П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2025 року м. Миколаїв

справа №490/5289/25

провадження №22-ц/812/1869/25

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів: Крамаренко Т. В., Ямкової О. О.,

із секретарем судового засідання Шурмою Є. М.,

за участі представника відповідача Кошарського О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 вересня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Саламатіна О. В. у приміщенні суду у м. Миколаєві, за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про захист прав споживача банківських послуг, визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

В липні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним вище позовом, який обґрунтовував наступним.

Позивач зазначав, що протягом кількох років користувався банківськими послугами АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (далі АТ «ПУМБ» або Банк).

З 11 липня 2022 року він проходить військову службу у Збройних Силах України як військовослужбовець призваний за мобілізацією безпосередньо на лінії зіткнення у Донецькій області.

У січні 2025 року на його електронну адресу надійшов лист від відповідача з проханням надати перелічені в листі документи та письмовий коментар щодо порядку внесення статутного капіталу на користь ТОВ «Теодора».

Він письмово повідомив відповідача про перебування його в лавах Збройних Сил України та безпосередню участь у бойових діях, що обмежує його у доступі до засобів зв`язку.

Разом із цим, 11 січня 2025 року позивач надав письмові пояснення та документи, які були у нього в наявності.

21 січня 2025 року на його електронну адресу від відповідача надійшло повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та документів.

22 січня 2025 року позивач надав додаткові запитувані документи та пояснення.

03 лютого 2025 року на електронну адресу позивача надійшла від відповідача інструкція формування відомостей з податкової за останні 10 років.

04 лютого 2025 року позивачем були надані відповідачу сформовані за інструкцією від 03 лютого 2025 року довідки податкового органу.

В подальшому відповідачем були заблоковані кошти на рахунках позивача та припинена можливість користування платіжними картками і мобільним додатком ПУМБ-онлайн.

11 лютого 2025 року на електронну пошту позивача надійшло рішення відповідача від 10 лютого 2025 року за №RB-001/41200 «Про відмову від підтримання ділових відносин», оскільки позивачем не надано документів та відомостей, необхідних для здійснення належної перевірки відповідно до вимог Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».

Позивач вважав, що вказане рішення відповідача є протиправним та таким, що має бути скасовано, оскільки суперечить положенням п. 7.1, 7.2, 7.6 Договору комплексного банківського обслуговування, оскільки мають місце обставини непереборної сили (війна, воєнні (бойові) дії, воєнний (збройний) конфлікт та їх наслідки) та позивач повідомляв про це відповідача.

Позивач наголошував, що він є військовослужбовцем та на нього поширюються пільги передбачені п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також положення ст. 10, 21 Закону України «Про захист прав споживачів».

Посилаючись на викладене, позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення АТ «ПУМБ» від 10 лютого 2025 року за №RB-001/41200 «Про відмову від підтримання ділових відносин» та зобов`язати АТ «ПУМБ» усунути перешкоди у користуванні ним відкритими на момент настання спірних правовідносин депозитними та поточними рахунками, платіжними картами та мобільним додатком.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 вересня 2025 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив із того, що позивач (з урахуванням існуючих у нього об`єктивних труднощів) хоча і вжив певні заходи щодо виконання вимог відповідача та надання всіх наявних у нього, необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів, на вимогу Банку так і не надав звіт незалежного експерта щодо грошової оцінки майна, що передано юридичній особі (ТОВ «Теодора» ) у якості внеску частки статутного фонду та документи, які підтверджують доходи клієнта, за рахунок яких було куплено майно, що потім передано юридичній особі у якості внеску до статутного фонду.

Посилання позивача на п. 7.1, 7.2, 7.6 Договору комплексного банківського обслуговування суд не прийняв до уваги, оскільки цими положеннями передбачено питання звільнення від майнової відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором, тоді як спірні правовідносини стосуються здійснення банком заходів належної перевірки позивача відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».

Також судом не прийнято до уваги посилання позивача на п.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», так як ці положення регулюють, зокрема, питання не нарахування, військовослужбовцям, які мають на це право, штрафних санкцій, пені, процентів за кредитом, а тому не звільняє позивача від обов`язку надання запитуваних банком документів.

Крім того судом не було встановлено порушення відповідачем вимог ст.10, 21 Закону України «Про захист прав споживачів».

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовної заяви.

