Справа № 346/4200/25
Провадження № 22-ц/4808/1826/25
Головуючий у 1 інстанції Третьякова І. В.
Суддя-доповідач Мальцева Є.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мальцевої Є.Є.

суддів: Девляшевського В.А., Луганської В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2025 року, ухвалене судом у складі головуючого судді Третьякової І.В. у м.Коломия, у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

у с т а н о в и в:

18 серпня 2025 року до суду звернулось АТ «Універсал Банк» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, вказуючи, що в жовтні 2017 року позивач запустив новий проект monobanк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobanк. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobanк за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobanк є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП у мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або в точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК, опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

03.12.2019р. ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що вказаний документ разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники в мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Отже, 03.12.2019р. між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено договір, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 60 000,00 грн. з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (38,4% річних), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,4% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (76,8% річних).

АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами, що має відображення у Розрахунку заборгованості за Договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Універсал Банк» станом на 04.06.2025р. становить 64 619, 91 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Універсал Банк». Таким чином, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 суму боргу, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору.

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області рішенням від 20 жовтня 2025 року відмовив у задоволенні позову АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості .

Не погодившись з таким рішенням, представник АТ «Універсал Банк» звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою. Вказує, що суд першої інстанції не з`ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, не дав належної правової оцінки наявним у ній доказам та не виконав усі вимоги цивільного процесуального судочинства, у зв`язку із чим рішення в цій справі не можна визнати законним і обґрунтованим.

Вказує, що особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Умови, опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms, що включають тарифи, паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank. Згідно з доданими до позовної заяви Умовами з сайту https://www.monobank.ua/terms вбачається, що редакція доданих правил була затверджена Протоколом №47 від 27.11.2019, а самі Умови та Правила були дійсні в період з 28.11.2019 р. по 12.12.2019 р. Анкету-заяву клієнтом було підписано 03.12.2019 р., відповідно саме в цей період були дійсні правила в редакції від 28.11.2019 р. А отже, відповідач на час підписання анкети заяви не могла бути ознайомлений з будь-якими іншими правилами.

Крім того, судом залишено поза увагою той факт, що в самому мобільному додатку monobank також містяться Тарифи, а також Тарифи є розміщеними на офіційному сайті АТ «Універсал Банк» та знаходяться в загальному доступі. Таким чином, з використання власного пін-коду відповідач по справі мала цілодобовий доступ до тарифів та реальну можливість з ними ознайомлюватись.

Варто також врахувати саму специфіку договору monobank. В правилах АТ «Універсал банк» зазначені дати прийняття правил, дати затвердження правил, що дає суду можливості визначити часовий діапазон дії таких правил чи внесення змін. Такі правила надавались і в мобільному додатку. Тому висновок суду щодо відсутності обумовлення між сторонами ціни договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, комісії, а також відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, а також висновки щодо безпідставності списання з рахунку ОСОБА_1 коштів на погашення відсотків, є хибним та спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

Не погоджується з висновком суду про те, що відповідач фактично сплатила позивачу кредитну заборгованість і тим самим виконала свої кредитні зобов`язання належним чином та в повному обсязі, оскільки судом не враховано зазначених вимог надання та обслуговування кредитів, що передбачені в Умовах і правилах обслуговування в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank в редакції від 28.11.2019 р. В Умовах та Правилах зазначено, що кредит збільшується на суму заборгованості за відсотками не у всіх випадках, а лише у разі, якщо в момент оплати такої заборгованості на рахунку клієнта відсутня необхідна сума коштів для здійснення такого платежу, внаслідок чого банк, на виконання вимог 5.23. п. 5 Розділу ІІ Умов надає кредит в розмірі заборгованості по відсотках та за рахунок вказаних кредитних коштів здійснюється оплата заборгованості. Тобто, в розрахунку заборгованості вірно зазначено, що відповідач має заборгованість лише зі сплати тіла кредиту, оскільки відсотки були погашені за рахунок кредитних коштів.

