Справа №468/1771/25
Провадження № 22-ц/812/2357/25
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 грудня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу

Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області

на заочне рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 06 листопада 2025 року, ухвалене у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Лустою С.А., повний текст складено того ж дня, у цивільній справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум житлової субсидії

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - ГУ ПФУ у Миколаївській області, Головне Управління) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум житлової субсидії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказували, що ОСОБА_1 , перебував на обліку у Головному управлінні та отримував житлову субсидію на підставі заяви та декларації відповідно до Положення № 848.

Рішенням від 19 жовтня 2023 року № -2023-4 відповідачу було призначено субсидію з 01 січня 2023 року по 30 вересня 2023 року.

За результатами верифікації, проведеної Міністерством фінансів 22 вересня 2023 року виявлено, що у складі домогосподарства є особи, які за інформацією з Єдиного реєстру боржників, мають заборгованість за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів понад три місяці, яка станом на дату проведення верифікації не закрита.

Зазначають, що відповідачем було порушено обов`язок щодо повідомлення про заборгованість за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів понад три місяці, внаслідок чого Головним управлінням надміру виплачено відповідачу житлову субсидію за період з 01 січня 2023 року по 30 вересня 2023 рік у ромірі 8 413, 31 грн.

Листом від 19 квітня 2024 року № 1400-0403-8/34216 відповідача було повідомлено про необхідність повернути на розрахунковий рахунок позивача надміру виплачену суму житлової субсидії у розмірі 8 413,31 грн.

Враховуючи вищевикладене, просили стягнути з ОСОБА_1 надміру виплачену житлову субсидію за період з 01 січня 2023 року по 30 вересня 2023 року у сумі 8 413,31 грн.

Заочним рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 06 листопада 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено наявності у відповідача чи інших осіб у складі його домогосподарства заборгованості за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів понад три місяці в період виплати житлової субсидії з 01 січня 2023 року до 30 вересня 2023 року, непередбаченість вимогами Положення № 848 обов`язку відповідача інформувати уповноважений орган про наявність у нього заборгованості за виконавчими провадженнями, відсутність недобросовісності з боку відповідача при поданні заяви про призначення субсидії у 2020 році, виплату відповідачу житлової субсидії позивачем добровільно на підставі необхідних для цього документів, недоведеність позивачем відмови відповідача добровільно повернути суму надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії.

За такого дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, яким він обґрунтовував свої вимоги, що є його процесуальним обов`язком.

Більш того, на думку суду, наявність у матеріалах справи однієї лише Картки рекомендацій Міністерства фінансів без проведення додаткової перевірки інформації, що містить дані про заборгованість за виконавчими провадженнями, не є належним та достовірним доказом, що підтверджує недобросовісність з боку особи як набувача субсидії.

Крім того, за змістом вказаного пункту Положення № 848 відповідач не був зобов`язаний інформувати уповноважений орган про наявність у нього заборгованості за виконавчим провадженням про стягнення аліментів понад три місяці.

Також до матеріалів справи позивачем не додано доказів про надсилання відповідачу та відповідно отримання/не отримання нимлиста Головного управління про необхідність повернення на рахунок Пенсійного фонду України надміру отриманих коштів.

В апеляційній скарзі Головне управління вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням усіх фактичних обставин справи та не дослідженням і не наданням належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

В апеляційній скарзі позивач посилається на ті ж самі обставини, які зазначені в позовній заяві.

Вказують, що відповідачу було призначено субсидію з 01січня 2023року по 30 вересня 2023 року, що підтверджується рішенням про призначення субсидії від 19 жовтня 2023року № 2023-4. За результатами верифікації, проведеної Мінфіном 22 вересня 2023 року виявлено, що у складі домогосподарства є особи, які, за даними Єдиного реєстру боржників, мають заборгованість за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів понад три місяці, яка станом на дату проведення верифікації не закрита. Номер виконавчого провадження: 28963157, дата відкриття виконавчого провадження: 19 вересня 2011року.

Посилаються на те, що відповідачем було порушено обов`язок щодо повідомлення про заборгованість за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів понад три місяці, про що він був ознайомлений у заяві про призначення житлової субсиції, то виплачена йому Головним управлінням надмір житлова субсидія за період з 01січня 2023 року по 30 вересня 2023 року у розмірі 8413,31 грн, підлягають стягненню з останнього.

