Справа № 203/7913/25
Провадження № 2/0203/3143/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року суддя Центрального районного суду міста Дніпра Іваницька І.В.,

вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 про зняття арешту з майна

ВСТАНОВИВ:

Від позивачки ОСОБА_1 до Центрального районного суду міста Дніпра надійшла вищезазначена позовна заява, в якій вона просить зняти арешт з нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , належній на праві власності ОСОБА_3 , накладений постановою Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №959197 від 27.09.2005 в рамках примусового виконання виконавчого листа № 2-1057, виданого 01.03.2004 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська на підставі рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 аліментів.

Суд, вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у цивільній справі за вказаним позовом, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, предметом позову є скасування арешту нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , яка відповідно до адміністративно - територіального поділу міста Дніпра розташована у Чечелівському районі.

Частинами 1, 2 ст. 30 ЦПК України передбачено, що позови, які виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. Позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Подібний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 (провадження № 12-73гс20).

У постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17 (провадження № 61-30812св18) зазначено, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Враховуючи наведену норму процесуального права, що регламентує виключну підсудність розгляду цивільних справ, беручи до уваги, що спір між сторонами у цій справі виник з приводу нерухомого майна, оскільки стосується скасування арешту, накладеного на таке майно, а також те, що означене нерухоме майно розташоване в Чечелівському районі міста Дніпра, тому за правилами виключної підсудності, передбаченими ч. ч. 1, 2 ст. 30 ЦПК України, позов підлягає розгляду саме Чечелівським районним судом міста Дніпра.

При цьому суд звертає, що відповідно до вимог ч. 16 ст. 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

У зв`язку із цим, до спірних правовідносин в контексті визначення територіальної юрисдикції (підсудності) розгляду позовної заяви ОСОБА_1 не підлягають застосуванню як загальні, так і альтернативні правила підсудності, тому означений спір підлягає розгляду за правилами виключної підсудності, а саме: за місцезнаходженням нерухомого майна (квартири), розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, під час вирішення питання про відкриття провадження у справі встановлено, що справа не може бути розглянута Центральним районним судом міста Дніпра.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Оскільки місцезнаходженням нерухомого майна, щодо якого позивач пред`явив позовну вимогу про скасування арешту, накладеного на таке майно, є Чечелівський район міста Дніпра, тому суд, керуючись ч. ч. 1, 2 ст.30 ЦПК України, дійшов висновку про передачу цивільної справи за підсудністю на розгляд до Чечелівського районного суду міста Дніпра.

На підставі викладеного, керуючись ч. ч. 1, 2 ст. 30, ст. 31, 32, 258-261, 353-354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 про зняття арешту з майна передати на розгляд за підсудністю до Чечелівського районного суду міста Дніпра.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України, та може бути оскаржена учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя І.В. Іваницька