До позовної заяви була долучена виписка з особового рахунку, яка є належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту у сукупності з іншими доказами. Крім того всі погашення, заборгованість, нарахування були відображені та були підтверджені розрахунком заборгованості. Вказаний розрахунок повністю узгоджується з випискою по особовому рахунку позичальника. Розрахунок заборгованості також є належним доказом, котрий підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, кількість днів за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом.

Таким чином, вважає, що судом було не повністю досліджено анкету-заяву, виписку з особового рахунку, розрахунок заборгованості та умови укладеного між сторонами Договору, що призвело до невірного вирішення спору. Враховуючи, що особа користувалася платіжною карткою, а саме знімала готівку через банкомати, переказувала платежі, сплачувала за товари, то відсутні підстави звільнення відповідача від обов`язку виконати грошові зобов`язання та повернути кредитні кошти. Зважаючи на наведене, можна прийти до висновку, що при ухваленні оскарженого рішення судом першої інстанції порушено норми матеріального i процесуального права, неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Просить скасувати рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що ознайомившись з матеріалами апеляційної скарги, не погоджується з твердженнями позивача.

Відповідач вказує, що відповідно до наданої позивачем анкети-заяви № б/н до Договору про надання банківських послуг від 03.12.2019 зазначено, що анкета-заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Вказана анкета-заява не містить умов про розмір тіла кредиту (кредитного ліміту), строк дії кредитного договору, розміру та порядку нарахування процентів за користування кредитом, комісії та відповідальності за невиконання умов кредитування (пені та штрафів). Водночас долучені АТ "Універсал Банк" до матеріалів справи Умови і Правила обслуговування рахунків фізичної особи при наданні банківських послуг щодо карткових рахунків не містять реквізитів та підпису позичальника, а також не містять посилання на кредитний договір, до якого вони входять.

ОСОБА_1 стверджує, що відсутні правові підстав вважати, що при укладенні договору АТ «Універсал Банк» дотримався вимог, передбачених чинним законодавством України про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме наданий до позовної заяви витяг з Умов розуміла відповідач, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати пені та комісії, та зокрема, саме у документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Відповідач вважає, що не підписані Умови та Правила надання банківських послуг не можуть розцінюватися як частина кредитного договору, укладеного шляхом підписання анкети-заяви.

Таким чином, при розрахунку суми заборгованості за анкетою-заявою від 03.12.2019 враховуючи, що останнє збільшення кредитного ліміту сторони погодили в розмірі 60 000 грн., та встановивши, що анкета-заява від 03.12.2019 не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, а розмір списаних відсотків за весь час користування кредитними коштами відповідачем склав 68 298,96 грн., що підтверджується випискою по руху коштів від 19.09.2025, тому відсутні підстави для покладення обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами, а тому, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту. Тому, враховуючи вищевикладені обставини, відповідач вважає, що заборгованість за тілом кредиту відсутня.

Відповідач вважає безпідставними аргументи апеляційної скарги про те, що надані банком Умови і Правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» та Тарифи повинні розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, а тому з відповідачем було узгоджено у належній формі зазначені в цих документах умови кредитування. З огляду на викладене не можна вважати обґрунтованими посилання в апеляційній скарзі на те, що п. 5.23. п. 5 Розділу II Умов передбачено, що у разі якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для внесення щомісячного платежу, то банк має право самостійно збільшити кредитний ліміт на суму заборгованості клієнта та направити відповідні грошові кошти на здійснення щомісячного платежу, погашення відсотків та неустойки, оскільки такі умови кредитування сторонами у належній формі не були узгоджені.

Твердження в апеляційній скарзі, що Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», опубліковані на офіційному сайті Банку та публічно доступні в режимі реального часу для ознайомлення, а редакція Умов та правил, що наявні у матеріалах справи може носити показовий характер та може змінюватися позивачем є безпідставними, оскільки суперечать наведеним нормам матеріального права щодо оформлення договірних відносин сторін.