Відзив на апеляційну скаргу на час перегляду справи апеляційним судом від відповідача не надходив.

Сторони про розгляд справи повідомлені належним чином.

За приписами частини 1 статті 369 ЦПК України (в редакції на час подачі апеляційної скарги) апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає в повній мірі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 03 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Управління соціального захисту населення Березнегуватської райдержадміністрації із заявою №19 про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. В цій же заяві зазначив, що зобов`язаний у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії (зміна у складі осіб, які зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні, зміна в переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, придбання майна, товарів або оплата послуг на суму, що перевищує 50 000 гривень, заборгованість понад три місяці за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів), протягом місяця повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення (а.с.29-31).

Також 03 листопада 2020 року ОСОБА_1 подав до Управління соціального захисту населення Березнегуватської райдержадміністрації декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, у якій зазначив, що усвідомлює, що в разі неподання інформації або подання неповних чи недостовірних відомостей про осіб, які входять до складу домогосподарства, їх доходи, майновий стан і витрати, йому може бути відмовлено у призначенні житлової субсидії або припинено її надання, та в такому разі він зобов`язується повернути надміру перераховану (виплачену) суму житлової субсидії. У декларації відповідач зазначив, що сплачує на користь ОСОБА_2 аліменти, в розмірі 700 грн на місяць та заборгованості по їх сплаті не має (а.с.19-21).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2022 року № 1041 «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово- комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу Пенсійним фондом України», починаючи з 1 грудня 2022 року призначення житлових субсидій здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Позивач звернувся до Головного управління із заявою про призначення житлової субсидії та подав декларацію про доходи та витрати осіб від 29 грудня 2023 року ( а.с.22-27, 32-35).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду в Миколаївській області від 19 жовтня 2023 року №-2023-4 ОСОБА_1 з 01січня 2023року по 30 веренсня 2023 року призначено житлову субсидію на ЖКП/придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива за адресою: АДРЕСА_1 . У рішенні наведено розрахунок субсидії: розмір плати за ЖКП в межах норм з урахуванням пільг у грн 2638,91 грн.; середньомісячний сукупний дохід сім`ї, грн. 2760,00 грн.; середньомісячний дохід на одного члена сім`ї грн. 2760,00 грн.; частка середньомісячного сукупного доходу грн. 220,80 грн.; частка середньомісячного сукупного доходу % 8,00 грн. Житлову субсидію призначено та її розмір на неопалювальний сезон становить: з 01 червня 2023 року по 30 вересня 2023 року - 19,88 грн. та на опалювальний сезон з 01 січня 2023 року до 31 березня 2023 року - 2388,35 грн., а з 01 квітня 2023 року до 30 квітня 2023 року - 1168,74 грн. (а.с.16).

У витязі з Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України "Реєстр застрахованих осіб" "Обробка рекомендацій Міністерства фінансів", "Картка рекомендацій" зазначено наступне: номер запису 4914181; дата завантаження 02.11.2023 року; дата здійснення верифікації 22.09.2023 року; дата опрацювання рекомендації, прийняття рішення 19.03.2024; джерело надходження інформації Міністерство юстиції України інформація про стягнення аліментів; виявлена невідповідність - у складі домогосподарства є особи, які за даними Єдиного реєстру боржників, мають заборгованість за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів понад три місяці, яка станом на дату проведення верифікації не закрита. Зміст виявленої невідповідності: виконавче провадження № 28963157, дата відкриття 19.09.2011., орган, який видав виконавчий документ Березнегуватський районний суд Миколаївської області. Дата отримання даних Мінюсту: 11.08.2023. (а.с.42).

Начальником відділу з питань відрахувань Кацубо Н. складено довідку про надміру виплачені кошти ОСОБА_1 , у якій зазначено, що останньому виплачено: у січні 2023 року 2388,35 грн; у лютому 2023 року 2388,35 грн; у березні 2023 року 2388,35 грн; у квітні 2023 року 1168,74 грн., у травні 2023 року 19,88 грн., у червні 2023 року 19,88 грн., у липні 2023 року 19,88 грн., у серпні 2023 року 19,88 грн., у вересні 2023 року 19,88 грн. Всього виплачено у вказаний період 8413,31 грн. (а.с.28).

