

- зупинення продажу в межах Виконавчого провадження №75913891 з примусового виконання Постанови Запорізького відділу Державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Одеса) № 59052985 від 26.08.2024 арештованого майна, в т.ч. гаражу, загальною площею 22,6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , до набрання законної сили рішенням по справі за позовом ОСОБА_1 про визнання права власності на майна, що є спільною сумісною власністю подружжя - гаражу, загальною площею 22,6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , гараж 9, та зняття з нього арешту та визнання недійсними електронних торгів, проведені ДП "Сетам" 10.12.2025 з реалізації лота під №588397 - гаражу, загальною площею 22,6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Заяву про забезпечення позову заявник обґрунтовує тим, що електронні торги проведені в порушення вимог закону і порушують право власності позивача на нежитлове приміщення і продаж нерухомого майна до ухвалення рішення по суті спору порушує права позивача, і може призвести до ускладнення або неможливості виконання судового рішення у разі задоволення позову, безпідставного звернення стягнення на належне позивачу майно тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 3, 5 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд доходить висновку про таке.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:1) найменування суду, до якого подається заява;2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Предметом позову, який має намір подати заявник згідно заяви про забезпечення позову поданої до подання позовної заяви, є визнання права власності на частку у спільному майні, набутому під час шлюбу, про зняття арешту, визнання недійсними електронних торгів з продажу спірного майна.

За даними інтернет-порталу «Сетам», торги з продажу гаражу, загальною площею 22.6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 . Номер лоту:588397 відбулися 10 грудня 2025 року.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення в подальшому (п.4 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 Пленум Верховного Суду України).

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача ( заявника).

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У пункті 5 частини першої статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до п. 2. ч. 1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження N 14-729цс19).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має враховувати, наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний із позовною вимогою, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

У постанові Верховного Суду від 20лютого 2019 року у справі №754/4437/18 (провадження № 61-47464св18) зазначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, запобігання порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Одним із принципів вжиття забезпечувальних заходів є принцип пропорційності (співмірності, справедливості).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України). Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Верховний Суд у постанові від 12 січня 2023 року у справі № 334/9179/21 наголосив на тому, що для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність.

Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 16 червня 2021 року в справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року в справі № 519/2-5034/11).

На основі принципу розумності запропоновано такий підхід до тлумачення як «метод чесного читання», тобто визначення застосування нормативного тексту до наявних обставин на основі того, як розумний читач, який повністю володіє мовою, зрозумів би текст на час його прийняття (окрема думку судді КЦС ВС Крата В. І. від 05 вересня 2022 року в справі № 554/1924/20 (провадження № 61-13340сво21), окрема думка судді КГС ВС Кібенко О. Р. від 14 вересня 2022 року в справі № 909/298/21).

Тлумачення пункту 5 частини першої статті 150 ЦПК України, з урахуванням принципу розумності та «методу чесного читання», свідчить, що позов забезпечується зупиненням продажу арештованого майна, якщо особою на час звернення з заявою про забезпечення позову подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (у тому числі, й у разі, коли заяву про забезпечення позову подано разом з позовною заявою).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 757/22558/20 (провадження № 61-158сво21) зазначено, що «у статтях 149, 150 ЦПК України зазначені положення щодо порядку вирішення питання про забезпечення позову і способи забезпечення позову. Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд, за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. У пункті 5 частини першої статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, є спеціальним способом забезпечення позову, який застосовується лише у справах за позовом про визнання права власності на це майно. […] суди попередніх інстанцій обґрунтовано, застосовуючи пункт 5 частини першої статті 150 ЦПК України, задовольнили заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у спосіб зупинення продажу арештованого майна (земельної ділянки), оскільки позивач подав позов про визнання права власності на виставлене на продаж арештоване майно. Саме для такого випадку законодавець передбачив можливість забезпечення позову шляхом зупиненням продажу арештованого майна. Дія наведеної норми процесуального права насамперед направлена на те, щоб запобігти відчуженню майна у порядку виконання судового рішення, яке належить не боржнику, а іншій особі».

У даній справі заявник звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви про визнання права власності на частку у спільному майні, набутому під час шлюбу, про зняття арешту.