Обґрунтовуючи свою скаргу, позивач зазначав, що судом безпідставно відхилено аргументи позивача про порушення відповідачем вимог пункту 7 розділу 1 Договору комплексного банківського обслуговування. Відповідно до умов цього Договору на клієнта покладений обов`язок надавати інформацію на письмовий запит банку у випадках, передбачених законом. Проте судом не враховано випадки звільнення від надання такої інформації та те, що позивач тимчасово обмежений у доступі до документів, що існують лише в паперовій формі, бо здійснює захист Батьківщини від агресії російської федерації.

В свою чергу відповідач не довів необхідності в наданні запитуваних ним документів та не навів причини, з яких не став чекати припинення наявних у позивача форс-мажорних обставин (безпосередня участь позивача у бойових діях).

На думку позивача, відповідач порушив вимоги ст.10 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», застосувавши для ухвалення оскаржуваного рішення мотиви, передбачені виключно для тимчасового зупинення конкретних фінансових операцій до моменту отримання підтверджуючих документів.

Також позивач звертав увагу на те, що відповідач у запиті про отримання пояснень та документів цікавився виплатою на адресу позивача по військовим облігаціям, що є порушенням положень п. 1 постанови НБУ № 60.

Це вказує на перевищення посадовими особами відповідача повноважень, що стало неправомірною підставою порушення прав та законних інтересів позивача, і суд першої інстанції не надав належної оцінки таким обставинам.

Рух справи у суді апеляційної інстанції

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 22 вересня 2025 року відкрито апеляційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 01 жовтня 2025 року справу призначено до розгляду на 03 грудня 2025 року на 09 год 05 хв.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції 03 грудня 2025 року ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Представник відповідача висловив заперечення щодо задоволення апеляційної скарги.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року у судовому засіданні об 11 год 00 хв було оголошено перерву до 12 грудня 2025 року на 9 год 30 хв через технічну неможливість забезпечити проведення судового засідання.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення наступного судового засідання.

У судове засідання суду апеляційної інстанції 12 грудня 2025 року представник відповідача з`явився в режимі відеоконференції. Позивач у судове засідання не з`явився.

З огляду на те, що явка в судове засідання є правом сторони, розгляд справи в суді апеляційної інстанції 12 грудня 2025 року був продовжений без участі позивача.

Фактичні обставини справи

09 лютого 2021 року ОСОБА_2 підписав заяву №293017529 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (пакет послуг «всеКАРТА_UAH»), на підставі якої йому було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 у валюті гривня в АТ «ПУМБ». У заяві він вказав, що його сукупний місячний дохід становить 25 000 грн, обсяг надходжень на рахунки за квартал 75 000 грн, джерела надходження грошових коштів сукупній середньомісячний дохід.

12 березня 2022 року ОСОБА_2 підписав заяву №304377067 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (пакет послуг «єПідтримка»), на підставі якої йому було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_2 у валюті гривня в АТ «ПУМБ». У заяві він вказав, що його сукупний місячний дохід становить 25 000 грн, обсяг надходжень на рахунки за квартал 75 000 грн, джерела надходження грошових коштів сукупній середньомісячний дохід.

29 січня 2024 року ОСОБА_2 підписав заяву №62 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (пакет послуг «ВСЕМОЖУ Online 2,99 (без страховки)» (КРЕДИТНА КАРТКА), на підставі якої йому було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_3 у валюті гривня в АТ «ПУМБ».

25 вересня 2024 року ОСОБА_2 підписав заяву №333068865 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (пакет послуг «всеКАРТА_USD»), на підставі якої йому було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_4 у валюті долар США в АТ «ПУМБ». У заяві він вказав, що його сукупний місячний дохід становить 21 000 000 грн, обсяг надходжень на рахунки за квартал 63 000 000 грн, джерела надходження грошових коштів заробітна плата та фінансова допомога.

Згідно з умовами укладеного Договору Клієнт зобов`язаний на першу вимогу Банку в строк, встановлений у відповідній вимозі Банку, відвідати Банк, за місцем де була оформлена Заява на приєднання до Договору, та/або надати достовірні документи та/або відомості та/або інформацію та/або пояснення, необхідні з метою: ? здійснення Банком процедур належної перевірки Клієнта і моніторингу ділових відносин/фінансових операцій. Зокрема, надати документи і відомості, необхідні для з`ясування його особи, суті діяльності, фінансового стану, джерел походження коштів, пов`язаних з фінансовими операціями, мети та підстави здійснення фінансових операцій, відповідності фінансових операцій Клієнта наявній у банку інформації про клієнта, його діяльність та ризик/актуалізації інформації щодо Клієнта та інші документи/відомості, необхідні для виконання Банком функцій суб`єкта первинного фінансового моніторингу у відповідності до законодавства України з питань запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризм (5.1.1. ДКБО).