До позовної заяви позивачем долучено лист на ім`я відповідача від 19 квітня 2024 року, у якому позивач повідомляв останнього про наявність у нього переплати за житловою субсидією, в розмірі 8413,31 грн за період з 01 січня 2023 року до 30 вересня 2023 року у зв`язку з тим, що у складі домогосподарства є особи, які мають заборгованість по аліментам понад три місяці та про необхідність повернення на рахунок Пенсійного фонду України надміру отриманих коштів (а.с.37).

Докази отримання відповідачем даного листа у матеріалах справи відсутні.

Інших фактичних обставин на підставі наданих позивачем доказів судом не встановлено.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено наявності у відповідача чи інших осіб у складі його домогосподарства заборгованості за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів понад три місяці в період виплати житлової субсидії з 01 січня 2023 року до 30 вересня 2023 року, непередбаченість вимогами Положення № 848 обов`язку відповідача інформувати уповноважений орган про наявність у нього заборгованості за виконавчими провадженнями, відсутність недобросовісності з боку відповідача при поданні заяви про призначення субсидії у 2020 році, виплату відповідачу житлової субсидії позивачем добровільно на підставі необхідних для цього документів, недоведеність позивачем відмови відповідача добровільно повернути суму надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, з огляду на таке.

Умови призначення та порядок надання громадянам житлових субсидій, визначений положенням «Про порядок надання житлових субсидій», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» від 21 жовтня 1995 року №848 (далі Положення).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2022 р. № 1041 «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово- комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу Пенсійним фондом України», починаючи з 1 грудня 2022 року призначення житлових субсидій здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Житлова субсидія на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива призначається один раз на календарний рік за особистим зверненням громадян (пункт 72 Положення)

Для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом громадянина України або тимчасовим посвідченням громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - паспортним документом іноземця абодокументом,що посвідчуєособу без громадянства, посвідкою на постійне/ тимчасов епроживання,посвідченням біженця або іншим документом, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України),подає: заяву; декларацію; довідки про доходи-у разі зазначення в декларації доходів, інформація пр оякі відсутн яу ДПС, Пенсійному фондіУкраїни,фондах соціального страхування тощо і відповід нодо законодавств ане може бути отримана за запитом уповноваженого органу у порядку,встановленому цимПоложенням.

У разі неможливості підтвердититакі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру; у випадках, визначених абзацом восьмим пункту 60 цього Положення, -чеки,квитанції, що підтверджують проведення особою платежів за житлово-комунальні послуги,або інші документи,в яких зазначено відомості,що підтверджують надання домогосподарству житлово-комунальних послуг; копію договору про реструктуризацію заборгованості з оплати житлово-комунальнихпослуг (у разі наявності); договір наймання (оренди)житла (у разі наявності)або договір позички (у разі наявності); рішення суду (в разі наявно сті); інші документи,які непередбачені цимпунктом,але відповідно до цього Положення необхідні для розгляду питання по суті (у разі потреби). Зазначені документи подаються структурному підрозділу з питань соціального захисту населення, посадовим особам виконавчого органу, центру надання адміністративних послуг за зареєстрованим/задекларованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання), органу Пенсійного фонду України - незалежно від місця проживання (пункт 43 Положення).

Повноважені органи мають право робити запити та безоплатно отримувати у строк до 10 календарних днів від інших підприємств, установ і організацій інформацію, необхідну для призначення житлових субсидій та проведення перевірок достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за їх призначенням (пункт 56 Положення)

У випадках, зазначених в абзацах четвертому - дев`ятому пункту 119 цього Положення, на вимогу уповноваженого органу, який призначив житлову субсидію, сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається громадянином. У разі призначення житлової субсидії громадянину на наступний період уповноважений орган може утримувати суму надміру виплаченої житлової субсидії під час виплати щомісячних сум субсидій шляхом їх зменшення не більш як 20 відсотків (пункт 125 Положення).

У разі відмови громадянина добровільно повернути суму надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії питання про її примусове стягнення вирішується у судовому порядку (пункт 127 Положення).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2022 р. № 1041 «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово- комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу Пенсійним фондом України», починаючи з 1 грудня 2022 року призначення житлових субсидій здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Отже, перед прийняттям рішення про призначення житлових субсидій уповноважений орган, яким у даному випадку є Пенсійний фонд України, має право робити запити та безоплатно отримувати у строк до 10 календарних днів від інших підприємств, установ і організацій інформацію, необхідну для призначення житлових субсидій та проведення перевірок достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за їх призначенням, як то передбачено пунктом 56 Положення.

