ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 675/1366/25

Провадження № 22-ц/820/2574/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Спірідонової Т. В. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А. М.

розглянув у порядку письмового провадження згідно із частиною 2 статті 369 ЦПК України цивільну справу № 675/1366/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Руденко Дмитром Володимировичем, на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2025 року, у складі судді Столковського В.І., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2025 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та просила суд визнати спільним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 автомобіль «Skoda Octavia», 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та причіп до легкового автомобіля Павам 112012С, 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 . В порядку поділу майна подружжя просила виділити вказаний автомобіль у власність ОСОБА_1 , а причіп - у власність ОСОБА_2 , стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 206705 грн різниці вартості майна та 414915 грн грошової компенсації 1/2 частки автомобіля, а всього 621620 грн.

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 під час підготовчого провадження подав до суду зустрічну позовну заяву про визнання майна особистою приватною власністю, в якому просив поновити строк для звернення з зустрічним позовом в межах розгляду цивільної справи № 675/1366/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя; прийняти зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та розглядати його разом із первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя; визнати автомобіль «Skoda Superb», 2019 р.в., особистою приватною власністю ОСОБА_1 та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 163310 грн, що є 1/2 вартості транспортного засобу «Volkswagen Touran».

В обґрунтування клопотання про поновлення строку звернення з зустрічним позовом зазначив, що в період з 24.10.2025 по 07.10.2025 представником ОСОБА_1 адвокатом Руденко Д.В. встановлювалися реєстраційні данні транспортного засобу та докази реєстрації його за іншою особою. 07.10.2025 року, отримавши інформацію для проведення оцінки транспортного засобу, адвокат Руденко Д.В. звернувся до експерта для виготовлення висновку щодо ринкової вартості автомобіля «Volkswagen Touran».

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2025 року відмовлено в задоволенні заяви представника відповідача адвоката Руденка Дмитра Володимировича про поновлення строку для подання зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю повернуто ОСОБА_1 разом з доданими до неї документами. Роз`яснено ОСОБА_1 , що він має право подати позов на загальних підставах.

Суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для поновлення строку для подання зустрічного позову, оскільки наведені ОСОБА_1 підстави пропуску для подання зустрічного позову не є поважними. Стороною відповідача не надано доказів на підтвердження того, що протягом визначеного законом строку ним вживалися будь-які заходи для підготовки і подання зустрічної позовної заяви. Однак протягом визначеного п`ятнадцятиденного строку з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі відповідач до суду із зустрічним позовом не звернувся.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Руденком Д.В., просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу, якою причини пропуску процесуального строку на звернення із зустрічним позовом вважати поважними та поновити процесуальний строк, прийняти зустрічну позовну заяву та розглядати її з первісним позовом, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Узагальнення доводів апеляційної скарги

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно не врахував поважні причини пропуску строку для подання зустрічної позовної заяви. Так, з метою встановлення обсягу майна, яке є спільним майном сторін, набутим за час шлюбу, ним було заявлено до суду клопотання про витребування інформації щодо придбання та відчуження ОСОБА_2 транспортного засобу марки «Volkswagen Touran», однак у задоволенні даного клопотання було відмовлено. У зв`язку з тим, що стороною відповідача вживалися заходи щодо отримання доказів реєстрації спірного транспортного засобу за іншою особою та його вартості, вважає причини пропуску строку поважними, тому просить його поновити.

Крім того, після встановлення особи, для якої було відчужено транспортний засіб «Volkswagen Touran», отримання всіх необхідних ідентифікуючих ознак для визначення оціночної вартості представнику ОСОБА_1 - адвокату Руденку Д.В. знадобився додатковий час, необхідний для звернення до судового експерта для проведення оціночної вартості транспортного засобу.

Процесуальні дії апеляційного суду

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 10 листопада 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалами Хмельницького апеляційного суду від 21 листопада 2025 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвалу, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до положень статті 369 ЦПК України за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга слід залишити без задоволення.

Мотивувальна частина

Встановлені фактичні обставини справи

Встановлено, що ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 25 серпня 2025 року прийнято позовну заяву ОСОБА_2 до розгляду, відкрито провадження у справі та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк із дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Також роз`яснено відповідачу, що він має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками було вручено ОСОБА_1 29 серпня 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

24 вересня 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Руденко Д.В. подав до суду клопотання про витребування доказів стосовно автомобіля «Volkswagen Touran», 2011 року випуску.

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 24 вересня 2025 року у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 адвоката Руденка Д.В. про витребування доказів відмовлено.

20 жовтня 2025 року Ізяславським районним судом Хмельницької області зареєстровано зустрічну позовну заяву про визнання майна особистою приватною власністю, яка подана ОСОБА_1 в межах розгляду справи № 675/1366/25.

