Провадження № 2/204/602/25
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

06 листопада 2025року Чечелівський районний суд міста Дніпра в складі:

головуючої судді Чудопалової С.В.

за участю секретаря судового засідання Янчук П.П.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката ДейчманТ.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ), в інтересах якої діє представник адвокат Дейчман Тетяна Миколаївна (адреса місця знаходження: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 ), третя особа: Третя дніпровська державна нотаріальна контора (адреса місця знаходження: м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 22-а) про встановлення юридичного факту,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в інтересах якої діє представник адвокат ДейчманТ.М. звернулася до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_3 , третя особа: Третя дніпровська державна нотаріальна контора про встановлення юридичного факту реєстрації шлюбу між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстровано в 09.05.1933, а також встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а саме, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , є рідним сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 . В обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є її дідом, а ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є її бабою. Шлюб між ними був зареєстрований в 1934 році за місцем їх проживання в Прилепівській сільраді, Починковського району, Смоленської області.В період шлюбу у них народилися діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Позивачка вказує, що ОСОБА_6 є її батьком. Після реєстрації шлюбу з ОСОБА_8 позивачка змінила своє дівоче прізвище « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 ». В період зареєстрованого шлюбу подружжя ОСОБА_9 побудували домоволодіння АДРЕСА_4 , про що зазначається в довідці КП « Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» ДМР за №4607 від 22.04.2020, де вказано, що за ОСОБА_11 зареєстрована 1/2 частка цього домоволодіння на підставі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя від 31.10.1975.За ОСОБА_4 зареєстрована 1/2 частка того ж домоволодіння на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку на праві особистої власності. ІНФОРМАЦІЯ_5 помер дід позивача ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_6 померла баба позивачка ОСОБА_3 . Після їх смерті відкрилася спадщина на спадкове домоволодіння АДРЕСА_4 , спадкоємцями 1 черги якого були їх діти ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , який є відповідачем по справі. Кожен з них фактично прийняв спадщину після смерті батьків, так як сини проживали і були зареєстровані в спадковому домоволодінні за вказаною адресою на день смерті своїх батьків. ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивачки ОСОБА_6 . Після його смерті спадщину прийняла його дружина ОСОБА_13 , шляхом подачі заяви про прийняття спадщини від 05.05.1990 до Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори. ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_14 . Після смерті матері позивача ОСОБА_15 ( після заміжжя вона змінила прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_16 ») позивачка зверталась до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини відповідно до ст. 1270 ЦК України. 11.01.2022 позивачка звернулась до Третьої дніпровської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку спадкового будинку за згаданою адресою, який належав ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_6 , спадкоємцем яких був їх син ОСОБА_6 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав , спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_17 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.01.2022 державний нотаріус Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Крупська Л.В. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 матері - ОСОБА_18 оскільки позивачем не надано свідоцтво про шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а також свідоцтво про народження її батька ОСОБА_19 . У зв`язку з вказаними обставинами позивач вимушена звертатись до суду з позовом про встановлення юридичних фактів.

Ухвалою суду від 19.11.2024 відкрито провадження по вказаній цивільній справі.

Ухвалою суду від 10.02.2025 витребувано у Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області Міністерства юстиції України документи, на підставі яких було видано і посвідчено на ім? ОСОБА_20 свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя ОСОБА_9 від 31.10.1975, виданого Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром №1-4126, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» та записаного в реєстрову книгу № 296 за реєстром №118, а саме свідоцтво про реєстрацію шлюбу ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_22 (дошлюбне прізвище ОСОБА_23 ). Витребувано у Третьої дніпровської державної нотаріальної контори належним чином завірені копії спадкових справ: № 17/1987 після смерті ОСОБА_22 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ; № 282/1990 після смерті ОСОБА_24 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 та № 526 2021 після смерті ОСОБА_18 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 . На виконання ухвали суду вказані документи надійшли до суду 18.03.2025.

Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпро від 04.09.2025 витребувано у Третьої дніпровської державної нотаріальної контори витяг із Спадкового реєстру спадкових справ про наявність або відсутність відкритої справи після смерті ОСОБА_25 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 . На виконання ухвали суду від 04.09.2025 вказані документи надійшли до суду 24.09.20025.

В судовому засіданні Свідок ОСОБА_26 , яка є сестрою позивачки та ОСОБА_27 , яка є подругою позивачки пояснили, що сім`я позивачки спочатку мешкала в буд АДРЕСА_5 . В даному домоволодінні проживала її бабуся ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , старший брат ОСОБА_31 та ОСОБА_32 . У дворику жив ще старший брат ОСОБА_33 ОСОБА_34 зі своєю сім`єю. Пізніше від заводу побудували дев`ятиповерховий будинок та переїхали туди ОСОБА_29 та ОСОБА_30 . В домоволодінні буд АДРЕСА_5 залишився проживати брат позивачки ОСОБА_31 . Крім того, свідки повідомили, що ОСОБА_35 та ОСОБА_36 це рідні брати. Їхні батьки ОСОБА_37 та ОСОБА_28 . Свідки також повідомили, що все своє життя знали ОСОБА_33 , як ОСОБА_38 , іншого імені не знали. З ОСОБА_39 не знайомі, у сім`ї ОСОБА_40 та ОСОБА_28 було тільки два сини.

Позивач та її представник ОСОБА_41 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений у встановленому законом порядку, а саме направленням на адресу проживання судових повісток, а також шляхом опублікування повідомлення на офіційному веб-порталі «Судова влада України».

Представник Третьої дніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився про день та час судового розгляду повідомлявся належним чином, надав суду лист з проханням розглядати справу у його відсутність.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача адвоката ДейчманТ.М. , свідків, дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 , виданим 16.05.1968, позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_10 , про що складено відповідний актовий запис № 1520, батьками якої є ОСОБА_6 та ОСОБА_14 . Вказаний документ виданий російською мовою.

Судом встановлено, що батько позивача ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_11 , про що складено відповідний актовий запис № 906, батьками якого є ОСОБА_12 та ОСОБА_3 . Вказаний документ виданий російською мовою.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 1933, що підтверджується відповідною копією свідоцтвом про шлюб, яке було витребувано судом з державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області.

В період шлюбу у подружжя ОСОБА_9 народилися діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Після реєстрації шлюбу з ОСОБА_8 позивачка змінила своє дівоче прізвище « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 », що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданим 14.01.1989 року відділом РАЦС виконкому Ленінської райради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 41.

В період зареєстрованого шлюбу подружжя ОСОБА_9 побудували домоволодіння АДРЕСА_4 , про що зазначається в довідці КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» ДМР за № 4607 від 22.04.2020 року, де вказано, що за ОСОБА_42 зареєстрована 1/2 частка цього домоволодіння на підставі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя від 31.10.1975, виданого Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром № 1-4126, зареєстрованого в КІ «ДМБТІ» та записаного в реєстрову книгу № 296 за реєстром № 118.

За ОСОБА_4 зареєстрована 1/2 частка домоволодіння на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 19.11.1958 року за реєстром № 1-6052, зареєстрованого в КП «ДМБІ» та записаного в реєстрову книгу № 296 за реєстром № 118.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер дід позивача ОСОБА_4 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 , видане 15.08.1980 Кіровським РАЦС м. Дніпропетровська, актовий запис № 4624.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла баба позивача ОСОБА_43 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 26.09.1986 року Кіровським РАЦС м. Дніпропетровська, актовий запис № 5800.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_12 і ОСОБА_43 померли в період коли був чинним Цивільний Кодекс УРСР 1963, то необхідно застосовувати до спадкових правовідносин норми спадкового права саме цього закону.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) при спадкуванні за законом спадкоємцямипершої черго є в рівних часта діти (в тому числі усиновлені) той з подружжя, який його пережив та батьки померлого.

Згідно ст. 548 ЦК УКСР (в редакції 1963) для придбання спадщини, необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_21 та ОСОБА_22 відкрилася спадщина на спадкове домоволодіння АДРЕСА_4 , спадкоємцями 1 черги якого були їх діти ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

Кожен з них фактично прийняв спадщину після смерті батьків, так як сини проживали і були зареєстровані в спадковому домоволодінні за вказаною адресою на день смерті своїх батьків, що підтверджується довідкою Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур управління у сфері державної реєстрації відділу обліку проживання фізичних осіб № 1415-7306 від 16.06.2020 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивача - ОСОБА_6 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 , видане 27.07.2021 Красногвардійським відділом державної реєстрації цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис № 1417.

