Провадження № 2/554/5213/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 року м.Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді Тімошенко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Тоцької К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Полтава в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

29.09.2025 року позивач ТОВ «Бізнес Позика» в особі уповноваженого представника звернулись до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому прохали стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором № 381420-КС-001 про надання кредиту від 06.09.2021 року, що становить 28594,26 грн., яка складається із: суми прострочених платежів по тілу кредит-10339,80 грн., сума прострочених платежів по процентах-16131,46 грн., сума прострочених платежів за комісією-2123 грн., а також судових витрат у розмірі 2422,40 грн.

У позовній заяві посилаються на те, що 06.09.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 381420-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаними у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію».

ТОВ «Бізнес Позика» 06.09.2021 року направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір №381420-КС-001 про надання кредиту. Відповідач прийняла пропозицію щодо укладення договору, на умовах визначених офертою.

Зі своєї сторони позивачем направлено відповідачу через комунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону, що зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий відповідачем було введено/відправлено.

Таким чином, 06.09.2021 року між сторонами було укладено договір № 381420-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному Законом України.

Відповідно до умов договору, відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 22000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.

Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,86454777 процентів за кожен день користування кредитом.

21.12.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 1 до договору №381420-КС-001 про надання кредиту, відповідно до умов якої термін дії договору становить до 12.04.2022 р.

Також 28.01.2022 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 2 до договору №381420-КС-001 про надання кредиту, відповідно до умов якої строк дії договору становить до 20.05.2022 р.

Банк свої зобов`язання виконав належним чином, кошти відповідачу надав, проте остання свої зобов`язання порушила, лише частково сплатила заборгованість у сумі 22142,50 грн. Позивач не нараховував жодних процентів після закінчення строку дії кредитного договору.

ОСОБА_1 , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 04.09.2025 року утворилась заборгованість за Договором № 381420-КС-001 про надання кредиту в розмірі 28 594,26 грн.

06.10.2025 року до суду надійшов відзив від представника відповідача - адвоката Зачепіло З.Я., яка прохає відмовити у задоволенні позовних вимоги ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Посилається на те, що позивачем не надано доказів належних розрахунків, щодо наявної суми заборгованості, які б узгоджувалися із матеріалами справи, умовами кредитного договору. Наданий розрахунок заборгованості за кредитом, наданий позивачем, є відображенням одностронніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не можу слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту.Позивачем не надано первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення, тому немає підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків є правильним.

Крім того, кредитний договір не містить відомостей про його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором саме відповідачем, відомості про ідентифікацію/верифікацію особи відсутні.

Підпис у графі «підпис споживача» у кредитному договорі та паспорті споживчого кредиту не містить факчтиного та юридичного підтвердження підписання умов кредитного договору сторонами.

Підписання споживачем договору за допомогою одноразового ідентифікатора не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми. У паспорті споживчого кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Представник відповідача зазначає, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження перерахунку коштів відповідачу у сумі 22000 грн.

Графік платежів є умовним, позивачем не було додано доказів подальшого перерахування/ неперерахування кредитних коштів на рахунок відповідача.

Позивачем не доведено факту перерахування кредитних коштів за договором, а тому підстави для стягнення на користь позивача заборгованості за відсотками відсутні.

13.10.2025 року до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача, у якому зазначають про те, що ТОВ «Бізнес Позика» не є банківською установою, не відкриває позивачальнику банківські рахунки та не випускає банківські картки, тому перерахування кредитних коштів та зарахування платежів позичальників за кредитними договорами зазвичай здійснюється посередниками на підставі договорів з посередниками за допомогою платіжних систем посередників.

На підтвердження перерахування кредитних коштів позичальникам та зарахування платежів позичальників за кредитними договорами відповідні посередники зазвичай надають ТОВ «Бізнес Позика» довідки.

Відповідачем було здійснено часткову оплату з метою виконання умов кредитного договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання факту укладення кредитного договору і відповідно, визнання правомірності вимог позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором.

Предствником відповідача не надано доказів на спростування презумції правомірності договору.

Стосовно використання при вчиненні правочину електронного підпису, то представник позивача зазначає, що така форма допускається законом, була погоджена сторонами. Договір був укладений у відповідності до вимог чинного законодавства та у відповідності до вимог Закону України « Про електронну комерцію».

До позовної заяви додані візуальні форми послідовності дій клієнта щодо укладення кредитного договору та додаткових угод, у яких детально відображені всі дії ТОВ « Бізнес Позика» та відповідача щодо укладення кредитного договору та додаткових угод в електронній формі, у порядку, визначеному законом.

Даний у матеріалах справи договір про надання кредиту від 23.09.2021 № 381420-КС-001 містить відмітку про підписання його одноразовим ідентифікатором, що відповідаж вимогам Закону України « Про електронну комерцію». Підписанням договору відповідач погодився на його умови та зобов`язався їх виконувати.

Сторона відповідача вислювлюючи заперечення проти певних обставин та не надаючи доказів, які підтверджують ці доводи, не може перекладати на позивача обов`язок їх доведення.