Сторони дійшли згоди, що Банк має право вимагати від Клієнта пред`явлення/надання документів/відомостей, необхідних для: ? з`ясування його особи, мети та характеру ділових відносин та розміру доходів /соціального стану, додаткової інформації щодо Клієнта, ділових відносин з ним; ? здійснення заходів щодо належної перевірки/ актуалізації даних про Клієнта; ? вжиття Банком заходів для з`ясування джерел коштів Клієнта, пов`язаних із фінансовими операціями, та обґрунтованих фінансових можливостей для здійснення таких фінансових операцій; ? аналізу його фінансових операцій, встановлення факту належності Клієнта до публічних осіб, до осіб близьких або пов`язаних з публічними особами, а також надання інших документів/відомостей, уключаючи встановлення джерел статків (багатства) та джерел коштів, пов`язаних із фінансовими операціями, необхідних для виконання Банком функцій суб`єкта первинного фінансового моніторингу у відповідності до законодавства України, яке регулює відносини у сфері запобігання та протидії легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення (п. 4.2.5. ДКБО).

Банк має право розірвати в односторонньому порядку Договір у порядку та на умовах, визначених Договором, та самостійно закрити картковий рахунок та/або інший рахунок, відкритий відповідно до цього Договору, у випадку проведення через Банк операцій, розцінених Банком як такі, що призводять або можуть призвести до порушення норм законодавства та/або міжнародних санкцій, в тому числі, але не виключно, щодо протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, ведення клієнтом підозрілої діяльності. Банк може відмовитися від Договору та закрити всі рахунки Клієнта, відкриті відповідно до цього Договору, при реалізації права Банку відмовитися від підтримання ділових відносин у випадках, передбачених Податковим кодексом України, законодавством, що регулює відносини у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення. Банк не несе відповідальності за збитки Клієнта, пов`язані з розірванням Банком Договору в односторонньому порядку або відмовою Банку від Договору (п. 4.2.7. ДКБО).

Банк зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин / обслуговування, у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунку/відмови від проведення фінансової операції у випадках, передбачених законодавством, що регулює відносини у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення (п. 5.2.7 ДКБО).

Сценаріями Скорингової моделі» (захід для виявлення високоризикованих груп клієнтів) щодо клієнта ОСОБА_1 були виявлені такі індикатори: індикатор 25 тривалий час спостерігається аналогічна тенденція щодо обсягу дебетових та кредитових фінансових операцій за рахунок клієнта протягом одного дня (незвично швидке проходження коштів через рахунок, тобто незначне сальдо на початок та кінець дня та великі щоденні обороти коштів за рахунком); індикатор 27 фінансова операція/сукупність пов`язаних між собою фінансових операцій не є характерною/характерними для звичайної діяльності клієнта (наприклад, цілі, тип та обсяг операцій), а надані пояснення не є аргументованими; індикатор 40 клієнт отримує на свій рахунок багато готівкових чи безготівкових платежів на незначні суми, які згодом агрегуються та великою сумую переказуються іншому клієнту; індикатор 63 проведення фінансових операцій на значні суми за особистим рахунком фізичної особи, якщо їх характер є притаманним комерційній діяльності; індикатор 68-8 проведення значної кількості фінансових операцій із зняття готівкових коштів на невеликі сумі з рахунків клієнтів через різні відділення одного банку або групою осіб, які одночасно входять до одного відділення банку; індикатор 68-13 проведення великої кількості фінансових операцій клієнтом в один день за допомогою банківських автоматів самообслуговування на загальну значну суму.