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача адвоката Руденка Дмитра Володимировича про поновлення строку для подання зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю повернуто ОСОБА_3 разом з доданими до неї документами. Роз`яснено ОСОБА_1 , що він має право подати позов на загальних підставах.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні заяви представника відповідача адвоката Руденка Д.В. про поновлення строку для подання зустрічного позову, суд виходив з того, що підстави пропуску строку для подання зустрічного позову не є поважними. Враховуючи, що відповідач звернувся з зустрічним позовом із значним пропуском строку, встановленого законом, та ним не наведено обставин, які пов`язані з об`єктивними, непоборними, істотними труднощами для учасника судового процесу на вчинення процесуальних дій, тому суд на підставі положень частини 1 статті 193 та частини третьої статті 194 ЦПК України повернув зустрічну позовну заяву.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду, виходячи з такого.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Права та обов`язки учасників справи визначені статтею 43 ЦПК України.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно з частинами першою та другою статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику (частини 1, 2, 3 статті 194 ЦПК України).

Відповідно до частини сьомої статті 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Тобто, враховуючи свій особливий процесуальний статус, сторони наділяються додатковими (спеціальними) правами. Зокрема, відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

За своєї правовою природою зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду у тому самому судовому процесі з метою захисту проти первісних позовних вимог. Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені,- встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України).

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 123 ЦПК України).

Згідно із ст 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи зазначені норми права, можна дійти висновку про те, що обрахування строку на подання відзиву на позов починається відповідно для кожного учасника справи з наступного дня після дати отримання ним ухвали місцевого суду про відкриття провадження у справі.

З початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.

При прийнятті процесуальних рішень і застосуванні будь-яких процесуальних норм суд має керуватись у першу чергу основним завданням цивільного судочинства, яким є ефективний захист прав та інтересів особи.

Для реалізації цієї мети суд забезпечує дотримання основних засад (принципів) цивільного судочинства, до яких, зокрема, відносяться рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін і диспозитивність.

Сутність принципу процесуальної рівності сторін полягає у тому, що сторони у цивільному процесі наділяються рівними процесуальними правами та несуть рівні процесуальні обов`язки незалежно від свого процесуального статусу. У поєднанні з принципом змагальності сторін і диспозитивності досягається реальна рівність сторін у процесі.

Сторони зобов`язані реалізувати свої права та виконати свої обов`язки в межах установлених законом або судом процесуальних строків, одночасно, має бути дотримано принцип розумності цих строків.

Закінчення строку тягне за собою втрату стороною права на вчинення процесуальної дії, для якої цей строк було встановлено, разом із тим, якщо суд визнає причини пропуску процесуального строку поважними, то такий строк підлягає поновленню.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для учасника судового процесу на вчинення процесуальної дії.

Реалізувати своє право на подання зустрічного позову відповідач може шляхом подання відповідної позовної заяви, при цьому можливість реалізації цього права обмежується визначеним судом строком, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Отже, зустрічна позовна заява подана до суду поза межами строку для подання відзиву підлягає поверненню судом заявнику (постанова Верховного Суду від 21 квітня 2021 року у справі №766/12340/17).

Встановлено, що ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області встановлено відповідачу ОСОБА_1 строк для подання відзиву на позов і зустрічного позову протягом 15 днів з часу отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач ОСОБА_1 отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі 29 серпня 2025 року, а тому подати зустрічний позов необхідно було до 15 вересня 2025 року.

Відповідач не скористався своїм правом на подання зустрічного позову протягом указаного строку.

Право особи на поновлення процесуального строку та дискреційні повноваження суду з цього питання не є абсолютними, строк може бути поновлений тільки у випадку, коли він був пропущений з поважних причин, якими можуть виступати обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на вчинення відповідної процесуальної дії, вчасно її вчинити. Заявлене ОСОБА_1 клопотання про поновлення строку посилань на такі обставини не містить, саме по собі посилання на необхідність з`ясування обсягу та вартості спільного майна подружжя, яке підлягало поділу, не може бути достатньою підставою для поновлення пропущеного строку, безпідставне ж його поновлення суперечитиме такому основному принципу цивільного судочинства, як рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом. При цьому, суд врахував, що сторона відповідача не надала доказів на підтвердження того, що протягом визначеного законом п`ятнадцятиденного строку взагалі вживалися будь-які заходи для підготовки і подання зустрічної позовної заяви.

Також суд зауважує, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків не впливає на зміст і обсяг конституційних прав на судовий захист і доступ особи до правосуддя. Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності, а також стимулюють учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин (рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 справа №17-рп/2011).

ЄСПЛ зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, заяв, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення в справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», № 17160/06 та № 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення в справі «Дія 97» проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічний висновок міститься в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року в справі №361/161/13-ц).

За таких обставин, судпершої інстанції правомірно керувався тим, що ОСОБА_1 пропустив строк для подачі зустрічного позову та втратив право на вчинення такої процесуальної дії, а тому цей позов слід повернути заявнику.

Посилання апелянта на наявність підстав для прийняття його зустрічного позову для спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_2 не ґрунтуються на законі.

Суд першої інстанції правильно визначився з правовими нормами, які регулюють порядок вирішення судом питання із прийняття зустрічного позову. Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права є безпідставними.

При цьому повернення зустрічної позовної заяви відповідно до ч. 3 ст. 194 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права ОСОБА_1 на повторне звернення до суду із позовом в загальному порядку.

Висновки суду апеляційної інстанції

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Ухвала суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , яка подана його представником адвокатом Руденко Дмитром Володимировичем залишити без задоволення.

Ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 грудня2025 року.

Судді: Т. В. Спірідонова

Р. С. Гринчук

А. М. Костенко