До того ж, чинний ЦПК України дозволяє застосування такого заходу забезпечення позову, як зупинення продажу арештованого майна, лише у випадку подання заявником позову про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту, а не в разі подання будь-яких інших позовів, зокрема, позову про визнання недійсними результатів електронного аукціону (торгів) з реалізації арештованого майна, наміром подання якого аргументована також заява ОСОБА_1 про забезпечення позову в цій справі.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення заяви про забезпечення позову у спосіб зупинення продажу (реалізації) арештованого майна немає, оскільки всупереч пункту 5 частини першої статті 150 ЦПК України станом на час звернення до суду із заявою про забезпечення позову та її розгляду по суті заявником позов про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту не подано.

Окрім зазначеного, заявник просить суд про вжиття заходів забезпечення позову до його подання шляхом: заборони вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження гаражу, загальною площею 22,6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , гараж 9 (лот № 588397, аукціон (торги) від 10.12.2025), оформлення результатів торгів, складання, підписання, надсилання протоколів та актів про торги; проводити розрахунки та здійснювати оплату на електронному аукціоні (торгах), в межах Виконавчого провадження №759138912),

Щодо запропонованого заходу забезпечення майбутнього позову, то суд встановив таке.

Заявником до заяви долучено протокол проведення електронних торгів від 10.12.2025 року, згідно до якого визначено переможця торгів та встановлена дата, до якої переможець електронного аукціону повинен повністю сплатити ціну лота - до 20.12.2025 року.

Відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, у разі якщо належна до сплати сума (у тому числі винагорода за організацію та проведення електронного аукціону) від переможця електронного аукціону не зарахована на рахунок одержувача у десятиденний строк або в інший строк, визначений абзацом одинадцятим пункту 1 розділу X цього Порядку, з дня проведення електронного аукціону, гарантійний внесок йому не повертається, а переможцем електронного аукціону визнається учасник, який запропонував ціну, що була перед ціною, запропонованою переможцем, що не сплатив належної грошової суми за придбане майно.

Заява про забезпечення позову подана до суду 26.12.2025 року, тобто через шість днів після визначеного строку повної сплати переможцем електронного аукціону, при цьому виконавець протягом п`яти робочих днів згідно Порядку складає акт про проведені електронні торги (за обставин торгів лоту от № 588397- 25.12.2025 року), що є підставою для видачи нотаріусом свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, а відтак заявником у заяві з урахуванням дати визначення переможця не зазначена стадія електронних торгів лоту от № 588397 та обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони оформлення результатів торгів, складання, підписання, надсилання протоколів та актів про торги, проводити розрахунки та здійснювати оплату на електронному аукціоні (торгах), переможець в яких згідно протоколу наданого позивачем визначений 10.12.2025 року, строк для сплати лота 20.12.2025 року, тоді як заява надійшла до суду 26.12.2025 року.

Відповідно до ч. 11 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

При цьому, Великою Палатою Верховного Суду у п.40 постанови від 05.06.2018 року у справі №910/856/17 сформовано правовий висновок, згідно якого набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

Відповідно до ч.2ст.61 Закону України «Про виконавче провадження», порядок проведення електронних аукціонів визначається Міністерством юстиції України.

Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2831/5 затверджено Порядок реалізації арештованого майна (надалі - Порядок).

Згідно абз.18 та абз.19 п.1 Розділу І Порядку, організатор електронних аукціонів, аукціонів за фіксованою ціною (далі - Організатор) - суб`єкт господарювання, якого за результатами конкурсної процедури відбору організатора (далі - Конкурс), передбаченої цим Порядком, уповноважено на здійснення заходів із супроводження програмного та технічного забезпечення центральної бази даних системи електронних ауціонів, збереження та захисту даних, що містяться у ній, обслуговування цієї системи, забезпечення її постійної роботи та доступу користувачів до неї, публікації повідомлень про безоплатне передання нереалізованого конфіскованого майна, забезпечення збереження майна і виконання інших функцій, передбачених цим Порядком; організація електронних аукціонів (аукціонів за фіксованою ціною) - вчинення Організатором заходів із супроводження програмного та технічного забезпечення центральної бази даних системи електронних аукціонів, збереження та захисту даних, що містяться у ній, обслуговування цієї системи, забезпечення її постійної роботи та доступу користувачів до неї, публікації повідомлень про безоплатне передання нереалізованого конфіскованого майна, забезпечення збереження майна і виконання інших функцій, передбачених цим Порядком;

З матеріалів позовної заяви видно, що ДП «СЕТАМ» було визначено організатором електронного аукціону (торгів) та доручено здійснення функцій із організації електронних торгів.