За результатом здійсненого експрес-аналізу на підставі відомостей від «Скорингової моделі» головний фахівець департаменту фінансового моніторингу Банку ОСОБА_3 (далі Головний фахівець ДФМ) виявив підозрілі операції позивача на суму 8 300 000 грн від ТОВ «Теодора» 39452247 (рах. ПУМБ) погашення заборгованості про визначення розміру статутного капіталу, на суму 1 601 000 грн виплата суми погашення за ЦП. ОСОБА_1 було здійснено зняття готівки в сумі 6 810 000 грн. За весь час обслуговування (поч. 09.02.2021) по рах. ОСОБА_1 не виявлено операцій внесення статутного фонду ТОВ «Теодора» 39452247. ТОВ «Теодора» 39452247 клієнт ПУМБ з 14.07.2022р., по рахунку юр. особи не виявлено операцій внесення статутного фонду від ОСОБА_1 . Вказані обставини зафіксовані в карті погодження від 02 січня 2025 року «ДФМ. Запит документів по клієнту ОСОБА_1 », на підставі якої порушено питання запиту додаткових документів.

На підставі вказаного Головним фахівцем ДФМ було створено 02 січня 2025 року карту погодження, згідно з якою позивачу необхідно було надати:

- рішення №6 про визначення розміру статутного капіталу та розміру статутної частки засновника ТОВ «Теодора» від 05 березня 2021 року;

- рішення №8 про визначення розміру статутного капіталу та розміру статутної частки засновника ТОВ «Теодора» від 28 грудня 2021 року;

- виписку по рахунку, де відображено внесення статутного капіталу від ОСОБА_1 на користь ТОВ «Теодора» ;

- документи, які підтверджують джерела походження коштів у ОСОБА_1 , за рахунок яких було здійснено внесення статутного капіталу на користь ТОВ «Теодора» ;

- письмовий коментар клієнта, коли, яким чином, за рахунок яких доходів було здійснено внесення статутного капіталу на користь ТОВ «Теодора» ;

- документи, які підтверджують джерела походження коштів у ОСОБА_1 , за рахунок яких було куплено цінні папери UA (по яких 20.11.2024р. відбулась виплата погашення);

- виписку по рахунку, де відображено в минулому покупку цінних паперів UA.

Запит вищевказаних документів у позивача був здійснений відповідачем листом від 09 січня 2025 року.

15 січня 2025 року позивачем надано пояснення (у форматі Word через те, що згідно з його поясненнями він знаходився в зоні бойових дій і можливості написати від руки на папері не мав), скріншоти про зарахування заробітної плати від військової частини, протокол №4 загальних зборів учасників (засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю «Теодора» від 04 січня 2017 року, рішення №6 одноосібного засновника про визначення розміру статутного капіталу та розміру статутної частки засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Теодора» від 05 березня 2021 року, акт оцінки внеску засновника відповідно до протоколу №4 загальних зборів учасників (засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю «Теодора» від 09 березня 2017 року.

Електронним листом від 21 січня 2025 року, надісланим на електронну адресу позивача, Банк запросив у нього пояснення щодо операції від ТОВ «Теодора» 39452247 (рах. ПУМБ) погашення заборгованості про визначення розміру статутного капіталу 8 300 000 грн; документи (виписку по рахунку), які підтверджують внесення клієнтом коштів до статутного фонду юридичної особи. Якщо у якості внесення статутного фонду клієнтом було передано рухоме або нерухоме майно (або об`єкти інтелектуальної власності) на користь юридичної особи, то необхідно надати: протокол юридичної особи щодо прийняття рішення про внесок клієнтом до статутного фонду за рахунок передачі рухомого або нерухомого майна об`єкти інтелектуальної власності); звіт незалежного експерта щодо грошової оцінки майна, що передано юридичній особі у якості внеску частки статутного фонду; акт приймання-передачі майна від клієнта до статутного фонду юридичної особи; письмовий коментар клієнта, яким чином було здійснено внесок до статутного фонду юридичної особи, коли, яким чином, за рахунок яких доходів було отримано у власність майно, що потім передано юридичній особі у якості внеску частки статутного фонду; документи, які підтверджують доходи клієнта, за рахунок яких було куплено майно, що потім передано юридичній особі у якості внеску до статутного фонду.

27 січня 2025 року позивачем направлені відповідачу на електронну адресу письмові пояснення щодо формування статутного фонду ТОВ «Теодора» та копію витягу з акту прийому-передачі внеску на виконання протоколу №4 загальних зборів учасників ТОВ «Теодора» від 04 січня 2017 року, а також пояснення щодо зупиненої реєстрації податкової накладної за №1 від 23 березня 2022 року.

03 лютого 2025 року відповідач направив на електронну адресу позивача листа з інструкцією для формування відомості з податкової.

