Справа №463/7201/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2025 року Галицький районний суд м. Львова
в складі: головуючого судді Волоско І.Р.
секретар судового засідання Старовецька С.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, -
в с т а н о в и в :
Позивач ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, покликаються на те, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_2 уклали Договір добровільного страхування наземного транспорту № 22906557 від 25.03.2025 року, за яким Страховик застрахував майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля Porsche Cayenne, д.р.н. НОМЕР_1 .
17.04.2025 р. в м. Львів сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Porsche Cayenne, д.р.н. НОМЕР_1 та автомобіля FORD FUSION, д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .
В результаті ДТП зазначені транспортні засоби отримали механічні ушкодження.
Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Електронний європротокол), складеного учасниками події на підставі ст. 33.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особою, чиї винні протиправні дії перебувають у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, є ОСОБА_1 .
Відповідно до рахунку - фактури СТО № б/н від 13.05.2025 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Porsche Cayenne, д.р.н. НОМЕР_1 становить 636 120,37 грн.
Згідно із ст. 102 Закону України «Про страхування», умов Договору ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено перерахування грошових коштів на рахунок СТО у розмірі 636 120,37 грн.
Цивільна відповідальність особи, винної в скоєнні ДТП на момент настання страхової події була застрахована у AT "СГ "ТАС" (ПРИВАТНЕ) за договором обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР 221957483, за яким ліміт за шкоду, заподіяну майну, становить 160 000,00 грн., франшиза - 3 200,00 грн.
ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до AT "СГ "ТАС" (ПРИВАТНЕ) з заявою на виплату страхового відшкодування на суму 156 800,00 грн. у відповідності до умов полісу ЕР 221957483.
Оскільки сума понесених збитків (з урахуванням франшизи та ліміту Поліса ЕР 221957483 за шкоду заподіяну майну, який становить: 156 800,00 грн.) в повному обсязі не була сплачена AT "СГ "ТАС" (ПРИВАТНЕ), то з огляду на приписи ст. 1194 ЦК України різниця між сумою страхового відшкодування та сумою фактично завданих збитків, а саме 479 320,37 грн. (636 120,37 грн. (фактичний розмір шкоди) - 156 800,00 (сума страхового відшкодування відповідно до умов Полісу ЕР 221957483) = 479 320,37 грн.), відтак позивач просить стягнути з відповідача вищенаведену суму грошових коштів.
Представник позивача подав заяву, у якій просить судове засідання проводити у його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Згідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_2 уклали Договір добровільного страхування наземного транспорту № 22906557 від 25.03.2025 року, за яким Страховик застрахував майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля Porsche Cayenne, д.р.н. НОМЕР_1 .
17.04.2025 р. в м. Львів сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Porsche Cayenne, д.р.н. НОМЕР_1 та автомобіля FORD FUSION, д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .
В результаті ДТП зазначені транспортні засоби отримали механічні ушкодження.
Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Електронний європротокол), складеного учасниками події на підставі ст. 33.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особою, чиї винні протиправні дії перебувають у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, є ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 979 ЦК України, згідно якої визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно умов Договору добровільного страхування наземного транспорту № 22906557 від
25.03.2025 року страховим випадком є «ДТП» - дорожньо-транспортна пригода, за умови, що особа винна в скоєнні ДТП, встановлена, і ця особа - не водій застрахованого ТЗ (п.4.1.1. Договору страхування). Відповідно до п. 5.1. Договору страхування страхове відшкодування визначається без урахування амортизаційного зносу запчастин, деталей, матеріалів. Підстава для визначення розміру збитку є рахунок СТО офіційного дилера, що виконує гарантійне обслуговування та обрана Страховиком (п.5.2. Договору страхування).
Відповідно до рахунку - фактури СТО № б/н від 13.05.2025 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Porsche Cayenne, д.р.н. НОМЕР_1 становить 636 120,37 грн.
Згідно із ст. 102 Закону України «Про страхування», умов Договору ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено перерахування грошових коштів на рахунок СТО у розмірі 636 120,37 грн.
Факт проведення зазначеної виплати підтверджується страховим актом №2441403-1 від
На підставі статті 993 ЦК України, статті 108 Закону України «Про страхування» Страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгацін), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.
Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.
Отже, після виплати страхового відшкодування у Позивача виникло право вимоги до винної особи на відшкодування суми понесених матеріальних витрат.
Відповідно до інформації, отриманої із ЄЦБД МТСБУ стало відомо, що цивільна відповідальність особи, винної в скоєнні ДТП на момент настання страхової події була застрахована у AT "СГ "ТАС" (ПРИВАТНЕ) за договором обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР 221957483 (надалі - Поліс), за яким ліміт за шкоду, заподіяну майну, становить 160 000,00 грн., франшиза - 3 200,00 грн.
Статтею 528 ЦК України передбачено, що виконання обов`язку може бути покладено на іншу особу, якщо з умов договору, вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не виникає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України в якому зазначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
У Постанові Верховного суду України від 06.07.2018 року у справі № 924/675/17 зроблено висновок, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Визначаючи розмір заподіяної школи при страхуванні наземного транспорту суди, у пазі виникнення спору щодо визначення ного розміру виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.
Реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати.
Тому, в даному випадку розмір заподіяної шкоди повинен визначатися виходячи з фактичної суми, встановленої відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.
ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до AT "СГ "ТАС" (ПРИВАТНЕ) з заявою на виплату страхового відшкодування на суму 156 800,00 грн. у відповідності до умов полісу ЕР 221957483.
Крім того, статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
У Постанові Верховного суду України від 13 березня 2018 року із справи № 910/9396/17 Верховним судом України було встановлено, що спеціальні норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Отже, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", покладено на страховика (винної особи) у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Разом з тим порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність встановлено статтею 1194 ЦК України, за змістом якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Таким чином, оскільки сума понесених збитків (з урахуванням франшизи та ліміту Поліса ЕР 221957483 за шкоду заподіяну майну, який становить: 156 800,00 грн) в повному обсязі не була сплачена AT "СГ "ТАС" (ПРИВАТНЕ), то з огляду на приписи ст. 1194 ЦК України різниця між сумою страхового відшкодування та сумою фактично завданих збитків, а саме 479 320,37 грн. (636 120,37 грн. (фактичний розмір шкоди) - 156 800,00 (сума страхового відшкодування відповідно до умов Полісу ЕР 221957483) = 479 320,37 грн.) підлягає стягненню з відповідача.
У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст.ст.77-79 ЦПК України.
Як видно з досліджених судом письмових доказів, наданих позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог, такі отримані у порядку встановленому Законом, стосуються безпосередньо обставин справи та підтверджують покликання позивача на існуючі обставини справи, а відтак беруться судом до уваги, як належні та допустимі докази в процесі доказування.
Водночас, відповідач в судове засідання не з`явився та не надав суду жодних доказів на спростування вимог позивача.
Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Таким чином, оцінюючи докази по справі в цілому, беручи до уваги вищенаведені встановлені під час розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, звернені до відповідача, з урахуванням зменшення розміру позовних вимог, є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи, а тому суд приходить до переконання про задоволення позову.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем та підтверджені матеріалами справи, підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд -
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ВУСО» суму завданої шкоди в розмірі 479 320,37 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ВУСО» судовий збір у розмірі 7 189,81 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.Р.Волоско