Просить відмовити АТ «Універсал Банк» у задоволені апеляційної скарги та залишити рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2025 року в силі.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Із матеріалів справи вбачається, що ціна позову в даній справі становить 64 619,91 грн і є менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 x 30 = 90 840 грн), тому справа відноситься до категорії малозначних справ в силу вимог закону.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Суд установив, що 03.12.2019 року ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг «Monobank». Даною анкето-заявою ОСОБА_1 просила відкрити їй поточний рахунок у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов. Проставлянням власноруч свого підпису під цією анкетою-заявою ОСОБА_1 підтвердила, що погоджується з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого вона підтверджує та зобов`язується виконувати його умови (а.с. 6-16).

Підписанням цього Договору, ОСОБА_1 також підтвердила, що вона ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримала їх примірними в мобілььному додатку, вони їй зрозумілі та не потребує додаткового тлумачення. Окрім цього, вона беззастережно погодилась, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту.

Згідно з пунктом 6 анкети-заяви позивач просить вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операції за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті в банку.

Визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

Підтверджує, що всі наступні правочини (у томі числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею та/або банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису.

Підписана відповідачкою анкета-заява містить загружені та поміщені в ній копії паспорту громадянина України ОСОБА_1 та довідки про присвоєння їй ідентифікаційного номера, а також в ній зазначено, що вона є заявою на відкриття рахунку.

Таким чином, вбачається, що 03.12.2019р. між Акціонерним товариством «УНІВЕРСАЛ БАНК» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг.

Відповідно до Паспорту споживчого кредиту «Картка Monobank» (Додаток 11 до Умов та Правил обслуговування фізичних осіб в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Monobank/Universal Bank), яка набула чинності з 28.11.2019р. слідує, що основними умовами кредитування є: тип кредиту поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання; сума/ліміт кредиту від 0 до 100000,00 грн. в залежності від суми, яка погоджена у заявці на кредит та відображена у мобільному додатку; строк кредитування 25 років з правом автоматичного продовження; мета отримання кредиту на споживчі потреби; спосіб та строк надання кредиту кредитні кошти надаються клієнту у вигляді суми кредитного ліміту на споживчі потреби на платіжній картці клієнта, ка відкрита банку на підставі укладеного Договору про надання банківських послуг.

Розділ 4 Пільгова процента ставка: 0,00001%, базова процента ставка: 3,2% в місяць (38,4% річних). Тип процентної ставки фіксована. Комісія за зняття готівки на суму, що перевищує залишок власних коштів 4% від суми зняття. Реальна річна процентна ставка 46,7% річних.

Розділ 5 Порядок повернення кредиту здійснюється щомісяця до останнього дня місяця, наступного за звітним, у розмірі 5% від заборгованості (не менше 100 грн., але не більше залишку заборгованості).

Додаток 11.2 містить Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача.

Також позивачем до матеріалів позову долучено виписку/особовий рахунок за період з 03.12.2019 по 04.06.2025р., в якій відображені проводки по зняттю кредитних коштів ОСОБА_2 , що підтверджує використання відповідачкою кредитного ліміту і тим самим свідчить про виконання банком своїх зобов`язань по наданню кредитних коштів позичальниці, а також відображено суми здійснених нею платежів на погашення кредитної заборгованості (а.с.17-84).

Вказані відомості узгоджуються з інформацією про рух коштів по картці від 19.09.2025р., яка була долучена відповідачкою до відзиву. Вбачається, що 03.12.2019 р ОСОБА_1 встановлено кредитний ліміт 10 000,00 грн, 26.12.2019 р його збільшено на 10 000,00 грн та 29.12.2019 р збільшено ще на 10 000,00 грн. Станом на 19.09.2025р. кредитний ліміт становив 56 900,00 грн. Заборгованість на вказану дату становить 67 647,91 грн.

Відтак, з представлених сторонами письмових доказів встановлено, що свої зобов`язання за Договором АТ «Універсал Банк» виконав в повному обсязі, оскільки надав ОСОБА_1 можливість використовувати кредитні кошти в межах встановленого кредитного ліміту.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову, врахувавши відсутність обумовлення між сторонами ціни договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, комісії, а також відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, та дійшов висновку, що за рахунок безпідставно списаних з рахунку ОСОБА_1 коштів на погашення відсотків, відповідач фактично сплатила позивачу кредитну заборгованість і тим самим виконала свої кредитні зобов`язання належним чином та в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла такого висновку.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

В анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг від 03.12.2019 року розмір процентів за користування кредитом не зазначений.