Таким чином, відповідно до згаданої позиції Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року продавцями, які мають право примусового продажу майна за результатами електронних торгів, є орган виконавчої служби та ДП «Сетам», тобто вказана процедура електронних торгів відбувається від імені державного органу.

На переконання суду, зі змісту наведених норм вбачається, що електронні торги, що проводяться в межах виконавчого провадження, є такими, що проводяться уповноваженою державою особою і саме від імені держави. Отже, на вимоги, заявлені у заяві про вжиття заходів забезпечення позову, розповсюджуються імперативні приписи процесуального закону, а саме норми ч. 11 ст. 150 ЦПК України щодо неможливості зупинення судом процедури проведення електронних торгів. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.06.2021 року за № 380/5217/20

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що вжиття запропонованих позивачем заходів забезпечення позову буде втручанням у проведення електронних торгів, що прямо не допускається положеннями ч.11 ст.150 ЦПК України.

Окрім того, заборона державному виконавцю вчиняти певні дії порушуватиме права стягувача у виконавчому провадженні в межах якого здійснюється реалізація нерухомого майна, відтак обраний заявником спосіб забезпечення позову не відповідає його меті і завданням цивільного судочинства та є неспівмірним із заявленим заявником видом забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Аналогічна правова позиція викладена у постанові КЦС ВС від 27.04.2022 у справі № 726/822/21.

Верховним Судом у постанові від 03.04.2019 у справі №211/129/18-ц сформульовано правову позицію, згідно з якої суд не може заборонити державному виконавцеві вживати необхідних заходів щодо своєчасного й повного виконання рішення. Вжиті заходи не повинні перешкоджати іншим особам здійснювати покладені на них згідно із законодавством повноваження.

Враховуючи предмет позову і зміст позовних вимог так, як вони сформульовані позивачем, обраний захід забезпечення позову не є пропорційним та співмірним заявленим позовним вимогам і його застосування, на думку суду, призведе до порушення прав інших осіб.

За таких обставин та з огляду на імперативні приписи ч.11 ст.150 ЦПК України, суд вважає, що у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову шляхом заборони Запорізькому відділу Державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Державному підприємству "СЕТАМ" Міністерства юстиції України, ОСОБА_4 та іншими особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження гаражу, загальною площею 22,6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , гараж 9 (лот № 588397, аукціон (торги) від 10.12.2025), оформлення результатів торгів, складання, підписання, надсилання протоколів та актів про торги; проводити розрахунки та здійснювати оплату на електронному аукціоні (торгах), який проводиться Запорізьким відділом Державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), , та Державним підприємству "СЕТАМ" Міністерства юстиції України, , в межах Виконавчого провадження №75913891 з примусового виконання Постанови Запорізького відділу Державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Одеса) № 59052985 від 26.08.2024 слід відмовити.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою до інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Сутність добросовісності передбачає вірність зобов`язанням, повагу до прав інших суб`єктів, обов`язок до співставлення власних та чужих інтересів, унеможливлення заподіяння шкоди третім особам.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Таким чином, суд, дійшов висновку про те, що заявником не подано доказів того, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також унеможливити ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, заходи забезпечення позову у спосіб заборони вчиняти дії буде втручанням у проведення електронних торгів, що прямо не допускається положеннями ч.11 ст.150 ЦПК України і обраний захід забезпечення позову не є пропорційним та співмірним заявленим позовним вимогам і його застосування призведе до порушення прав інших осіб, а також відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову у спосіб зупинення продажу (реалізації) арештованого майна, оскільки всупереч пункту 5 частини першої статті 150 ЦПК України станом на час звернення до суду із заявою про забезпечення позову та її розгляду по суті заявником позов про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту не подано.

Враховуючи наведене, заява про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Оскільки суд дійшов висновку про безпідставність заяви про забезпечення позову, то, в силу приписів ст.154 ЦПК України підстави у застосуванні зустрічного забезпечення також відсутні.

Крім того, суд зауважує, що заявник не позбавлений можливості повторного звернення із заявою про забезпечення позову при його пред`явленні з урахуванням прямих приписів п.5 ч.1 ст.150 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 149, 150, 151, 153, 353-354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання ним позовної заяви до ОСОБА_2 , Міністерства юстиції в особі Запорізького відділу Державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Державного підприємства «СЄТАМ», ОСОБА_3 , про визнання права власності на частку у спільному майні, набутому під час шлюбу, про зняття арешту, визнання недійсними електронних торгів з продажу спірного майна відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Ю.В. Апаллонова