Таким чином, на особу (заявника) покладається лише обов`язок зібрання та подачі певного (визначеного) переліку документів, тоді як уповноважена особа має перевірити надану інформацію на предмет наявності правових підстав для виплати субсидії та у разі надання заявником недостовірної інформації, прийняти рішення про відмову у призначенні житлової субсидії, як то передбачено пунктом 60 Положення.

Проте матеріали справи не містять відомостей, а позивачем всупереч ст. ст. 12, 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що прийняттю рішення про призначення субсидії та сам факт здійснення надміру виплачених коштів здійснено внаслідок поведінки відповідача, яка б містила ознаки зловживань чи за своїм характером була недобросовісною.

Відповідно до підпункту 7 пункту 14 Положення № 848 (в редакції на час звернення відповідача за призначенням субсидії) житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо: що у складі домогосподарства або у складі сім`ї члена домогосподарства є особи, які, за даними Єдиного реєстру боржників, мають заборгованість за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів понад три місяці (крім осіб, заборгованість за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів яких погашається частинами за рішенням суду, осіб, які вважаються безвісно відсутніми за рішенням суду або мають правовий статус осіб, зниклих безвісти, осіб, які є алко- або наркозалежними, що підтверджується довідкою від лікаря, осіб, до яких застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від роботи (посади), осіб, до яких застосовуються запобіжні заходи у вигляді домашнього арешту або тримання під вартою).

Абзацом 3 пункту 49 Положення № 848 передбачено, що громадянин несе відповідальність за подані відомості в заяві, декларації, інших документах, що вплинули на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру.

За приписами пункту 90 Положення № 848 громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів поінформувати уповноважений орган (до 30 листопада 2022 р. включно - структурний підрозділ з питань соціального захисту населення, з 1 грудня 2022 р. - орган Пенсійного фонду України) про виникнення обставин, зокрема щодо:

зміни складу зареєстрованих/задекларованих у житловому приміщенні (будинку) членів домогосподарств;

зміни соціального статусу членів домогосподарства;

зміни у складі сім`ї члена домогосподарства;

зміни переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання;

зміни управителя, виконавця комунальних послуг (крім випадків, коли інформація про зміну надається виконавцем послуги), створення об`єднання;

настання умов, зазначених у підпунктах 2, 4, 8-10 пункту 14 цього Положення;

отримання ним або членом сім`ї особи із складу домогосподарства одноразово доходу у сумі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб (крім цільової благодійної допомоги, що надається на здобуття освіти, отримання медичних послуг, подолання наслідків стихійного лиха, аварій, епідемій та епізоотій загальнодержавного або місцевого характеру, екологічних, техногенних та інших катастроф у місцевостях, оголошених зонами надзвичайної екологічної ситуації; страхових виплат на медичну та соціальну допомогу; спадщини у вигляді нерухомого майна або основної його частини; гранту або стипендії на навчання);

про перебування за кордоном особи із складу домогосподарства або члена сім`ї особи із складу домогосподарства сукупно більш як 60 днів;

настання умов, за яких втрачається право на отримання субсидії на понаднормову площу житла;

здійснення відповідно до договору, нормативно-правового або розпорядчого акта плати за житлово-комунальні послуги, витрати на управління багатоквартирним будинком, витрати на комунальні послуги або витрати на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива третьою особою за її рахунок або виконавчим органом за рахунок коштів місцевого бюджету.

Норми цього пункту не застосовуються в період дії воєнного стану в Україні на території адміністративно-територіальних одиниць, визначених у переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми "єПідтримка", затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204. Громадяни, яким призначено житлову субсидію, зобов`язані повідомити про обставини, передбачені цим пунктом, протягом місяця після припинення (скасування) воєнного стану в Україні.

Отже за змістом вказаного пункту Положення № 848 відповідач не був зобов`язаний інформувати уповноважений орган про наявність у нього заборгованості за виконавчим провадженням про стягнення аліментів понад три місяці.

За змістом частини першоїстатті 1212 ЦК Україниособа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно),зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі якзасіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності збоку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України).

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 лютого 2019 року при розгляді справи N 545/163/17 та постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі N 6-91цс14.

Водночас, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі N 753/15556/15-цтапостанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі N 607/4570/17-цзазначено, що: "правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі "Рисовський проти України" від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії" від 05 січня 2000 року, "Онер`їлдіз проти Туреччини" від 18 червня 2002 року, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" від 08 квітня 2008 року, "Москаль проти Польщі" від 15 вересня 2009 року).