В обґрунтування позову, крім самого розрахунку заборгованості за кредитним договором, позивач посилався на витяг з Тарифів за карткою monobank, витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, як невід`ємні частини договору.

Витягом з Тарифів за карткою monobank, витягом з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, що надані банком на підтвердження позову, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, розмір та порядок нарахування комісії, та інші умови.

Роздруківка із сайту банку належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони договору (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази, що саме ці умови з Витягу з Тарифів та Витягу з Умов і правил розуміла ОСОБА_1 , ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 03.12. 2019 року про приєднання до Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, а також містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позову розмірах і порядках нарахування.

Тобто в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст. 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті банку (www.monobank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позову Витяг з Тарифів та Витяг з Умов і правил у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 14-131цс19 Верховний Суд України викладена аналогічна правова позиція про неможливість застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст. 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті банку (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом , тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Долучений до позову паспорт споживчого кредиту не приймається до уваги судом та не може вважатись складовою кредитного договору, форма такого документу носить інформаційний характер та не є складовою кредитного договору. У паспорті споживчого кредиту, зокрема, вказано, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту.

Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, яка викладена у постанові від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20.

Необхідно також зауважити, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 03.12.2019 року у вигляді анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, підписаної сторонами, не містить також і строку повернення кредиту (користування ним).

Установлено, що відповідач користувалася кредитними коштами, внаслідок чого виникла заборгованість за тілом кредиту у розмірі 64 619,91 грн.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок заборгованості з 03.12.2019 року по 04.06.2025 рік вбачається, що такий включає в себе нараховані позичальнику проценти, розмір яких не узгоджено сторонами. Зокрема, сума у загальному розмірі 69 267,58 грн нарахована банком як проценти за користування кредитом.

Проте, як зазначалось вище, в анкеті-заяві ОСОБА_1 від 03.12.2019 року згода щодо встановлення процентної ставки не зазначена, а позивач, обґрунтовуючи право вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, послався на Умови та правила обслуговування в АТ «Універсал банк», які в свою чергу не підписані відповідачем. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розуміла відповідач, ознайомилася та погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву до договору про надання банківських послуг.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком документи не можуть братися до уваги.

Таким чином, можна дійти висновку, що вказана позивачем заборгованість визначена з урахуванням внесених відповідачем коштів на погашення заборгованості за тілом кредиту, які банком направлялися на погашення нарахованих, але не узгоджених сторонами відсотків.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Оскільки зі змісту розрахунку (а.с.17-84) та виписки про рух коштів ОСОБА_1 (а.с.111-153) вбачається списання коштів з її рахунку на відсотки за користування кредитними коштами у загальній сумі 69 267,58 грн, розмір яких сторони не узгоджували, і який перебільшує розмір заборгованості, заявлену позивачем, то колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для стягнення вказаної суми заборгованості з відповідача.

Твердження АТ «Універсал Банк» про неналежну оцінку судом досліджених доказів не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються вищенаведеними письмовими доказами.

Посилання АТ «Універсал Банк» в апеляційній скарзі на правові висновки, висловлені Верховним Судом в інших справах, щодо порядку укладення, форми та виконання кредитного договору, є безпідставними, оскільки в цих справах і справі, яка переглядається судом апеляційної інстанції, встановлені різні обставини.

З огляду на викладене апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про доведеність позовних вимог в повному обсязі і наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі.

З урахуванням установлених обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні правові підстави для стягнення на користь банку суми заборгованості, яка визначена ним у позовній заяві, оскільки в матеріалах справи відсутні дані щодо прийняття боржником умов і тарифів кредитування

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги немає.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, ухвала суду першої інстанції постановлена відповідно до норм матеріального та процесуального права та підстав для її скасування немає.

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» залишити без задоволення.

Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 18 грудня 2025 року.

Судді Є.Є. Мальцева

В.А. Девляшевський

В.М.Луганська