Після смерті останнього спадщину прийняла його дружина - ОСОБА_14 шляхом подачі заяви про прийняття спадщини від 05.05.1990 до Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори ( спадкова справа № 28211990).

ІНФОРМАЦІЯ_8 померла мати позивачки ОСОБА_14 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 виданим 15.07.2015.

Після смерті матері позивачка зверталась до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини відповідно до ст. 1270 ЦК України, після чого була заведена спадкова справа №526/2021.

11.01.2022 позивачка звернулась до Третьої дніпровської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку спадкового будинку, який належав ОСОБА_44 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_45 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_6 , спадкоємцем яких був їх син - ОСОБА_46 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_17 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.01.2022 державний нотаріус Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Крупська Л.В. відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 матері - ОСОБА_18 .

В зазначеній постанові нотаріус вказує на той факт, що позивач не надала свідоцтво про шлюб між ОСОБА_47 та ОСОБА_42 , а також свідоцтво про народження її батька - ОСОБА_24 .

Проте, згідно копії свідоцтва про шлюб, яке судом витребувано з Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_48 зареєстрували шлюб 09.05.1933.

Для отримання свідоцтва про право на спадщину після померлого батька ОСОБА_6 позивачка надала державному нотаріусу оригінал свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , видане Дніпропетровським міським РАЦС 06.06.1941, де зазначається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у батьків: ОСОБА_4 і ОСОБА_3 народився син ОСОБА_6 , про що в книзі записів актів цивільного стану про народження за 28.05.1935 зроблений відповідний запис № 906.

У зв?язку з розбіжністю в написанні імені батька позивача, яке зазначено в свідоцтві про його народження і в подальших документах, виникла необхідність звернення до суду із заявою про встановлення родинних відносин, а саме: що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 був рідним сином ОСОБА_21 та ОСОБА_3 .

Факт родинних відносин між сином ОСОБА_19 і батьками ОСОБА_4 і ОСОБА_49 підтверджується наступними доказами: архівною довідкою державного архіву Дніпропетровської області за № Н--24 від 18.06.2024 року, де його батьками зазначені: ОСОБА_4 , ОСОБА_43 ; свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, де зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; довідкою департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур управління у сфері державної реєстрації відділу обліку проживання фізичних осіб № 14/5-7306 від 10.07.2020 року, в якій зазначено, що за адресою: АДРЕСА_4 у період з 03.07.1956 року по 02.10.2018 р. мешкали батьки - ОСОБА_50 та ОСОБА_43 , з ними проживав і був зареєстрований їх син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; довідкою ПАТ «Дніпропетровський агрегатний завод» № 80/128 від 25.07.2024, в якій зазначено, що ОСОБА_51 дійсно працювала на вказаному підприємстві у період з 02.06.1944 року по 03.08.1966 р. В своїй автобіографії вона повідомляла, що має чоловіка ОСОБА_4 , 1905 року народження, двох синів: ОСОБА_52 (навчається в школі) і ОСОБА_3 ; довідкою ПАТ «Дніпропетровський агрегатний завод» № 801127 від 25.07.2024 року, в якій зазначено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 дійсно працював на вказаному підприємстві з 21.01.1958 р. по 17.12. 1978 р. В своїй автобіографії він повідомляє, що народився в 1935 році в м. Дніпропетровську, його батьками є - ОСОБА_12 , ОСОБА_43 , має рідного брата - ОСОБА_43 , 1937 р/народження., вони мешкають за адресою: АДРЕСА_6 ; договором про будівництво житлового будинку силами трудящихся заводу і членами їх сімей, який укладався з ОСОБА_6 , на участь у будівництві 3-х кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_7 ; поквартирною карткою,складеною ЖЕК Дніпропетровського агрегатного заводу, де вказано, що в квартирі АДРЕСА_8 зареєстровані: основний квартиронаймач - ОСОБА_46 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за цією адресою 16.09.1983; свідоцтвом серії НОМЕР_1 , виданим 16.05.1968 будинком щастя Ленінського району м. Дніпропетровська, де батьком позивачки записаний ОСОБА_6 ; фото таблицею, на якій зображений батько позивача ОСОБА_53 , на зворотному боці цих фотографій знаходиться напис, який зроблений ОСОБА_6 , де він в 1955 та 1957 під час проходження військової служби в лавах Радянської Армії надсилає свої фото брату ОСОБА_54 , батькові і матері підписується як брат ОСОБА_36 .

