Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №711/7160/25
Провадження №2/711/3234/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2025 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Тищенко А.А.,

за участю представника позивача

адвоката Колєсніка В.А.

представника відповідача

за довіреністю Кругляк Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Черкаської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 28.08.2013 складено актовий запис № 2133 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 28.08.2013.

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить частка квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя спадкодавець проживав у вказаній квартирі в період з 19.02.1986 до 21.07.2000, що підтверджується даними відповіді Департаменту «ЦНАП» Черкаської міської ради від 15.07.2025.

Позивач проживає у вказаній квартирі з січня 1986 року по теперішній час. Спадкоємцями за законом є позивач, як мати спадкодавця, відповідно до даних свідоцтва про народження від 10.03.1971 серії НОМЕР_2 та ОСОБА_3 , як батько спадкодавця, дата народження та місце проживання якого не відомі.

У позовній заяві зазначено, що 09.07.2024, при звернені до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Яценко О.В., з заявою про прийняття спадщини, остання листом № 70/01-16 від 09.07.2025, повідомила, що позивач пропустила термін для подачі заяви про прийняття спадщини, який сплив 27.02.2014 і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку.

Обставинами, які заважали позивачу вчасно звернутись до нотаріуса було те, що на момент смерті сина позивач не проживала разом із спадкодавцем та стосунків не підтримувала.

Квартиру, в якій спадкодавцю належить частка у праві власності, позивач отримувала самостійно в січні 1986 року від підприємства «АЗОТ» м. Черкаси та все життя вважала її своєю одноособовою власністю.

Позивач не підтримувала стосунків із спадкодавцем через те, що останній вів аморальний спосіб життя, був неодноразово судимий та помер, знаходячись в місцях позбавлення волі.

Як зазначено у позові, із батьком спадкодавця, позивач також не підтримує стосунків та його доля їй не відома, оскільки відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серіїї НОМЕР_3 від 10.07.1975 шлюб між ними розірвано. Про те, що спадкодавцю належить частка у вказаній квартирі позивач дізналась лише 09.07.2025 при зверненні до Департаменту «ЦНАП» ЧМР для того, щоб прописати в квартиру свого племінника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В Департаменті «ЦНАП» ЧМР їй повідомили, що для реєстрації місця проживання певної особи необхідна згода іншого співвласника, а саме спадкодавця, а у зв`язку із тим, що він помер, їй роз`яснили, що необхідно звернутись до нотаріуса та вступити у спадщину.

При звернені до нотаріуса, остання повідомила, що позивач пропустила строк на прийняття спадщини та роз`яснила про те, що відповідно до даних свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_4 від 28.08.1996, квартира належить у рівних частинах позивачу та її сину спадкодавцю, на що позивач ніколи не звертала увагу, оскільки не обізнана в юридичних питаннях.

Як зазначено, на думку позивача, вона не могла вчасно реалізувати своє право на прийняття спадщини та пропустила встановлений законом строк, але цьому заважали непереборні обставини, такі як - не обізнаність позивача про наявність права власності спадкодавця на квартиру, тобто про наявність спадкового майна. Якщо спадкоємець, вона не подала заяву про прийняття спадщини з поважних причин, а тому суд може визначити додатковий строк для подання такої заяви.

Позивач вважає поважними наведені обставини пропуску строку на подання заяви про отримання спадщини, а відсутність спору стосовно спадкового майна, підтверджується витягом № 81804728 від 09.07.2025 зі Спадкового реєстру, виданого приватним нотаріусом Яценко О.В., що, як на думку позивача, є достатніми підставами для задоволення позовних вимог.

Таким чином, позивач просить суд, - визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий строк, тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, яка

відкрилась після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; судові витрати позивач просить залишити за нею.

Ухвалою суду від 07.082025 прийнято, відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 07.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Відповідачем, через представника за довіреністю Кирманом В. подано відзив на позов, який прийнятий судом. Просить відмовити у задоволенні позову і вважає, що доводи позивача є необґрунтованими; кінцевий 6-ти місячний строк подачі позивачем заяви до нотаріуса після смерті ОСОБА_2 є дата 27.02.2014; позивач не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому для прийняття спадщини вона зобов`язана була заявити про прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, або повідомити суд про наявність поважних причин, які заважали їй це зробити. Вважає, що сам по собі факт незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини, не свідчить про поважність причин пропуску зазначеного строку. Позивач не надала належних та допустимих доказів того, що її не звернення до нотаріуса для прийняття спадщини в указаний період, було пов`язане з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення дій, щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк, у зв`язку з чим, позивач не виконала свій процесуальний обов`язок із доведення тих обставин, на які посилається, як на підставу своїх вимог. Таким чином, вважає, що пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів для подання заяви не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Позивачем через представника адвоката Колєсніка В.А. подано відповідь на відзив, за якою просить позовні вимоги задовольнити. Зазначено, що обставини, на які посилається відповідач та наводить практику ВС, стосуються не поважності причин пропуску строку на звернення для отримання спадщини, пов`язаних із необізнаністю позивача про смерть спадкодавця. В свою чергу, зазначено, що позивачем у позовній заяві не зазначається такої підстави, а лише вказуються обставини відносин між спадкодавцем та спадкоємцем, а саме те, що вони не підтримували стосунків. Про смерть спадкодавця позивач була обізнана і не заперечує проти цього, та зазначає, що перешкодою для звернення було саме те, що вона не знала про наявність спадкового майна у зв`язку із тим, що квартира, в якій проживає позивач, та частка якої є спадковим майном, була видана на підприємстві «АЗОТ» саме їй одноособово. З цих підстав позивач вважала вказану квартиру своєю одноособовою власністю та дізналась про те, що її синові належить частка квартири безпосередньо вже у Департаменті «ЦНАП» ЧМР при спробі зареєструвати (прописати) в квартирі свого племінника.

