Справа № 202/9401/25
Провадження № 2-з/185/72/25
У Х В А Л А

про відмову у забезпечення позову

29 грудня 2025 року Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Юдіна С.Г. розглянувши заяву представника позивача адвоката Шаповалова Павла Вікторовича про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу. Просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість згідно боргової розписки від 15.01.2025 року у загальному розмірі 15 207,12 доларів США, з яких сума боргу згідно боргової розписки складає 15 000 доларів США, 3% річних 207, 12 доларів США та судові витрати.

Крім того, ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову де просить : накласти арешт на грошові кошти які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, що належать одноособово на праві власності ОСОБА_2 , в межах суми позову, а саме, 628 321 грн. 84 коп., до набрання законної сили рішенням суду у цій справі; накласти заборону на відчуження нерухомого майна, що належать на праві власності ОСОБА_2 , відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.08.2019 року за індексним номером 177746063, а саме: квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.

В обґрунтування заяви заявник зазначає що за наявними у позивача даними, відповідачу одноособово на праві власності належить квартира яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач в належні строки борг не повернув. Також, в даний час відповідач уникає будь-яких зустрічей з позивачем, не відповідає на письмові вимоги стосовно повернення боргу. На підставі вищевказаного вважає що у позивача, є всі підстави вважати, що належне відповідачу майно, може бути відчужене ним на користь третіх осіб найближчим часом, тобто в будь-який момент до набрання законної сили рішенням суду за моїм позовом, тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснено п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Цивільній процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

Пунктом п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться в нього або в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та той факт що перебування спірного майна у власності відповідача на час розгляду справи без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.08.2018 у справі №922/4587/13.

Твердження заявника про потенційну можливість відповідачки«фіктивно позбавилася майна» з метою унеможливлення виконання рішення суду, без долучення відповідних доказів та обґрунтувань не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Вивчивши заяву про забезпечення позову та додані документи, суддя приходить до висновку про те, що позивачем не обґрунтовано та не доведено співмірності обраного виду забезпечення позову порівняно із заявленою вимогою. Не надано жодного обґрунтування необхідності вжиття одночасно двох окремих заходів забезпечення позову. Суду не наданого жодного доказу в підтвердження того, що невжиття заходів по забезпеченню позову, ускладнить чи зробить неможливим в подальшому виконання рішення суду, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, тому суддя вважає за необхідне в задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову, відмовити.

Керуючись ст. 149 - 154, 260 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника позивача адвоката Шаповалова Павла Вікторовича про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається Дніпровському апеляційному суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя С. Г. Юдіна