04 лютого 2025 року позивач направив на електронну адресу відповідача податкові довідки, а 5 лютого відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків за 2023-2024 роки.

05 лютого 2025 року о 18:25:07 год в карті погодження від 02 січня 2025 року зроблено висновок Головним фахівцем ДФМ про те, що позивачем не надано достатній пакет документів на запит Банку. Зокрема, не надано документи, які підтверджують доходи клієнта, за рахунок яких у 2017 році (куплено майно) здійснено внесок до статутного капіталу ТОВ «Теодора» , а також супутні документи щодо внеску до статутного фонду юридичної особи.

05 лютого 2025 року Головним фахівцем ДФМ було ініційовано карту погодження (BAA62F3C73D60774C2258C280058930E), в якій, зокрема, містився виклад обставин та висновок щодо підстав відмови від ділових відносин з посиланням на карту погодження від 02 січня 2025 року. В карті погодження Головний фахівець ДФМ просив встановити ліміти видаткових операцій за рахунками, ініціювати на підставі абзацу 3 частини першої ст.15 Закону №361-IX відмову у підтриманні ділових відносин у зв`язку з ненаданням документів для належної перевірки.

10 лютого 2025 року відповідальним працівником банку з фінансового моніторингу ОСОБА_4 було прийнято розпорядженням «Про відмову в підтриманні ділових відносин» №55-ФМ, в якому вказано перелік клієнтів, яким відмовлено у підтриманні ділових відносин, серед яких є позивач.

Листом за вих. № RB-001/41200 від 10 лютого 2025 року позивача було повідомлено про відмову від підтримання ділових відносин на підставі абзацу 3 частини 1 статті 15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» шляхом розірвання усіх укладених договорів банківського обслуговування, надання послуг та/або сервісів із закриттям рахунків у зв`язку з ненаданням документів та відомостей, необхідних для здійснення належної перевірки.

З довідки АТ «ПУМБ» від 30.07.2025 вбачається, що станом на вказану дату у клієнта ОСОБА_1 відсутні рахунки у Банку.

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

Згідно з вимогами статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами першою та третьою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

За змістом пункту 3 частини другої статті 1075 ЦК України банк має право вимагати розірвання договору банківського рахунка у випадках, передбачених законодавством, що регулює відносини у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банком є юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги. Клієнтом банку є будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку.

28 квітня 2020 року набув чинності Закон України №361-ІХ «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».

За приписами пункту 66 частини першої статті 1 Закону №361-ІХ фінансовий моніторинг це сукупність заходів, що вживаються суб`єктами фінансового моніторингу у сфері запобігання та протидії, що включають проведення державного фінансового моніторингу та первинного фінансового моніторингу.

У пунктах 11, 39, 41 частини першої статті 1 Закону № 361-ІХ зазначено, що високий ризик результат оцінки ризику суб`єктом первинного фінансового моніторингу, що базується на результатах аналізу сукупності критеріїв, передбачених законодавством та внутрішніми документами суб`єкта первинного фінансового моніторингу, та який свідчить про високу ймовірність використання суб`єкта первинного фінансового моніторингу для легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та/або фінансування розповсюдження зброї масового знищення; неприйнятно високий ризик це максимально високий ризик, що не може бути прийнятий суб`єктом первинного фінансового моніторингу відповідно до внутрішніх документів з питань фінансового моніторингу; об`єкт фінансового моніторингу це дії з активами, пов`язані з відповідними учасниками фінансових операцій, які їх проводять, за умови наявності ризиків використання таких активів з метою легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та/або фінансування розповсюдження зброї масового знищення, а також будь-яка інформація про такі дії чи події, активи та їх учасників.

Відповідно до статті 6 Закону № 361-ІХ відповідач, як банк, є суб`єктом первинного фінансового моніторингу.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону № 361-ІХ суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний у своїй діяльності застосовувати ризик-орієнтований підхід, враховуючи відповідні критерії ризику, зокрема, пов`язані з його клієнтами, географічним розташуванням держави реєстрації клієнта або установи, через яку він здійснює передачу (отримання) активів, видом товарів та послуг, що клієнт отримує від суб`єкта первинного фінансового моніторингу, способом надання (отримання) послуг. Ризик-орієнтований підхід має бути пропорційний характеру та масштабу діяльності суб`єкта первинного фінансового моніторингу.