Візуальна форма послідовності дій клієнта, яка є витягом з інформаційно-телекомунікаційної системи на сайті ТОВ « Бізнес Позика», є належним та достатнім доадтковим доказом укладення кредитного договору між сторонами, а також доказом підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту.

Всі істотні умови кредитного договору, зокрема тип кредиту, процентна ставка, комісія за надання кредиту (у випадку її встанволення), строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором встановлені не у Правилах надання кредитів чи паспорті споживочго кредиту, а у кредитному договорі, який укладений між сторонами шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію».

Сторонами було погоджено розмір процентної ставки за користування кредитом, погоджено графік платежів.

На момент укладення кредитного договору відповідач не зверталася до ТОВ « Бізнес позика» із заявою про надання їй роз`яснень знезрозумілих їй умов договору або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої ьредакції договору, тим самоми фактично погодилася з усіма умовами такого договору.

Враховуючи свободу договору відповідач мала можливість не вступати у кредитні відносини з позивачем, якщо вважає встановлений розмір відсотків за користування кредитними коштами несраведливими. Натомість відповідач погодилася із запропонованими умовами договору, підписала його без будь-яких застережень.

Комісія нарахована згідно умов договору на які відповідач погодилася.

Відповідач здійснювала платежі за кредитним договором знаючи про те, що вони будуть розділені зокрема на погашення його заборгованості за комісією за надання кредиту, та не заперечувала проти цього протягом всього строку дії кредитного договору.

Встановлення комісії безпосередньо передбачено і Законом України «Про споживче кредитування».

Всі платежі відповідача за кредитним договором були враховані у розрахунку заборгованості за кредитним договором, який міститься у матеріалах справи.

Незгода представника відповідача із наявним розрахунком заборгованості документально не підтверджена.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 30.10.2025 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 27.11.2025 року задоволено клопотання представника позивача Лебідь Каріни Віталіївни про витребування доказів по даній цивільній справі та витребувано у АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" письмові докази, які становлять банківську таємницю.

16.12.202025 року на адресу суду від АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" надійшов лист, у якому зазначено, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ), Банком було емітовано картку № НОМЕР_2 та відкрито під неї відповідний банківський рахунок. Долучено додаток 1 про рух коштів від 15.12.2025 року за картковим рахунком, спеціальним платіжним засобом до якого є картка № НОМЕР_2 , за період з 06.09.2021 року по 20.05.2022 року.

03.12.2025 року на адресу суду надійшла заява від ОСОБА_1 про розгляд справи без її участі.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи у відсутність представника позивача, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Від представника відповідача разом із відзивом було подано клопотання про розгляд справи без їх участі. У задоволенні позовних вимог прохали відмовити.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами матеріали, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Встановлено, що 06.09.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 381420-КС-001 про надання кредиту,

Згідно п. 1 договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 22000 грн. на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим догоовром про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів.

Згідно умов договору процентна ставка: в день 0,86454777, фіксована.

Вказаний договір був підписаний у електронній формі, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаними у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію».

ТОВ «Бізнес Позика» 06.09.2021 року направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір №381420-КС-001 про надання кредиту. Відповідач прийняла пропозицію щодо укладення договору, на умовах визначених офертою.

Зі своєї сторони позивачем направлено відповідачу через комунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону, що зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий відповідачем було введено/відправлено.

Таким чином, 06.09.2021 року між сторонами було укладено договір № 381420-КС-001 про надання кредиту, який підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному законом.

21.12.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 1 до договору №381420-КС-001 про надання кредиту, відповідно до умов якої термін дії договору становить до 12.04.2022 р.

Також 28.01.2022 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 2 до договору №381420-КС-001 про надання кредиту, відповідно до умов якої строк дії договору становить до 20.05.2022 р.

Банк свої зобов`язання виконав належним чином, кошти відповідачу надав, проте остання свої зобов`язання порушила, лише частково сплатила заборгованість у сумі 22142,50 грн., внаслідок чого у неї виникла заборгованість станом на 04.09.2025 р. в сумі 28594,26 грн., яка складається з: прострочених платежів по тілу кредит - 10339,80 грн., сума прострочених платежів по процентах - 16131,46 грн., сума прострочених платежів за комісією - 2123 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Відповідно до п. 7.1. Правил надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика» сторони несуть відповідальність за порушення умов договору відповідно до ЦК України, ЗУ « Про споживче кредитування» та інших нормативно-правових актів законодавства України.

Вказану заборгованість у добровільному порядку відповідачем не погашено.

Після закінчення строку дії кредитного договору, позивач жодних нарахувань по кредиту не здійснював.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Без отримання листа на електронну адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету пароля кредитний договір між сторонами не був би укладений.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 127/33824/19 від 07.10.2020.

Також, Верховний Суд в Постанові від 12.01.2021 року по справі № 524/5556/19 підтверджує, що суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс- повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи касаційної скарги у цій частині.

Сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору та його підписано.

Заперечення представника відповідача про факт укладення кредитного договору та не дотримання належної форми при його укладенні спростовується наступними обставинами.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Представником відповідача не спростована належними доказами неправомірність укладення даного договору.

