Справа № 381/3003/23
Провадження № 2/362/537/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.25 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

за участю: секретаря судового засідання Шмагун М.С.,

представника відповідача - Ширко М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Сейко» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в:

12.07.2023 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Сейко» (надалі Позивач, Товариство), на підставі ст.ст. 92, 238, 509, 510, 526, 598, 610, 612, 1046, 1047, 1049 ЦК України, звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 (надалі - Відповідач), в якому просило стягнути заборгованість у розмірі 1 161 900,00 грн., отриманих відповідачем під час перебування на посаді директора Товариства в якості поворотної безвідсоткової фінансової допомоги за період з 17.02.2022 р. до 19.10.2022 р., в підтвердження чого надано платіжні доручення, де в графі призначення платежу вказано: безвідсоткова поворотна фінансова допомога. Зазначив, що договори про безвідсоткову поворотну фінансову допомогу з товариства зникли та поновити їх не має змоги, оскільки відповідач не виходить на контакт.

21.02.2024 р. Товариство заявило про зменшення розміру позовних вимог до суми 1 155 900,00 грн., оскільки двічі враховано платіжне доручення від 07.07.2022 р. № 152 на суму 5000 грн. та платіжне доручення № 67 від 03.05.2022 р. на суму 2000,00 грн. вказано як 3000,00 грн.

Цього ж дня, Позивач змінив підстави позову з причин неможливості відновити та встановити існування договорів поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, а тому вважає, що доказом наявності між сторонами договірних відносин, окрім платіжних доручень, є письмові вимоги про повернення коштів зокрема вимоги вих. № 13/1 від 13.11.2023 р., надіслана на адресу відповідача 15.11.2023 р., та вих. № 01/2-1 від 01.02.2024 р., надіслана на адресу відповідача 05.02.2024 р.

27.02.2024 р. відповідач подала відзив, в якому вимоги позову не визнала з мотивів відсутності договорів безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, що виключає можливість встановити строк настання виконання зобов`язання; ТОВ «Агро-Сейко» звернулося передчасно з даною позовною заявою, оскільки, не подано доказів, коли настав строк виконання спірних зобов`язань. ТОВ «Агро-Сейко» пред`явило позовну заяву 30.06.2023 р., а вимоги, на які покликається позивач, як на підставу начебто настання строку виконання зобов`язань - 13.11.2023 р. та 01.02.2024 р. Отже, обидві вимоги вже були підготовлені та направлені під час розгляду даної справи. Також вказує, що дані вимоги не були отримані Відповідачкою, що підтверджується долученими Позивачем трекінгами поштових відправлень та доданим листом міграційної служби та копією закордонного паспорту Відповідачки, що підтверджує перебування останньої поза межами України з травня 2022 р.; матеріали даної справи не містять інформації щодо визнання недійсними чи розірвання вказаних у платіжних дорученнях договорів.

Суд, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до протоколу №1 Загальних зборів засновників (учасників) ТОВ «АГРО-СЕЙКО» від 23.02.2015 р., відповідач є засновником ТОВ «АГРО-СЕЙКО», частка якої у статутному капіталі цього товариства становить 90%, що складає 180 000 грн.

26.02.2015 р. ОСОБА_2 приступила на посаду та прийняла на себе виконання посадових обов`язків директора ТОВ «Агро - Сейко», що підтверджується наказом № 1-К від 26.02.2015 р.

Наказ про звільнення відповідача з посади директора та Договір продажу частки ОСОБА_1 у статутному капіталі ТОВ «Агро-Сейко», , було втрачено, а тому на вимогу суду такі позивачем надані не були. Разом з тим, за інформацією, що наявна в загальному доступі ОСОБА_1 як засновника видалено 31.03.2023 р.

26.03.2023 р. Наказом № 3-К за підписом засновника ОСОБА_3 , директором ТОВ «Агро - Сейко» призначено Зімича О.О., копія наказу долучена до матеріалів справи.

В матеріалах справи наявні копії платіжних доручень, за якими, в період часу з 17.02.2022 р. по 14.10.2022 р., позивач здійснював платежі на рахунок відповідача в АТ«ПУМБ», призначення платежу: безвідсоткова поворотна фінансова допомога на підставі договорів № 17/02 від 17.02.2022 р.; № 13/04 від 13.04.2022 р.; № 10/06 від 10.06.2022 р.; № 01/08 від 01.08.2022 р.; № 05/09 від 05.09.2022 р. та № 03/10 від 03.10.2022 р.

Вказані договори сторонами до справи не долучені, а тому встановити істотні умови договорів, зокрема в частині строків їх виконання, не вбачається за можливе.

15.11.2023 р. позивачем, за підписом директора ОСОБА_4 направлено на адресу відповідача вимогу від 13.11.2023 р. за вих. № 13/1 про повернення коштів, на підставі платіжних доручень, у розмірі 1 616 900,00 грн., що не вручено адресату (а.с. 168-172 т. 1).

05.02.2024 р. позивачем, за підписом директора ОСОБА_3 , направлено на адресу відповідача вимогу від 01.02.2024 р. за вих. № 01/2-1 про повернення коштів, на підставі платіжних доручень, у розмірі 1 155 900,00 грн., що не вручено адресату (а.с. 169-179 т. 1).

З огляду паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 14.11.2024 за вих. № 19-79390/18/24, 26.04.2022 р. відповідач виїхала за межі території України.

Поворотна фінансова допомога - це сума коштів, яка надається у користування за договором, не передбачає нарахування процентів або іншої плати за користування та є обов`язковою до повернення.

Операції з позики грошових коштів оформлюються згідно з вимогами статті 1046 «Договір позики» глави 71 Цивільного кодексу України. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду і такої ж якості. З моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, договір позики вважається укладеним.

Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян (НМДГ) грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX ПК України.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (зобов`язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Стаття 1212 ЦК України застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту. У разі виникнення спору щодо набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України. Така правова позиція викладена в постанові КЦС ВС від 29 липня 2019 р. у справі № 756/3966/17. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах: КЦС ВС від 25 червня 2018 р. у справі № 314/3995/15: https://reyestr.court.gov.ua/Review/ 74963364; КЦС ВС від 11 липня 2018 р. у справі № 752/18477/15-ц: https://reyestr.court.gov.ua/ Review/75345515.

А отже, договірний характер правовідносин, в даному випадку договорів про надання безвідсоткової фінансової допомоги, виключає можливість застосування до них положень частини першої статті 1212 ЦК України, оскільки в разі, коли правочин утворює правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Аналізуючи вищевказане, зважаючи на факт відсутності в матеріалах справи договорів позики та недоведеність укладення таких сторонами у письмовій формі; заявлення позивачем вимоги про повернення заборгованості під час розгляду справи, що свідчить про відсутність порушення прав та законних інтересів позивача на момент подання позову, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 82, 263-265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Сейко» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Л.М. Кравченко