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах "Лелас проти Хорватії" від 20 травня 2010 року і "Тошкуце та інші проти Румунії" від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" від 18 червня 2002 року та "Беєлер проти Італії" від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

За вимогами статей 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції вірно зауважив, що всупереч статтей 12,81 ЦПК України, позивачем, що є його процесуальним обов`язком, не надано доказів про наявність у відповідача чи інших осіб у складі його домогосподарства заборгованості за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів понад три місяці в період виплати житлової субсидії з 01 січня 2023 року до 30 вересня 2023 року, тобто є недоведеними обставини, якими позивач обґрунтовує підстави позову.

Ознайомлення відповідача у заяві про призначення житлової субсидії з обов`язком повідомити позивача про обставини, які можуть вплинути на виплату субсидії, зокрема, про заборгованість за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів понад три місяці, при наявності у матеріалах справи однієї лише Картки рекомендацій Міністерства фінансів, без проведення додаткової перевірки інформації, що містить дані про заборгованість за виконавчими провадженнями, не є належним та достовірним доказом, що підтверджує недобросовісність з боку особи як набувача субсидії.

Звертаючись із заявою про призначення та надання житлової субсидії, відповідач надав уповноваженій службовій особі Пенсійного фонду, обсяг необхідних документів для призначення такої субсидії, зокрема декларацію про доходи і витрати особи, яка звернулася за призначення житлової субсидії,

У цій декларації від 29.12.2023 року ОСОБА_1 у розділі VІІІ вказав, що «не має» даних про суми аліментів, сплачених особами, які входять до складу домогосподарства, а також членів осіб із складу домогосподарства незалежно від їх місця проживання за умови документального підтвердження фактичної сплати з 01.04 по 30.09.2023 року.

Тобто, відповідачем вказана в декларації вся запитувана інформація з цього приводу.

Рішення про призначення відповідачеві житлової субсидії, приймалося позивачем 19 жовтня 2025 року на підставі документів, наданих ним, а уповноваженим органом призначена житлова субсидія без проведення передбаченої вищевказаним Положенням перевірки правильності поданих відповідачем відомостей.

Перевірку правильності поданих відповідачем відомостей, уповноваженим органом проведено лише 19 березня 2024 року ( а.с.42).

Отже, матеріали справи не містять відомостей, а позивачем усупереч наведеним вище вимогами закону не надано належних та допустимих доказів, що є його процесуальним обов`язком, на підтвердження того, що прийняттю рішення про призначення субсидії та сам факт здійснення надміру виплачених коштів, здійснено внаслідок поведінки відповідача, яка б містила ознаки зловживань чи за своїм характером була недобросовісною, а відтак виплачені суми грошових коштів не підлягають поверненню.

Документальних відомостей на підтвердження рахункової помилки зі своєї сторони, позивач також не надав.

Встановивши відсутність двох обов`язкових складових, за наявності яких відповідно до вимог статті 1215 ЦК України можливе повернення безпідставно виплаченої субсидії, а саме: рахункової помилки з боку позивача і недобросовісності, зловживань з боку відповідача, місцевий суд дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Крім того, не надано позивачем і доказів щодо відмови відповідача добровільно повернути суму надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії. А наявні у матеріалах справи копія листа від 19 квітня 2024 року та копія звіту відправки відповідей за вказану дату, за відсутності реквізитів відділення поштового зв`язку на підтвердження реальної відправки такого листа, доказів сплати за таке відправлення є неналежним та недостовірним доказом як виконання позивачем приписів Положення №848, так і недобросовісності з боку відповідача.

За такого доводи апелянта щодо неправильного застосування судом норм матеріального права, колегія суддів відхиляє, оскільки повно та всебічно встановивши дійсний характер спірних правовідносин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги за своїм змістом та суттю є обґрунтуванням позовних вимог, і зводяться до суб`єктивного тлумачення скаржником норм права та незгоди з висновками суду стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки суду.

Доказів які б спростували правильні висновки суду скаржником не надано.

Порушень судом норм процесуального права колегією суддів не встановлено.

Отже доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення суду, з мотивів наведених у апеляційній скарзі.

У відповідності статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області потрібно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, оскільки доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без задоволення, а заочне рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 06 листопада 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 16 грудня 2025 року.