Провадження № 2-н/185/1240/25
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

30 грудня 2025 року м. Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бондаренко В.М., ознайомившись із заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «35 Дивізії, 4» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку і прибудинкової території з ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «35 Дивізії, 4» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку і прибудинкової території з ОСОБА_1 у розмірі 28 164,12 грн.

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу, адреса боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначена: АДРЕСА_1 .

На виконання вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України судом було зроблено запит щодо зареєстрованого місця проживання боржника.

Згідно довідки Відділу реєстрації та обліку громадян Виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області від 13.10.2025 за № 2937 про реєстрацію місця проживання особи, який надійшов на адресу суду 29.12.2025, встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Як вбачається з заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «35 Дивізії, 4» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за оплату послуг з утримання будинку і прибудинкової території у розмірі 28 164,12 грн за період з 01.06.2016 по 01.09.2024.

Отже, зазначена заборгованість, яку просить стягнути заявник, виникла за період понад три роки на момент звернення.

Із заявою про видачу судового наказу заявник звернувся 30.09.2025, тобто, з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

Встановлення обставин зупинення перебігу строку позовної давності виходить за межі інституту наказаного провадження. Так, стаття 165 ЦПК України не містить вимог щодо з`ясування судом/суддею обставин зупинення строку позовної давності.

Водночас, пропуск позовної давності свідчить про наявність спору між заявником та боржником, а тому підлягає вирішенню в порядку позовного провадження. У протилежному випадку, вирішення питання про стягнення вказаної заборгованості з боржника у порядку наказного провадження призведе до того, що боржник буде позбавлений можливості звернутися до суду з відповідною заявою про застосування позовної давності, чим можуть бути обмежені права цього учасника справи.

З урахуванням вказаних обставин, заявлені вимоги не є безспірними, оскільки з`ясування питання щодо дотримання позовної давності можливо лише у порядку позовного провадження.

Отже, доводи, що наведені у заяві про видачу судового наказу, не знайшли свого підтвердження, а тому суддя дійшов висновку, що наявні підстави, визначені п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, для відмови у видачі судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 165, 260, 261, 352, 354, 355 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «35 Дивізії, 4» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку і прибудинкової території з ОСОБА_1 .

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцять днів з дня її проголошення або складення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Суддя В.М. Бондаренко