Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" грудня 2025 р. Справа № 608/2847/25

Номер провадження2/608/1391/2025

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Коломієць Н. З.

з участю секретаря Смаглій О. Р.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові в загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який є його дідом та батьком відповідачки ОСОБА_2 . Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді рухомого та нерухомого майна, зокрема: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,0433 га, кадастровий номер :02:003:1228; земельної ділянки площею 0,2050 га, кадастровий номер :02:003:0228; земельної ділянки площею 0,2426 га, кадастровий номер :02:004:0138; земельної ділянки площею 0,2119 га, кадастровий номер :02:003:0416; земельної ділянки площею 2,6720 га, кадастровий номер :01:001:0296; недоотриманої пенсії в розмірі 2705,62 грн. Заповіту спадкодавець не залишав. Позивач звернувся до приватного нотаріуса з приводу оформлення спадщини на будинковолодіння, однак, оформити спадкові права не може, оскільки, згідно відомостей нотаріуса не проведена первинна реєстрація права власності на вищевказане нерухоме майно попереднього власника.

Просить суд визнати право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за законом за ним, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Дядик Я. Б. в підготовче засідання не з`явилися. Адвокат Дядик Я. Б. подав письмову заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити без його та позивача участі, позовні вимоги підтримує, просить задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутності та визнання позову.

Оскільки, відповідач визнає позов, тому суд ухвалює рішення у підготовчому засіданні, що відповідає вимогам ч.3 ст.200 Цивільного процесуального кодексу України та без фіксування судового процесу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Розглянувши позовну заяву, врахувавши думку учасників процесу, які не з`явилися в підготовче судове засідання, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів.

За положеннями ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу).

За положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права, у встановленому законодавством України порядку.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 05.07.2021, актовий запис №104), який є дідом позивача та батьком відповідачки ОСОБА_2 .

Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді рухомого та нерухомого майна, зокрема: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,0433 га, кадастровий номер :02:003:1228; земельної ділянки площею 0,2050 га, кадастровий номер :02:003:0228; земельної ділянки площею 0,2426 га, кадастровий номер :02:004:0138; земельної ділянки площею 0,2119 га, кадастровий номер :02:003:0416; земельної ділянки площею 2,6720 га, кадастровий номер :01:001:0296; недоотриманої пенсії в розмірі 2705,62 грн.

Згідно листа приватного нотаріуса Усик Г. Я. від 09.11.2021 року вбачається, що 11 серпня 2021 року за заявою позивача про прийняття спадщини заведено спадкову справу № 265/2021 до майна померлого ОСОБА_4 . До цієї спадкової справи долучено заяву ОСОБА_2 про прийняття спадщини. 09.11.2022 між сторонами укладено договір про поділ спадщини, згідно якого позивач успадкував земельні ділянки площею 0,0433 га, кадастровий номер :02:003:1228, площею 0,2050 га, кадастровий номер :02:003:0228 та 1/2 частки земельної ділянки площею 2,6720 га, кадастровий номер :01:001:0296, а відповідач - земельні ділянки площею 0,2426 га, кадастровий номер :02:004:0138, площею 0,2119 га, кадастровий номер :02:003:0416, 1/2 частки земельної ділянки площею 2,6720 га, кадастровий номер :01:001:0296 та недоотриману пенсію в розмірі 2705,62 грн.

В рамках цієї спадкової справи відповідно до договору про поділ спадщини, посвідченого приватним нотаріусом Усик Г. Я., позивачу та відповідачу видано свідоцтва про право на спадщину за законом на належні спадкодавцю земельні ділянки та недоотриманої пенсії.

Згідно довідки Нагірянської сільської ради від 11 листопада 2025 року № 700, на день смерті ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований в житловому будинку АДРЕСА_1 , один.

Таким чином, спадкоємцями, які прийняли спадщину, є сторони по справі.

В листопаді 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на належне спадкодавцю будинковолодіння. Однак, у видачі свідоцтва було відмовлено.

Дана відмова мотивована тим, що спадкодавець за життя не здійснив державної реєстрації права власності на належне йому будинковолодіння.

Згідно п.4.15 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі Порядку) видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Відповідно до п. 4.18 Глави 10 Розділу II Порядку, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У зв`язку із тим, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформація про зареєстровані речові права на згадане вище будинковолодіння відсутня, нотаріусом було рекомендовано позивачу звернутися в суд для вирішення питання визнання права власності на спадкове майно.

Належність померлому на праві власності будинковолодіння підтверджується довідкою Нагірянської сільської ради № 701 від 11.11.2025, згідно якої будинок АДРЕСА_1 є робітничим двором, а його головою є ОСОБА_3 та Технічним паспортом на будинковолодіння, згідно якого його власником в цілому є ОСОБА_3 .

За правилами ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови від 22 грудня № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство.

Так, у відповідності до чинного на той час законодавства, зокрема положень Цивільного кодексу Української РСР 1963 року виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Згідно з ст. 13 Закону Української РСР «Про сільську раду депутатів трудящих Української РСР» 1968 року зі змінами на вказані ради було покладено обов`язок здійснення обліку населення та ведення за встановленими формами негосподарських книг.

На час виникнення спірних правовідносин, порядок введення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (надалі Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (надалі - Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР № 69 від 25 травня 1990 р.

Відповідно до п.20 Вказівок суспільна група господарства встановлюється в залежності від роду занять голови господарства (сім`ї).

Таким чином, з аналізу вище зазначених нормативно-правових актів вбачається , що записи у погосподарських книгах, визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на житлові споруди.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судам було звернуто увагу на наступне.

Згідно п.3.1 даного Листа право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

П.3.3 Листа вказує на те, що у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою або відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди правомірно задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Відповідачами у справах про визнання права власності в порядку спадкування на будинки та садиби, земельні ділянки щодо яких відсутні правовстановлюючі документи у зв`язку з їх втратою, є спадкоємці, які прийняли спадщину.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності надувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачами позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги щодо спадкування майна спадкодавця та задовольнити позовні вимоги, визнавши право власності за позивачем на вказане майно.

Відповідно до ч.1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки, відповідач позов визнав у підготовчому судовому засіданні, тому на виконання вимог закону, суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

На підставі ст. ст. 25, 30, 346, 1222, 1261, 1268 Цивільного кодексу України та керуючись ст. ст. 4, 12, 76, 81, 89, 142, 200, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_2 до ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої по АДРЕСА_3 про визнання права власності на спадкове майно - задоволити.

Визнати право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області, , що розташоване за адресою: поштовий індекс 46000, бульвар Шевченка, 39, м. Тернопіль, повернути зі спеціального фонду Державного бюджету України позивачу ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_2 , 50 відсотків судового збору за квитанцією ID: 7502-5775-1956-3277 АТ «Таскомбанк» від 26.11.2025 на суму 1211,20 гривень, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з оригіналом

Суддя:/підпис/

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/2847/25.

Рішення набирає законної сили « » р.

Суддя: Н. З. Коломієць

Копію рішення видано « » року

Секретар: