Справа № 303/8576/25
УХВАЛА

18 грудня 2025 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі головуючого судді Заболотного А.М.

секретар судового засідання Желізняк К.П.,

за участі представника позивача Єськової О.В.

представника відповідача Максимів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Мукачево цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

ТзОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1857141 від 26.10.2024 року.

Ухвалою суду від 04.11.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 02.12.2025 року та відкладено на 18.12.2025 року.

02.12.2025 року від представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Максимів В.М., надійшов відзив на позовну заяву.

08.12.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив та клопотання про витребування доказів (документ сформований в системі «Електронний суд» 08.12.2025 року). Також представник позивача просить поновити строк для подання клопотання про витребування доказів.

16.12.2025 року від представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Максимів В.М., надійшли додаткові пояснення у справі.

Представник позивача в судовому засіданні просила поновити строк для подання клопотання про витребування доказів та задовольнити клопотання про витребування доказів.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти поновлення строку для подання клопотання про витребування доказів та задоволення клопотання про витребування доказів із зазначених в письмових запереченнях підстав.

Суд заслухавши представників сторін, дослідивши заявлене клопотання, дійшов до наступного висновку.

Так, представник позивача просить суд з метою повного та об`єктивного вирішення справи витребувати від АТ «Універсал Банк» наступну інформацію: - ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки № НОМЕР_1 ; - докази зарахування 26.10.2024 року на картку № НОМЕР_1 кредитних коштів у сумі 35000,00 грн.; - виписки за номером картки № НОМЕР_1 за період з 26.10.2024 року по 02.11.2024 року; - інформацію, чи відкривалась ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) банківська картка № НОМЕР_1 (віртуальна чи фізична картка) та повний номер банківської картки № НОМЕР_1 ; - інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_1 за період з 26.10.2024 року по 02.11.2024 року; - інформацію чи знаходиться номер телефону НОМЕР_3 в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Суд нагадує, що предметом цього спору є стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача за кредитним договором № 1857141 від 26.10.2024 року на загальну суму 176050,00 грн.

За змістом положень ч.ч. 2 ,4 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Виходячи з положень ч. 8 ст. 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадків, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 4 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Щодо поновлення процесуальних строків суд зазначає, що згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. У ст. 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Залишення без розгляду клопотання представника позивача в цьому випадку суперечило б завданню цивільного судочинства та не відповідало б конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Положеннями ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі ст. 64 Конституції України, не може бути обмежене (пункти 1, 2 резолютивної частини Рішення від 25.12.1997 року № 9-зп, абзац 7 пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).

Крім цього, у низці рішень Європейського Суду з прав людини, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно уникати надто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Надто суворе тлумачення судом процесуальних норм позбавляє позивача, або інших учасників справи права доступу до суду, що згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини є порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Таким чином, вказані обставини свідчать про необхідність розглянути клопотання представника позивача. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 6 ст. 127 ЦПК України про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Таким чином, суд вважає за можливе поновити позивачеві строк для подачі клопотання про витребовування доказів, визнавши поважними причини його пропуску.

Враховуючи обставини справи та беручи до уваги, що інформація, яка міститься у витребовуваних документах може мати суттєве значення для правильного та об`єктивного розгляду справи, та з врахуванням того, що знайшли своє підтвердження посилання позивача про об`єктивну неможливість самостійно представити суду витребовувані докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про витребування доказів.

У зв`язку з необхідністю витребування доказів судовий розгляд слід відкласти.

Керуючись ст.ст. 83, 84, 126, 127, 223, 260, 261 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Поновити представнику позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» строк для подачі клопотання про витребування доказів.

Клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» про витребування доказів задовольнити.

Витребувати від Акціонерного товариства «Універсал Банк» (, вул. Оленівська, 23, м. Київ, 04080) наступну інформацію: - ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки № НОМЕР_1 ; - докази зарахування 26.10.2024 року на картку № НОМЕР_1 кредитних коштів у сумі 35000,00 грн.; - виписки за номером картки № НОМЕР_1 за період з 26.10.2024 року по 02.11.2024 року; - інформацію, чи відкривалась ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) банківська картка № НОМЕР_1 (віртуальна чи фізична картка) та повний номер банківської картки № НОМЕР_1 ; - інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_1 за період з 26.10.2024 року по 02.11.2024 року; - інформацію чи знаходиться номер телефону НОМЕР_3 в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Зобов`язати Акціонерне товариство «Універсал Банк» надати витребувані судом докази протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Судовий розгляд відкласти на 10 год. 15 хв. 22 січня 2026 року.

Копію ухвали направити учасникам справі для відома та виконання.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя А.М.Заболотний