Провадження № 2/761/2827/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Тихій П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

03 вересня 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява в якій позивач просить стягнути з відповідача на свою користь:

- заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення в розмірі 11 786,70 грн.;

- заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого гарячого водопостачання в розмірі 23 915,39 грн.;

- заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року послуги з централізованого опалення у розмірі 20 924,12 грн.;

- заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 82 997,00 грн.;

- заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 20 644,74 грн.;

- заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 82 208,62 грн.;

- заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 571,28 грн.;

- заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 332,58 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 01.05.2018 року він є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води та з 01.11.2021 року, у зв`язку зі зміною законодавства, є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води.

Відповідач є споживачем послуг з централізованого постачання гарячої води та постачання теплової енергії, які надає позивач за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, позивач, на підставі Договору про відступлення права вимоги №602-18 від 11.10.2018 року, укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго», прийняв право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 35 702,09 грн.

Разом з тим, відповідач в повному обсязі не оплачує надані позивачем послуги, внаслідок чого у останньої утворилась заборгованість, яка станом на 30.08.2024 року (день підписання позовної заяви) становить:

- заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення в розмірі 11 786,70 грн.;

- заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого гарячого водопостачання в розмірі 23 915,369 грн.;

- заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року послуги з централізованого опалення у розмірі 20 924,12 грн.;

- заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 82 997,00 грн.;

- заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 20 644,74 грн.;

- заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 82 208,62 грн.;

- заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 571,28 грн.;

- заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 332,58 грн.

Тому для захисту порушеного права позивач звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності та просила задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі, заперечувала проти задоволення заяви відповідача про застосування наслідків спливу строків позовної давності.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась судом належним чином. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористалась. У поясненнях представник відповідача зазначила, що позивач не надав доказів що квартира належить на праві власності відповідачу, не надано доказів що відповідачу надавались послуги. Позивач не надав жодних належних та достовірних доказів щодо розрахунку заборгованості та обсягу фактичного споживання послуг з постачання гарячої води і послуг з централізованого опалення, а отже, позовні вимоги є недоведеними. Також представник звернула увагу, що згідно з матеріалами справи нарахування здійснюється більше ніж на одну особу, які не залучені до участі у справі. Крім того, представник відповідача просив застосувати наслідки спливу строків позовної давності.

Представник відповідача звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності та прийняти рішення частково задовольнивши позовні вимоги. Як зазначила представник, відповідач частково визнає заборгованість, відповідно до нової довідки про заборгованість від 16.09.2025 року та другої довідки заборгованості від 16.09.2025 року за вирахуванням сум заборгованості за 2016 та 2017 роки. Також представник зазначила що заявляє про застосування позовної давності до 2016 та 2017 року та просить відмовити у стягненні у зв`язку з пропуском строків звернення до суду та вважає, що суми 5 272,00 грн. пред`явлено з пропуском позовної давності. А тому відповідач визнає суму 35 702,09 грн. + 44 230,01 грн. за мінусом 5 272,00 грн., що складає 74 660,10 грн.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України).

Суд, керуючись вимогами ст.223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних в справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, на підставі наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 з 10.07.2008 року має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 та відповідно споживачем послуг з постачання гарячої води та опалення, які надає позивач, за вказаною адресою.

Судом встановлено, що квартира на праві власності не реєструвалась.

Згідно з розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 10.04.2018 року №591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності та постачання теплової енергії споживачам.

Так, з 01.05.2018 року, КП «Київтеплоенерго» здійснює надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а отже КП «Київтеплоенерго» здійснює надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води споживачам для житлових будинків.

До 01 травня 2018 року надання таких послуг здійснювало ПАТ «Київенерго». Як вбачається з матеріалів справи, 11.10.2018 року між позивачем та ПАТ «Київенерго» було укладено договір №602-18 про відступлення права вимоги (цесії), відповідно до умов яких ПАТ «Київенерго» відступило, а КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» набуло права грошової вимоги до боржника з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг, як такий, що підлягає стягненню із споживача (споживачів), а також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань (неустойка (штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень), в тому числі визначені рішеннями суду.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Відповідно до частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу; власним коштом проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установленому законом порядку; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Отже, пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ст.ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21 липня 2005 р. № 630 (далі - Правила).

Відповідно до п. 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Будучи споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 неналежним чином виконувала свої зобов`язання по оплаті послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання внаслідок чого виникла заборгованість, згідно з розрахунком позивача:

- заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення в розмірі 11 786,70 грн.;

- заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого гарячого водопостачання в розмірі 23 915,369 грн.;

- заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року послуги з централізованого опалення у розмірі 20 924,12 грн.;

- заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 82 997,00 грн.;

- заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 20 644,74 грн.;

- заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 82 208,62 грн.;

- заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 571,28 грн.;

- заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 332,58 грн.

