справа № 489/9799/25 провадження №2-о/489/234/25
РІШЕННЯ

Іменем України

23 грудня 2025 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Лупової Є.І.,

в присутності:

заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2

представника заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_4 , про видачу обмежувального припису

встановив:

У грудні 2025 року заявник звернулась до суду з заявою в якій просить видати на строк шість місяців обмежувальний припис відносно ОСОБА_5 , яким заборонити йому:

-наближатися на відстань 200 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць часткового відвідування ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ;

-особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , якщо ОСОБА_1 за власним бажанням перебуває у місці невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб контактувати з нею;

-вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

-обмежити спілкування з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що з 06.10.2023 вона перебуває із ОСОБА_8 в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох спільних дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того вона ще має неповнолітню доньку від попереднього шлюбу.

Сімейне життя із чоловіком не склалося, тому що він систематично ображає та принижує її, застосовує до неї фізичне насильство у вигляді побоїв та мордувань. Вона постійно потерпає від моральних знущань та принижень. У зв`язку із цим неодноразово зверталась до поліції, внаслідок чого на кривдника були складені термінові обмежувальні приписи, а постановами Ленінського районного суду міста Миколаєва від 16.05.2024 по справам №489/1645/24, 489/1242/24, 489/1241/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП. Також 16.09.2024 Ленінським районним судом міста Миколаєва задоволено її заяву про видачу відносно ОСОБА_2 обмежувального припису.

Проте станом на зараз, кривдник не змінив своєї поведінки та продовжує вчиняти щодо неї моральний тиск та фізичні цькування. Маючи фізичну перевагу над нею. Він створює умови за яких вона не може проживати у своїй квартирі.

Систематичне вчинення ОСОБА_8 психологічного та фізичного насильства завжди відбувається в присутності дітей, що мало та має негативний вплив на дитячу психіку та наносить дітям, непоправні психологічні травми.

В неї наявний стійкий страх, що ОСОБА_9 продовжить й надалі вчиняти домашнє насильство психологічного та фізичного характеру.

Ухвалою Інгульского районного суду міста Миколаєва від 10.12.2025 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

У судовому засіданні заявник заяву підтримала та просила задовольнити.

Заінтересована особа та її представник проти задоволення заяви заперечували. ОСОБА_9 пояснив, що жодних дій фізичного та психологічного насильства відносно заявника не вчиняв. Вважає, що заявник має намір заволодіти його квартирою, співвласником якої він є. Вона часто залишає дітей самих та вживає спиртні напої, а під час сварок відразу викликає поліцію.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та встановивши фактичні обставини, приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_4 відповідно до Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 перебувають в зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ) та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ). Як пояснила заявник, син ОСОБА_10 записний на попереднього чоловіка, оскільки на той час у ОСОБА_2 були проблеми з документами. Крім того, у заявника є неповнолітня донька від попереднього шлюбу.

Зі слів заявника, в Інгульському районному суді міста Миколаєва на розгляді перебуває справа за її позовом про розірвання шлюбу із ОСОБА_8 , розгляд якої призначено на березень 2026 року, у зв`язку із заявою відповідача про надання строку на примирення.

Обставини щодо спору про розірвання шлюбу ОСОБА_9 не оспорював.

Постановами Ленінського районного суду міста Миколаєва від 16.04.2024 по справі № 489/1242/24 та від 16.05.2024 по справі №489/1645/24 (об`єднані провадження №№ 3/489/1003/24, 3/489/1004/24, 3/489/1005/24) ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 173-2 КУпАП за порушення термінових заборонних приписів

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 16.09.2025 по справі № 489/6470/24 за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 застосовано обмежувальний припис.

Терміновими заборонними приписами стосовно кривдника серії АА № 031912 від 19.05.2025 та серії АА № 031685 від 10.11.2025 відносно ОСОБА_5 за вчинення домашнього насильства відносно дружини ОСОБА_1 застосовані термінові обмежувальні приписи.

Талонами-повідомленнями єдиного обліку про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію заявник ОСОБА_1 підтвердила неодноразові звернення до поліції із заявами про застосування відносно неї чоловіком ОСОБА_8 фізичного та психологічного насильства (талони повідомлення № 25405 від 11.11.2025, № 22647 від 10.11.2025 (відносно ОСОБА_2 складено адміністративний протокол за частиною третьою статті 173-2 КУпАП та винесено терміновий заборонний припис АА 031685), № 22163 від 02.11.2025 (по прибуттю на місце поліції факт домашнього насильства підтвердився; матеріали передано ДОП для перевірки), №19556 від 11.09.2025, № 25022 від 18.12.2025 (складено адміністративний протокол за частиною третьою статті 173-2 КУпАП та винесено терміновий заборонний припис АА 528289), № 25073 від 19.12.2025 (факт порушення термінового заборонного припису підтвердився та складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною другою статті 173-8 КУпАП)).