Відповідно до вимог ч.1, п.4 ч.2 ст.8 Закону № 361-ІХ суб`єкт первинного фінансового моніторингу (крім спеціально визначених суб`єктів первинного фінансового моніторингу, що провадять свою діяльність одноособово, без утворення юридичної особи) з урахуванням вимог законодавства, результатів національної оцінки ризиків та оцінки ризиків, притаманних його діяльності, розробляє, впроваджує та оновлює правила фінансового моніторингу, програми проведення первинного фінансового моніторингу та інші внутрішні документи з питань фінансового моніторингу і призначає працівника, відповідального за його проведення.

Суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний здійснювати належну перевірку нових клієнтів, а також існуючих клієнтів.

За приписами частини шостої статті 7 Закону № 361-ІХ суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний встановити неприйнятно високий ризик ділових відносин (фінансової операції без встановлення ділових відносин) стосовно клієнтів у разі: неможливості виконувати визначені цим Законом обов`язки або мінімізувати виявлені ризики, пов`язані з таким клієнтом або фінансовою операцією; наявності обґрунтованих підозр за результатами вивчення підозрілої діяльності клієнта, що така діяльність може бути фіктивною.

Відповідно до частини сьомої статті 11 Закону № 361-ІХ суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право витребувати, а клієнт, представник клієнта зобов`язані подати інформацію (офіційні документи), необхідну (необхідні) для здійснення належної перевірки, а також для виконання таким суб`єктом первинного фінансового моніторингу інших вимог законодавства у сфері запобігання та протидії.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону № 361-ІХ суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний здійснювати посилені заходи належної перевірки щодо клієнтів, ризик ділових відносин з якими (ризик фінансової операції без встановлення ділових відносин яких) є високим.

Загальні вимоги щодо виконання банками законодавства України з питань фінансового моніторингу встановлені Положенням про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженим постановою правління Національного банку України від 19 травня 2020 року № 65 (далі Положення № 65).

У підпункті 13 пункту 5 Положення № 65 визначено, що де-рискінг це явище, за якого суб`єкт первинного фінансового моніторингу відмовляє у встановленні (підтриманні) ділових відносин з клієнтами з метою уникнення ризиків, а не управління ними.

Пунктами 34 - 37 Положення № 65 передбачено, що банк зобов`язаний у своїй діяльності застосовувати ризик-орієнтований підхід, що має бути пропорційним характеру та масштабу діяльності банку.

Ризик-орієнтований підхід має застосовуватися банком на безперервній основі та забезпечувати виявлення, ідентифікацію, оцінку всіх наявних та потенційних ризиків легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, притаманних діяльності банку (ризик-профілю банку) та його клієнтам, а також передбачати своєчасне розроблення заходів з управління такими ризиками, їх мінімізації.

Банк документує процес застосування ризик-орієнтованого підходу таким чином, щоб бути здатним продемонструвати його суть (зокрема те, у чому полягає різниця в підходах), прийняті банком рішення під час його застосування та обґрунтованість таких рішень.

Банк, застосовуючи ризик-орієнтований підхід, має утримуватися від необґрунтованого застосування де-рискінгу. Зазначений підхід протирічить ризик-орієнтованому підходу та не сприяє фінансовій інклюзії.

Пунктами 45, 46 Положення № 65 визначено, що критерії ризиків визначаються банком самостійно з урахуванням критеріїв ризиків, установлених Національним банком у додатку 19 до цього Положення, типологічних досліджень, результатів національної оцінки ризиків, а також рекомендацій Національного банку. Банк визначає пріоритетність/значущість розроблених критеріїв ризику, враховуючи можливі наслідки/вплив таких ризиків, та встановлює їм відповідну питому вагу для здійснення подальшої оцінки рівня ризику.

Шкала для класифікації рівнів ризику ділових відносин (фінансової операції без встановлення ділових відносин) обов`язково має містити високий та неприйнятно високий (підкатегорія високого ризику, який є максимально високим ризиком, що не може бути прийнятий банком) рівні ризику (пункт 55 Положення № 65).

Пунктом 61 положення № 65 передбачено, що банк установлює неприйнятно високий ризик ділових відносин (фінансової операції без встановлення ділових відносин) стосовно клієнтів у випадках, визначених частиною шостою статті 7 Закону про ПВК/ФТ, в інших випадках, визначених банком самостійно у внутрішніх документах банку з питань протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, а також щодо: клієнтів (осіб), щодо яких у банку за результатами вивчення підозрілої діяльності клієнта є обґрунтовані підозри про здійснення ними операцій ВК/ФТ, інших злочинів; клієнтів (осіб), щодо яких у банку є підстави вважати, що вони є компаніями-оболонками.