Набуті сторонами правочину права повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню сторонами.

Відповідач визнав суму заборгованість, здійснив часткове погашення суми боргу, що свідчить визнання факту заборгованості.

Вказане узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 10.09.2019 року у справі № 916/2403/18 у п. 7.7 йдеться про наступне: разом з тим, суд звертає увагу на те, що закон не містить переліку дій, що свідчать про визнання особою свого боргу або іншого обов`язку, але їх узагальнюючою рисою є те, що такі дії мають бути спрямовані на виникнення цивільних прав і обов`язків (див. частина перша статті 11 ЦК України). В цьому сенсі діями, спрямованими на визнання боргу, є дії боржника безпосередньо стосовно кредитора, які свідчать про наявність боргу, зокрема повідомлення боржника на адресу кредитора, яким боржник підтверджує наявність у нього заборгованості перед кредитором, відповідь на претензію, підписання боржником акта звіряння розрахунків або іншого документа, в якому визначена його заборгованість.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, також можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звіряння взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Аналогічний правовий висновок викладено постанові Верховного Суду від 09.11.2018 у справі № 911/3685/17.

В ході розгляду справи суд дійшов висновку про те, що факт укладення між сторонами кредитного договору № 381420-КС-001, визнання відповідачем факту наявної заборгованості по кредиту у зв`язку із частковим її погашенням знайшли своє підтвердження.

Матеріали справи містять візуальні форми послідовності дій клієнта щодо укладення кредитного договору та додаткових угод, у яких детально відображені всі дії ТОВ « Бізнес Позика» та відповідача щодо укладення кредитного договору та додаткових угод в електронній формі, у порядку, визначеному законом.

Даний у матеріалах справи договір про надання кредиту від 23.09.2021 № 381420-КС-001 містить відмітку про підписання його одноразовим ідентифікатором, що відповідаж вимогам Закону України « Про електронну комерцію». Підписанням договору відповідач погодився на його умови та зобов`язався їх виконувати.

Сторона відповідача вислювлюючи заперечення проти певних обставин та не надаючи доказів, які підтверджують ці доводи, не може перекладати на позивача обов`язок їх доведення.

Візуальна форма послідовності дій клієнта, яка є витягом з інформаційно-телекомунікаційної системи на сайті ТОВ « Бізнес Позика», є належним та достатнім додатковим доказом укладення кредитного договору між сторонами, а також доказом підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту.

Всі істотні умови кредитного договору, зокрема тип кредиту, процентна ставка, комісія за надання кредиту( у випадку її встанволення), строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором встановлені не у Правилах надання кредитів чи паспорті споживочго кредиту, а у кредитному договорі, який укладений між сторонами шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ « Про електронну комерцію».

Сторонами було погоджено розмір процентної ставки за користування кредитом, погоджено графік платежів.

На момент укладення кредитного договору відповідач не зверталася до ТОВ «Бізнес Позика» із заявою про надання їй роз`яснень знезрозумілих їй умов договору або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої ьредакції договору, тим самоми фактично погодилася з усіма умовами такого договору.

Представником відповідача не було надано належних доказів на спростування наявної заборгованості по кредиту, а висловлено лише письмову незгоду із нею. Контрозрахунку з боку відповідача суду надано також не було.

Враховуючи свободу договору відповідач мала можливість не вступати у кредитні відносини з позивачем, якщо вважає встановлений розмір відсотків за користування кредитними коштами несраведливими. Натомість відповідач погодилася із запропонованими умовами договору, підписала його без будь-яких застережень.

Незгоду представника відповідача із сумою боргу по кредиту, суд розцінює як бажання відповідача уникнути відповідальності за порушення виконання своїх зобов`язань по кредиту.

Стосовно заперечення представника про нарахування комісії за кредитом то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Комісія нарахована згідно умов договору на які відповідач погодилася.

Відповідач здійснювала платежі за кредитним договором знаючи про те, що вони будуть розділені зокрема на погашення його заборгованості за комісією за надання кредиту, та не заперечувала проти цього протягом всього строку дії кредитного договору.

Встановлення комісії безпосередньо передбачено і Законом України « Про споживче кредитування».

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).

Тобто вказаним Законом безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.

Всі платежі відповідача за кредитним договором були враховані у розрахунку заборгованості за кредитним договором, підтверджуються інформаційними довідками, які містяться у матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідач порушила умови договору, належним чином зобов`язання за договором не виконала, що порушує права позивача.

У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку , що позивач довів свої позовні вимоги, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судовий збір, сплачений позивачем, відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає відшкодуванню йому за рахунок відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 89, 137, 141, 263-265, 274, 280 ЦПК України, ст. ст. 205, 207, 509, 525-526, 530, 610, 1049, 1054 ЦК України, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором № 381420-КС-001 про надання кредиту від 06.09.2021 року у сумі 28594,26 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредит - 10339,80 грн., сума прострочених платежів по процентах - 16131,46 грн., сума прострочених платежів за комісією - 2123 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частин рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», , місцезнаходження: 01133, м. Київ, бул. Лесі України,26, офіс 411;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя: Н.В.Тімошенко