У відповіді на відзив вказано, що на думку сторони відповідача, у справі, яка розглядається, за позовною заявою ОСОБА_1 відповідачем у справі є територіальна громада в особі Черкаської міської ради, яка фактично не має ніяких майнових прав стосовно спадкового майна, а лише потенційно може із спливом певного часу прийняти вказану спадщину відумерлої, внаслідок чого цей орган залучається у якості відповідача у справі на вимогу законодавства.

Відповідач також не надав відомостей про вчинення процедурних (процесуальних) дій, спрямованих на набуття територіальною громадою прав та обов`язків спадкодавця, після смерті якого пройшло понад три роки. За весь час з моменту відкриття спадщини, квартира утримувалась за рахунок позивача (комунальні послуги та інше), відповідач, в свою чергу, не здійснював жодних дій та витрат, пов`язаних з утриманням спадкового майна.

Заперечення на відповідь на відзив стороною відповідача подані не були.

В судове засідання позивач не з`явилась, будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомлено.

В судовому засіданні представник позивача просив позовні вимоги задовольнити, посилаючись на доводи позовної заяви та відповіді на відзив. Зазначив, що позивач пропустила строк подання заяви про прийняття спадщини після смерті свого сина, оскільки вважала, що квартира належала їй на праві власності, але у серпні 2025 року вона хотіла прописати свого племінника і дізналась, що 1/2 квартири належить її синові, який помер у місця позбавлення волі. Вона тривалий час з ним не спілкувалася. Вважає, що спір щодо спадкового майна відсутній; вона також має право власності на 1/2 цієї квартири. З 2013 року міська рада не зверталася до суду щодо визнання квартири відумерлою, позивач сам утримує квартиру і сплачує комунальні послуги. Квартиру вона отримала за місцем своєї роботи; квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності їй та її синові ОСОБА_5 , про що свідчить свідоцтво про приватизацію, яке було видане у 1996 році. Позивач з самого початку знала про смерть свого сина; поважними причинами вона вважає те, що квартира належить їй, в цій квартирі вона зареєстрована. Крім того, зазначив, що саме позивач 21.08.2000 виписала сина з квартири, оскільки він вів аморальний спосіб життя, неодноразово судимий. Вважає, що спосіб захисту позивачем обрано вірно, оскільки остання не може розпорядитися своїм майном, оскільки не може прописати свого племінника у квартирі. Міська рада жодних претензій до позивача щодо власності її сина, не пред`являла.

В судовому засіданні представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на доводи відзиву на позов. Зазначила, що відсутні поважні причини пропуску позивачем строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини; позивач із сином, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя останнього не були зареєстровані за однією адресою на час відкриття спадщини і не проживали разом.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення за таких підстав:

встановлено, що позивач ОСОБА_6 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а батьком останнього є ОСОБА_3 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , що видане 10.03.2017, актовий запис № 60.

Відповідно до даних свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3 від 10.07.1975, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 розірваний, актовий запис № 333 від 10.07.1975.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Геронимівка, Черкаського району Черкаської області, про що свідчить актовий запис №2133, відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 28.08.2013.

За даними паспорту громадянина України серія НОМЕР_5 , що видане Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області 07.07.1998, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 19.02.1986 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до даних листа Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради від 15.07.2025, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 19.02.1986 по 21.07.2000. Відомості про реєстрацію цієї особи станом на 27.03.2013 в департаменті відсутні. Також повідомлено, що за цією адресою станом на 27.03.2013 була зареєстрована ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до свідоцтва № НОМЕР_4 про право власності на житло від 28.08.1996, що видане органом приватизації Придніпровського райвиконкому, квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Ця квартира зареєстрована Черкаським ОБТІ, реєстр № 123рн51 ст.41.

На виконання ухвали суду від 21.08.2025, приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Яценко О.В. 02.10.2025 надані матеріали: інформаційна довідка із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 01.10.2025 про те, що інформація у цьому реєстрі щодо ОСОБА_2 відсутня; за даними інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) інформація щодо ОСОБА_2 в реєстрі відсутня.