Також заявник повідомила, що на розгляді Заводського районного суду міста Миколаєва перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 за заподіяння їй та її начальнику легких тілесних ушкоджень.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що дійсно в провадженні Заводського районного суду міста Миколаєва на розгляді перебуває кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 125 КК України. Судовий розгляд кримінального провадження призначено на 20.01.2026 (справа № 487/8997/25; кримінальне провадження № 1-кп/487/696/25).

Правове обґрунтування та мотиви суду.

Відповідно до правил статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно частини другої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Відповідно до пунктів 1 та 4 частини другої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою та заборона наближатися на визначену відстань до місця роботи постраждалої особи.

Відповідно до частини третьої статті 26 наведеного Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (частина четверта стаття 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Згідно пункту 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № № 756/3859/19 від 05.09.2019 зазначено, що враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

В постанові Верховного Суду у справі № 711/3693/22 від 09.03.2023 зазначено, що Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Верховний Суд зауважує, що вирішуючи питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису, суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Докази, що додають до заявипро видачу обмежувального припису, мають стосуватись місця вчинення домашнього насильства, ризиків безпеки постраждалої особи, вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, тобто докази мають стосуватись обґрунтованих побоювань з приводу того, що особа (кривдник) здатний вдатися до небезпечних проявів домашнього насильства у будь-якому його вигляді - психологічному, фізичному, економічному, тощо. Це можуть бути докази застосування психологічного насильства, приниження гідності, жорстокого поводження з боку заінтересованої особи до заявника, катування, нелюдського поводження, що передбачає спричинення сильних фізичних та душевних страждань, тривалість та системність протиправної поведінки кривдника та докази того, що останній не усвідомлює серйозності негативних наслідків своїх дій, продовжує агресивні дії у відношенні до заявника, не бажає змінювати свою поведінку, а тому існує ризик продовження кривдником таких дій, а отже і необхідність застосування обмежувального припису є обґрунтованими. Як докази до заяви можуть додаватись, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, складений уповноваженою особою органів Національної поліції; терміновий заборонювальний припис стосовно кривдника, винесений працівником уповноваженого підрозділу поліції; обмежувальний припис, винесений судом у кримінальному провадженні; інші документи, які засвідчують факт насильства; витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Суд враховує, що ОСОБА_9 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за статтею 173-2 КУпАП та відносно нього неодноразово були винесені термінові заборонні приписи, але останній продовжує вчиняти домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно заявника. Психологічне насильство з боку ОСОБА_2 проявляється в побоях та мордуванні, моральних знущаннях та приниженнях заявника.

Суд вважає, що існує високий рівень вірогідності повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо заявника, і такі ризики є реальними.

Заявник, як жертва домашнього насильства, з урахуванням та оцінкою наявних ризиків потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оскільки ігнорування ОСОБА_8 застосованих працівниками поліції до нього заходів впливу, повторюваність вчинення ним протиправних дій щодо заявника, дають підстави вважати вірогідним продовження чи повторне застосування зі сторони кривдника до заявника психологічного насильства.

Щодо застосування до ОСОБА_2 обмежувального припису відносно дітей, підстави для цього відсутні, так як матеріали справи не містять доказів психологічного та фізичного насильства над дітьми. Крім того, в судовому засіданні заявник вказувала, що не проти участі батька у спілкуванні та вихованні дітей.

Інші доводи учасників процесу, які зводилися до неможливості їх спільного проживання, як подружжя, користування і розпорядженням спільним нерухомим майном та коштами не стосуються предмету спору, а тому суд їх до уваги не приймає.

Також суд відхиляє доводи заінтересованої особи щодо обставин особистого життя заявника та щодо вживання нею спиртних напоїв, оскільки ці обставини не підтверджені належними і допустимими доказами та не виправдовують поведінку ОСОБА_2 здійснювати відносно заявника психологічний та фізичний тиск.

У зв`язку із викладеним, суд вважає заяву ОСОБА_1 такою, що підлягає частковому задоволенню шляхом видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 стром на шість місяців із покладенням на нього таких обов`язків як заборона наближатися на відстань 200 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць часткового відвідування заявника; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати заявника, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб контактувати з нею, а також вести листування, телефонні переговори з нею.

У іншій частині вимог заяви слід відмовити через недоведеність.

Керуючись статями 350-5, 350-6 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_4 ), громадянина України, поклавши на нього на строк шість місяців такі обов`язки:

-- заборонити ОСОБА_11 наближатися на відстань 200 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць часткового відвідування ОСОБА_1 ;

-заборонити ОСОБА_12 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб контактувати з нею;

-заборонити ОСОБА_11 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 .

У іншій частині вимог заяви ОСОБА_1 відмовити.

Про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_5 не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити Відділення поліції №2 Миколаївського районного управління ГУНП в Миколаївській області для взяття особи на профілактичний облік та Виконавчий комітет Миколаївської міської ради.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (частина четверта статті 350-6 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

-заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .

-заінтересована особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 24.12.2025.

Суддя І.В.Коваленко