Частиною першою статті 15 Закону № 361-ІХ визначено, що суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин/відмовити клієнту у відкритті рахунка (обслуговуванні), у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунка/відмовитися від проведення фінансової операції у разі: якщо здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта, а також встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників, є неможливим або якщо у суб`єкта первинного фінансового моніторингу виникає сумнів стосовно того, що особа виступає від власного імені; встановлення клієнту неприйнятно високого ризику або ненадання клієнтом необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів чи відомостей; подання клієнтом чи його представником суб`єкту первинного фінансового моніторингу недостовірної інформації або подання інформації з метою введення в оману суб`єкта первинного фінансового моніторингу; виявлення у порядку, встановленому відповідним суб`єктом державного фінансового моніторингу, що банк або інша фінансова установа, з якою встановлені кореспондентські відносини, є банком-оболонкою та/або підтримує кореспондентські відносини з банком-оболонкою; якщо здійснення ідентифікації особи, від імені або в інтересах якої проводиться фінансова операція, та встановлення її кінцевого бенефіціарного власника або вигодоодержувача (вигодонабувача) за фінансовою операцією є неможливим.

Правовий аналіз вказаних норм права вказує на те, що приписи Закону № 361-ІХ наділяють банк повноваженнями відмовитися в односторонньому порядку від ділових відносин з клієнтом у разі встановлення йому неприйнятно високого ризику або ненадання ним необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів чи відомостей, в тому числі, шляхом розірвання договорів.

Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що позивач (з урахуванням існуючих у нього об`єктивних труднощів) хоча і вжив певні заходи щодо виконання вимог відповідача про надання всіх наявних у нього, необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів, на вимогу Банку так і не надав звіт незалежного експерта щодо грошової оцінки майна, що передано юридичній особі (ТОВ «Теодора» ) у якості внеску частки статутного фонду та документи, які підтверджують доходи клієнта, за рахунок яких було куплено майно, що потім передано юридичній особі у якості внеску до статутного фонду. За такого, на думку суду, Банк правомірно відмовив позивачу у підтриманні ділових відносин.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.

Досліджені докази свідчать, що позивач не надав Банку усіх запитуваних ним документів для проведення фінансового моніторингу, а тому Банк в силу вимог ст.15 Закону №361-ІХ був зобов`язаний відмовитися від підтримання ділових відносин.

Позивач не довів того, що дії АТ «ПУМБ» у процесі припинення з ним ділових відносин не відповідають вимогам чинного законодавства з питань фінансового моніторингу, протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, зокрема не доведено порушень Закону №361-ІХ та внутрішніх нормативних документів банку.

Суд першої інстанції правильно встановив характер правовідносин, у мотивувальній частині рішення зазначив відповідні норми цивільного законодавства, навів їх зміст, дав оцінку наданим сторонами доказам.

Апеляційний суд, погоджуючись з цими висновками суду першої інстанції, вважає недоцільним повторне наведення обґрунтувань на спростування доводів апеляційної скарги, які вже були оцінені судом. Судом враховано, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що хоча пункт перший статті 6 Конвенції і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент. Відхиляючи скаргу, апеляційний суд, має право просто підтвердити правильність підстав, на яких ґрунтувалося рішення суду нижчої інстанції (рішення ЄСПЛ від 21 січня 1999 року у справі «Гарсіа Руїз проти Іспанії»).

Що стосується тверджень позивача про те, що Банк не мав права цікавитися виплатою на його адресу по військовим облігаціям, що є порушенням положень визначених Національним Банком України, то вони за встановлених у справі обставин є безпідставними, оскільки відмова у підтриманні ділових стосунків не була викликана ненаданням документів про джерела походження коштів, за які були куплені облігації. До того ж, коли Банк довідався, що позивачем придбавалися саме військові облігації і про джерела їх придбання, про які зазначив сам позивач, то він у подальшому не вимагав жодних документів від позивача.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції зміні або скасуванню не підлягає, бо є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 вересня 2025 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді Т. В. Крамаренко

О. О. Ямкова

Повне судове рішення складено 16 грудня 2025 року.