Крім того, приватним нотаріусом Яценко О.В. листом від 08.10.2025 повідомлено, що до нього звернулася ОСОБА_1 щодо заведення спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим їй було роз`яснено про те, що строк для прийняття спадщини нею пропущений і вона має право звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Про це також свідчать дані листа від 09.07.2025 №70/01-16 на ім`я ОСОБА_1 , що долучений позивачем до позовної заяви і досліджений судом. Крім того, у цьому листі нотаріусом зазначено наступне: «З Ваших слів Ви не проживали зі спадкодавцем на день його смерті та не подавали заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців (останній день подачі 27 лютого 2014 року)».

Слід зазначити, що під час розгляду справи, доказів про те, що позивач ОСОБА_1 постійно проживала із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, надано не було.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту щодо даних спірних правовідносин визначені Цивільним Кодексом України.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Як передбачено частинами 1 та 2 статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України).

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі (ст. 1226 ЦК України).

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ч.ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України). Як визначено ч. 1 та ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України в редакції, чинній на час відкриття спадщини).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України (в редакції ЗУ № 1709-УІІ від 20.10.2014) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто . Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).

Як було передбачено статтею 1270 ЦК України (в редакції, чинній на час відкриття спадщини), якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За положеннями статті 1272 ЦК України (в редакції ЗУ № 1709-УІІ від 20.10.2014), якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України (435-15). Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України (435-15), звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідно до п. 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом МЮУ 22.02.2012 №296/5 (розділ ІІ глава 10, в редакції, чинній станом на час виниклих правовідносин, тобто на час відкриття спадщини) прийняття спадщини або відмова від її прийняття.Право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Приймаючи від спадкоємців заяву про прийняття спадщини або про відмову від її прийняття, нотаріус зобов`язаний роз`яснити спадкоємцям їх право на відкликання такої заяви протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України. Для прийняття спадщини чи відмови від прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. Суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 сплинув 27 лютого 2014 року; до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини позивач не зверталася, а лише звернулася із заявою до нотаріуса про заведення спадкової справи після смерті сина у липні 2025 року, на яку їй нотаріусом 09.07.2025 була надана відповідь № 70/01-16.

Під час розгляду справи стороною позивача не зазначені обставини та жодними належними, допустимими та переконливими доказами не доведено той факт, що з-за об`єктивних, непереборних, істотних труднощів чи перешкод, вона не могла протягом встановленого законом строку подати до нотаріальної контори/нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті свого сина. При цьому, під час розгляду справи представником позивача було повідомлено суду, що позивач з самого початку знала про смерть свого сина, яка сталася 27.08.2013. Також відсутні підстави вважати, що позивач на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем за однією адресою, враховуючи досліджені в судовому засіданні докази по справі.

Слід зазначити, що той факт, що позивачем не дотримано строк, протягом якого вона мала подати заяву про прийняття спадщини, є поважними, як вона вказує (вважала, що квартира АДРЕСА_2 належала лише їй, бо вона 21.08.2000 виписала з квартири сина; лише у серпні 2025 року, коли хотіла прописати у цій квартирі свого племінника, вона, начебто, дізналася про іншого співвласника квартири свого сина, що стало перешкодою розпорядитися своїм майном на власний розсуд),- є безпідставними, оскільки позивачу слід було навести обставини та надати докази поважності причин пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини, встановленого законом. Крім того, не може бути поважною причиною, у цьому випадку, юридична необізнаність позивача. Також, як на думку суду, та обставина, що позивач не знала, що її син разом із нею був співвласником вказаної квартири не є обставиною для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна тощо.

Подібні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 17.03.2021 року у справі № 638/17145/17, від 22.03.2023 у справі № 361/8259/18, від 14.02.2024 у справі № 357/8183/22, а також підтримані Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23 (пункт 50).

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

При прийнятті судового рішення судом враховані висновки, викладені Верховним Судом у постановах від 09.10.2024 у справі № 619/2906/23, від 11.07.2022 у справі № 650/48/20, від 27.04.2023 у справі № 750/13008/21, від 14.02.2024 у справі № 754/3327/22.

З урахуванням обізнаності позивача про смерть сина, відсутності складеного ним за життя заповіту, а також усвідомлення позивачем права на спадкування за законом, вона повинна була вчинити активні дії для прийняття спадщини - подати заяву про прийняття спадщини у встановлений ЦК України строк.

Зазначене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, наведеним у пункті 99 постанови від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23.

Отже, за викладених обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, оскільки позивачем не вказані обставини та не надано належних, допустимих та переконливих доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання нею заяви у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку про прийняття спадщини.Позивач не виконала свого процесуального обов`язку із доведення тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, будучи достеменно обізнаною про факти смерті сина ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, сплачений при подачі до суду позовної заяви судовий збір у розмірі 1211грн. 20коп. (квитанція від 01.08.2025), слід залишити за позивачем, оскільки у задоволенні її позову відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-83, 141, 259, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 28.11.2025.

Головуючи суддя С. М. Позарецька