Справа № 168/982/25
Провадження № 2/168/446/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року сел. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області

у складі: головуючого судді - Сухоручко Ю.О.,

секретар судового засідання - Таксюк О.С.,

розглянувши в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача - адвоката Біцулової Анни Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачкою 07.09.2012 року, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області за актовим записом №1014.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, спільне життя з відповідачкою не склалося, спільне господарство не ведеться, фактичні шлюбні відносини, як зазначив позивач, припинені, разом не проживають з 2017 року, від шлюбу має сина. На думку позивача, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Просить шлюб розірвати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Біцулова А.А. в позовній заяві зазначила, що просить справу розглянути у її відсутності та відсутності позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, просить розірвати шлюб.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.

Ухвалою Старовижівського районного суду Волинської області від 03.10.2024 року провадження у цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

РОЗГЛЯНУВШИ МАТЕРІАЛИ ЦИВІЛЬНОЇ СПРАВИ, СУД ВСТАНОВИВ:

Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Правовідносини по даній цивільній справі регулюються Сімейним Кодексом України.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 07.09.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області за актовим записом №1014 (а.с.12).

Як зазначив позивач, подружні відносини між позивачем та відповідачкою припинені з 2017 року, їхній шлюб існує лише формально.

З матеріалів справи вбачається, що подружжя має одну малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11).

На час розгляду справи майнові вимоги, будь-кого з сторін, суду не пред`явлені. Таким чином, з урахуванням вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами немає, примирення між ними неможливе.

Згідно до положень статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ст. 105 ч. 3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).

Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими.

Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена.

Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Відповідно до ч.1ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову - 484,48 гривень; стягнути з відповідачки в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову 484,48 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 141, 142, 263-268, 265, 274 -279, ЦПК України, ст.ст.105, 110-114 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги представника позивача - адвоката Біцулової Анни Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 07.09.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області за актовим записом №1014.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 відсотків сплаченого судового збору, що становить 484,48 грн (чотириста вісімдесят чотири гривні сорок вісім копійок).

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 50 відсотків сплаченого судового збору, що становить 484,48 грн (чотириста вісімдесят чотири гривні сорок вісім копійок), відповідно до квитанції № 0418-5407-3857-5884 від 22.10.2025 року.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Представник позивача адвокат Біцулова Анна Анатоліївна, адреса для листування: АДРЕСА_2 ;

Відповідачка: ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя Ю.О. Сухоручко