В той же час, внаслідок проведеного відповідачем перерахунку сум заборгованості під час розгляду справи судом, станом на 17.09.2025 року заборгованість відповідача становить:

- заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення в розмірі 11 786,70 грн.;

- заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого гарячого водопостачання в розмірі 23 915,369 грн.;

- заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року послуги з централізованого опалення у розмірі 19224,12 грн.;

- заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 20 644,74 грн.;

- заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 1367,44 грн.;

- заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 332,58 грн.

Відповідач не надала доказів ненадання КП «Київтеплоенерго» їй послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, або ж того, що такі послуги надаються іншими особами. Відповідачем не спростовано належними та допустимим доказами правильності нарахування КП «Київтеплоенерго» заборгованості за вказані послуги, а також не надано власного розрахунку заборгованості.

Зазначаючи що нарахування здійснюється не лише на відповідача, представник відповідача не надала суду доказів щодо кількості осіб, які мають зареєстроване місце проживання у вказаній вище квартирі та не ініціювала їх залучення до участі у справі. В той же час матеріали справи не містять інформації про всіх зареєстрованих осіб в квартирі.

Щодо заяви представника відповідача про застосування наслідків пропуску строку позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. ст. 256-257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини 3 та 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки обов`язок щодо сплати за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води виникає у споживача кожного місяця, позовна давність підлягає застосуванню до кожного з платежів окремо.

30 березня 2020 року був прийнятий Закон України № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким доповнений Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України п. 12, яким визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу строки продовжуються на строк дії такого карантину.

Вказаний Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року.

Відтак, КП «Київтеплоенерго» в межах строку позовної давності мало право на стягнення лише заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, яка утворилася, починаючи з 02 квітня 2017 року. Заборгованість, яка утворилася до вказаної дати стягненню не підлягає.

Враховуючи заяву сторони відповідача про застосування строків позовної давності, суд вирішує заяву щодо наступних сум:

- заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення в розмірі 11 786,70 грн.;

- заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого гарячого водопостачання в розмірі 23 915,369 грн.;

- заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року послуги з централізованого опалення у розмірі 19224,12 грн.;

При цьому, КП «Київтеплоенерго» надало суду розрахунок заборгованості за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води, надані до 01.05.2018 року ПАТ «Київенерго», та право вимоги на які було відступлено на користь КП «Київтеплоенерго», відповідно до договору відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 року № 602-18, нарахованої починаючи з 01 жовтня 2016 року і по квітень 2018 року (а.с. 34-35).

Однак як вбачається з розрахунку, відповідач сплачувала за отримані послуги в листопаді 2016 року, січні 2017 року, квітні 2017, лютому 2018 року, лютому 2019 року, що у відповідності до ч.1 ст.264 ЦК України переривало позовну давність, а тому до нарахувань заборгованості за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення в розмірі 11 786,70 грн. та заборгованості за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого гарячого водопостачання в розмірі 23 915,369 грн. не застосовуються строки позовної давності.

Щодо нарахування заборгованості за спожиті з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року послуги з централізованого опалення у розмірі 20 924,12 грн. (та після перерахунку під час розгляду справи судом - 19224,12 грн.) суд зазначає, що вказана заборгованість нарахована за період з жовтня 2018 року по жовтень 2021 року (а.с.38-39), а тому зазначені суми заявлені в межах строків позовної давності.

Отже, зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, так як судом встановлено неналежне виконання власних зобов`язань відповідачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги КП «Київтеплоенерго» підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення в розмірі 11 786,70 грн.; заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого гарячого водопостачання в розмірі 23 915,369 грн.; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року послуги з централізованого опалення у розмірі 19224,12 грн.; заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 20 644,74 грн.; заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 1367,44 грн.; заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 332,58 грн.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 77-81, 141, 263, 265, 280-283, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (, адреса: м. Київ, площа Івана Франка, 5) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»:

- заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення в розмірі 11 786,70 грн.;

- заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого гарячого водопостачання в розмірі 23 915,369 грн.;

- заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року послуги з централізованого опалення у розмірі 19224,12 грн.;

- заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 20 644,74 грн.;

- заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 1367,44 грн.;

- заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 332,58 грн.

- судовий збір в сумі 1 159,10 грн..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н.Г. Притула