Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Справа № 695/2457/25

номер провадження 2/695/1619/25

18 листопада 2025 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Степченка М.Ю.

за участю секретаря с/з Землянухіної Є.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Золотоноша в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії-Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 02 від 03.12.2024 р. у розмірі 171 420,44 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03.12.2024 між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 02, за умовами якого позивач надав кошти в сумі 150 000 грн, яка визначена кредитним договором на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за його користування.

Відповідачка не виконала свого обов`язку та не повернула наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором. Відтак, станом на 26.05.2025 за нею утворилася заборгованість у розмірі 171 420,44 грн, які позивач просить стягнути на свою користь з відповідачки разом із судовими витратами, які становлять 3 028 грн.

Ухвалою судді відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду, яка була направлена відповідачці в установленому порядку, останній був наданий строк для подання заяви з обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідачка відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направила.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але скерував до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за відсутності представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Так як відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, але в судове засідання не з`явилась без поважних причин, не подала відзив, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права.

Судом установлено, що 03.12.2024 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 підписано власноруч кредитну Заяву № .

03.12.2024 року між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 02.

Згідно п. 2.2 Договору кредит надається в загальному розмірі 150 000 гривень на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 03.12.2029 р., якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього Договору, шляхом перерахування на поточний рахунок Позичальника НОМЕР_1 , відкритий в Банку для отримання кредитних коштів.

Підпунктом 2.4.1. Кредитного договору встановлено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі 40% річних.

Підпунктом п.п.п.2.4.1.2. Кредитного договору, визначено розмір денної процентної ставки в розмірі 0.06 %.

Згідно з п. 3.2.1. Кредитного договору Банк здійснює надання; Кредиту/одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на Поточний рахунок Позичальника.

При цьому, згідно п. 1.1.15 Кредитного договору поточний рахунок - рахунок відкритий в Банку Позичальником поточний рахунок № НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 також ознайомилася з паспортом споживчого кредиту, в якому відображені розмір наданого кредиту, термін кредитування, розмір процентної ставки, що підтверджується її власноручним підписом.

Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав К ОСОБА_1 можливість користуватися наданими кредитними коштами на умовах, визначених у договорі

Позичальником, у порушення умов Договору, не здійснено погашення частини основної суми боргу. Відповідних погашень Позичальник не здійснив, внаслідок чого на рахунку Банку НОМЕР_1 була відображена прострочена заборгованість за основним боргом в сумі 147 500,00 грн.

Окрім того, в порушення умов Договору Позичальник не виконав своїх зобов`язань в частині щомісячної сплати процентів за користування кредитом.

У зв`язку з невиконанням умов договору у ОСОБА_1 перед банком станом на 26.05.2025 наявна заборгованість за договором № 02 від 03.12.2024 р., яка згідно з розрахунком заборгованості станом на 26.05.2025 року становить 171 420,44 грн., яка складається з боргу за кредит у сумі 147 500,00 грн., процентів за користування кредитом в розмірі 19 914,88 грн., пені за несвоєчасне погашення основного боргу в сумі 2 931,06 грн., пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 1 128,10 грн.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Доказів погашення заборгованості перед банком відповідачем суду не надано, а також не зазначено про неможливість подачі таких доказів самостійно.

Суд також враховує правові висновки Верховного Суду в постанові від 14 листопада 2018 року в справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18), згідно яких у разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч.1.ст.526 ЦК України встановлює, що з має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

На підставі вищенаведених правових норм, беручи до уваги те, що вказаний вище кредитний договір підписаний відповідачкою власноручним підписом, наявність якого підтверджує волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останньої, є доведеним факт укладення між сторонами кредитного договору, а також, що позичальниця ОСОБА_1 всі умови договору цілком зрозуміла та своїм підписом письмово підтвердила та закріпила те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.

Відтак, між АТ «Ощад Банк» та ОСОБА_1 виникли договірні зобов`язання.

Судом установлено, що відповідач належним чином не виконав передбачених договором обов`язків та отримані кредитні кошти повернув лише частково, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом та відсотками.

Судом установлено, що фактично отримані та використані відповідачем кредитні кошти за кредитним договором № 02 від 03.12.2024 року в добровільному порядку повернуті не в повному обсязі, тому вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та підлягають до повного задоволення. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором № 02 від 03.12.2024 року в сумі 147 500,00 грн.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року в справі №444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154 цс 18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки.

Із розрахунку заборгованості за договором кредиту № 02 від 03.12.2024 вбачається, що розмір нарахованих процентів становить 19 914,88 грн. , які нараховані в межах строку кредитування.

Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають проценти, за користування кредитом у сумі 19 914,88 грн.

Обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги та розрахунок заборгованості, судом не встановлено, доказів про належне виконання відповідачем взятих на себе згідно з умовами кредитного договору зобов`язань: повернення суми кредиту, сплати процентів та комісії за надання кредиту суду не надано, тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Надаючи правову оцінку нарахованій позивачем пені за несвоєчасне погашення основного боргу в сумі 2 931,06 грн., пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 1 128,10 грн., суд урахував положення п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, за змістом якого у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

За цих обставин у стягненні з відповідача нарахованої пені слід відмовити.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно платіжної інструкції № 4451 від 29.05.2025 позивачем при поданні цієї позовної заяви до суду сплачений судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, у розмірі 167 414,88 грн (97,6%), суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам, у розмірі 2 955,33 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за Кредитним договором № 02 від 03.12.2024 року в сумі 167 414 (сто шістдесят сім тисяч чотириста чотирнадцять) гривень 88 коп., що складається з тіла кредиту 147 500,00 грн., процентів 19 914,88 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» суму сплаченого судового збору 2 955,33 грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку, встановленому чинним законодавством.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.Ю. Степченко