Провадження №: 2/336/2798/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

17 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Пустовіт В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Сенс банк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , вказавши, що 17.06.2020 року між сторонами був укладений договір про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитної лінії у 200000 гривень, з фіксованою процентною ставкою 39,99% річних, за умовами якого ОСОБА_1 використовувала кредитну картку для проведення платежів, натомість зобов`язання з повернення кредиту та сплати відсотків не виконувала, внаслідок чого наявна заборгованість в сумі 82441,14 гривень, з яких 49275,62 гривні за тілом кредиту, 33165,52 гривні за відсотками за користування кредитом, яку просять стягнути разом з судовими витратами.

Ухвалою суду від 12.06.2025 року відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач у наданий судом строк своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористалась, відзив на позов не подала, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

В ході розгляду справи сторонами інші заяви чи клопотання не подавались.

При дослідженні матеріалів справи встановлено наступне.

17.06.2020 року ОСОБА_1 звернулась до АТ «Альфа-Банк» з офертою на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, в якій зазначені умови: максимальна сума кредиту (кредитний ліміт) становить 200000 гривень, сума доступного кредиту на дату складання оферти 13750 гривень, процентна ставка за користування кредитом 39,99 % річних. Обов`язковий мінімальний платіж 5% від суми загальної заборгованості, але не менше 50 гривень.

Анкетою-заявою від 17.06.2020 року ОСОБА_1 підтвердила намір укласти договір та підтвердила укладення договору між нею та АТ «Альфа-Банк» на умовах, викладених в Публічній пропозиції та додатках до договору, що розміщені на веб-сторінці банку.

З виписки рахунку за кредитною карткою вбачається, що ОСОБА_1 використовувала картку для здійснення платежів, зняття готівки, тощо, також здійснювала погашення заборгованості, натомість належним чином зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів не виконувала.

З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 01.03.2025 року наявна заборгованість в загальній сумі 82441,14 гривень.

При вирішенні спору суд керується наступними нормами.

Можливість укладення договору шляхом фіксування його змісту в кількох документах визначена ст. 207 ЦК України.

При укладанні договору, сторони керувались ст. 634 ч.1 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вказує ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов`язання неустойкою (штрафом, пенею).

Згідно ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

Ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Згідно зі ст. 1050 ч. 2 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За ст. 1048 ч. 1 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги доведені та обґрунтовані, отже позов підлягає задоволенню.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

Позивач також просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 7071 гривень.

Відповідно до ст. 137 ч. 1-6 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, адже такі послуги були надані.

Підстав для стягнення понесених позивачем судових витрат з відповідача судом не встановлено з огляду на наступне.

Представником позивача в обґрунтування підстав для стягнення витрат на правничу допомогу до матеріалів справи долучено копію договору про надання послуг №1006 від 28.01.2025 року, укладеного між АТ «Сенс банк» та АО «СмартЛекс», за умовами якого замовник сплачує на користь виконавця винагороду (гонорар) за підготовку і подання позовної зави в сумі 375 гривень, за отримання рішення суду 225 гривень, комісійну винагороду від стягнутих коштів на користь замовника 7,85%, копію довіреності від 23.02.2025 року №023782/25 виданої АТ «Сенс банк» адвокату Гірчаку А.М. та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Гірчака А.М.

Водночас договір 28.01.2025 року укладено між АТ «Сенс банк» та АО «СмартЛекс», однак довіреність банком видана адвокату Гірчаку А.М. та доказів того, що даний адвокат працює або здійснює свою діяльність в АО «СмартЛекс» та дана довіреність видана на підставі укладеного договору від 28.01.2025 року, суду не надано.

Тому, враховуючи викладене, з досліджених доказів, судом не встановлено достатніх підстав для стягнення витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76-81, 133, 141, 206, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Сенс банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю та стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» 82441,14 гривень (вісімдесят дві гривні чотириста сорок одна гривня 14 коп) в рахунок погашення заборгованості за договором про банківське обслуговування фізичних осіб від 17.06.2020 року; судовий збір в сумі 2422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.).

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач Акціонерне товариство «Сенс Банк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.І. Дацюк

Повний текст рішення суду складений 17.12.2025 року.

17.12.25