Із наданих документів вбачається, що позивач зверталася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Новокодацькому та Чечелівському районах у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) із заявою щодо видачі довідки про народження батька ОСОБА_6 .

Згідно відповіді відповіді № 1576/31.29-25 від 31.07.2024 вище вказаної установи зазначається, що неможливо видати документ про народження ОСОБА_52 .

Стаття 315 ЦК України передбачає, що суд розглядає справи про встановленняфакту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення.

У судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 3230/948/128 ( провадження N? 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов?язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

В п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснюється, що свідоцтвопро право на спадщину видається за письмовою заявою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В п.2постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснюється, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів. особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004.

Тобто критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб.

З точки зору закону під спором про право в справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду і роз?яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Наявність спору про право повинне встановлюватись за ознакою можливого заперечення суб?ективного права особи, щодо якого виникає спір.

Встановлення зазначених юридичних фактів позивачу необхідно для оформлення своїх спадкових прав на спадщину, яка відкрилася після смерті її діда ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , баби ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 та її батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідач ОСОБА_3 являється спадкоємцем за законом першої черги після смерті своїх батьків ОСОБА_4 і ОСОБА_22 , який фактично прийняв спадщину у вигляді спадкового домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 та вважає, що він має право на об`єкт спадкування в цілому, право позивача на отримання спадщини після смерті її батька ОСОБА_6 він не визнає, тобто є наявність іншого спадкоємця і спору між ними.

У зв`язку з вказаними обставинами позивач вимушена звертатися до суду з позовом провстановлення необхідних юридичних фактів з метою захисту своїх невизнаних і оспорюваних відповідачем ОСОБА_3 спадкових прав, шляхом доведення в суді обставин на підтвердження юридичного факту реєстрації шлюбу між ОСОБА_47 і ОСОБА_42 , а також родинних відносин між батьками ОСОБА_55 , без доведення яких її спадкові права порушені і оспорюються відповідачем.

Оскільки від встановлення вищевказаних юридичних фактів залежить виникнення у неї права на отримання спадщини, то є наявні підстави для встановлення зазначених фактів в судовому порядку на загальних підставах.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

З`ясувавши обставини справи, вислухавши пояснення свідків, дослідивши докази суд, вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що позивач ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також те, що останній є рідним сином ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , а різниця в написані імені у документах ОСОБА_6 ОСОБА_6 є технічною помилкою.

Судом під час судового засідання були встановлені факти та відповідні їм правовідносини, у суду немає жодних підстав ставити під сумнів обставини, викладені позивачему своєму позові.

Враховуючи вищенаведені дані у їх сукупності, встановлення факту реєстрації шлюбу між ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , а також родинних відносин між батьками ОСОБА_9 і сином ОСОБА_6 має для позивача юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, наддасть можливість оформити свої спадкові права на спадщину після смерті померлих, з метою наступного вирішення витання про право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно у вигляді спадкового домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 ,а тому позовні вимоги про встановлення таких факів підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 78-80, 258, 259, 263-265, 316 ЦПК України, ст. 1272 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник адвокат Дейчман Тетяна Миколаївна до ОСОБА_3 , третя особа: Третя дніпровська державна нотаріальна контора про встановлення юридично факту - задовольнити.

Встановити факт реєстрації шлюбу між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_56 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстровано в 09.05.1933 року.

Встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , є рідним сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_57 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 судовий збір на користь позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , РНОКПП: НОМЕР_7 у розмірі 2422,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , РНОКПП НОМЕР_7 , (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 );

Представник позивача адвокат Дейчман Тетяна Миколаївна (адреса місця знаходження: АДРЕСА_2 );

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП невідомий, (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 );

Третя особа - Третя дніпровська державна нотаріальна контора, , (адреса місця знаходження: м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 22-а).

Суддя: С.В.Чудопалова