ПОСТАНОВА

Іменем України

24 грудня 2025 року м. Кропивницький

справа № 398/4554/24

провадження № 22-ц/4809/1604/25

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дьомич Л.М., Чельник О.І.,

при секретарі Зайченко В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ковальов Андрій Ігорович, на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 липня 2025 року (суддя Москалик В.В.) у справі за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

У вересні 2024 року АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що на підставі кредитного договору № 801 від 05.12.2019, укладеного між банком та ОСОБА_1 , їй було видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 14 000 грн, який пізніше було збільшено до 38 500 грн.

Позивач вказав, що відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 01.07.2024 складає в загальному розмірі 56 149,17 грн, з яких: 36 162,79 грн - заборгованість за кредитом, 19986, 38 грн - заборгованість за процентами, 0 грн заборгованість за комісією.

Посилаючись на ці обставини, банк просив стягнути з відповідача зазначену суму боргу та судові витрати.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 липня 2025 року задоволено позов.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість за договором від 05.12.2019 № 801 в сумі 56 149,17 грн, з яких: 36 162,79 грн - заборгованість за кредитом, 19 986,38 грн - заборгованість за процентами.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422,40 грн.

В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у заяві про приєднання до Умов публічної пропозиції не визначені всі істотні умови договору. Усі істотні умови договору, за доводами позивача, викладені саме в Умовах Публічної пропозиції, розміщених на веб-сайті позикодавця. При цьому, позивачем до позовної заяви не долучена діюча на час укладення кредитного договору редакція вказаних Умов, які є невід`ємною частиною договору. Більше того, за правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15), на позивача покладається обов`язок доведення того, що та редакція публічного договору, яка долучається до матеріалів справи відповідає редакції, з якою позичальник ознайомився і погодився, підписуючи оферту про приєднання до визначених у ній умов, а також того, що вказаний документ на момент отримання ним кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ ПУМБ).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що 05.12.2019 ОСОБА_1 підписала заяву № 801 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі ДКБО), підписанням якої беззастережно підтвердила, що приймає Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін), і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості Банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням зави підтверджує свою згоду на укладення договору страхування на зазначених нижче умовах.

Згідно з зазначеною заявою ОСОБА_1 відкрито поточний рахунок у гривнях, надано кредитну картку з кредитним лімітом у сумі 14 000,00 грн, розрахунковий день 30 число місяця, платіжна дата 30 число місяця, строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користуванням кредитним лімітом, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов ДКБО в залежності від типу кредитної картки, реальна річна процентна ставка складає 47,88 %.

Підписанням цієї заяви відповідачка надала, крім викладених в ДКБО, наступні підтвердження та запевнення, зокрема, що ця заява має інноваційний характер і в результаті приєднання до ДКБО, дія договорів на відкриття та обслуговування карткових рахунків, договорів карткового рахунку, які раніше були укладені між ним та банком, припиняються на підставі ст. 604 ЦК України; ознайомлена з ДКБО, Тарифами банку та цілком згодна, всі умови ДКБО їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

Відповідачка проставила свій підпис про отримання від банку примірника заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування № 801 від 05.12.2019.

До заяви позивач додав Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, що діє з 12.06.2019, затверджену рішенням правління ПАТ «ПУМБ» протокол № 760 від 11.06.2019.

Як вбачається з паспорта споживчого кредиту, підписаного ОСОБА_1 власноруч, тип кредиту - кредитна лінія, ліміт кредиту - 14 000,00 грн, строк кредитування - 12 місяців, спосіб надання кредиту - шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії в межах встановленого кредитного ліміту на картковому рахунку, стандартна процентна ставка складає 47,88 % річних; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту становить 62 % річних.

Згідно з довідкою АТ «ПУМБ» про збільшення кредитного ліміту за договором № 801 від 05.12.2019, кредитний ліміт збільшувався 24.04.2020 до 19 000,00 грн, 11.09.2020 до 27 000,00 грн, 15.10.2020 до 35 000,00 грн, 16.11.2020 до 38 500,00 грн, 27.02.2022 зменшено до 34 865,00 грн, 03.03.2022 збільшено до 38 500,00 грн.

Користування відповідачкою кредитними коштами підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 05.12.2019 до 30.11.2022.

Письмовою вимогою від 02.07.2024 за вих. KHO-44.2.2/382 АТ «ПУМБ» повідомило відповідачку про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором № 801 в сумі 56 149,17 грн протягом 30 днів з моменту отримання зазначеного листа, та попереджено, що у разі невиконання зазначеної вимоги, банк звернеться до суду. Вимога відповідачкою виконана не була, заборгованість за кредитним договором не погашена.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору.

Відповідач ОСОБА_1 не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ «ПУМБ», не довела відсутність заборгованості.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність в укладеному кредитному договорі істотних умов та неповідомлення її про умови кредитування є безпідставними та спростовуються належними доказами у справі, зокрема у заяві приєднання та у паспорті споживчого кредиту міститься інформація про розмір кредитного ліміту, процентну ставку, строк повернення, розмір мінімального платежу тощо, з якою відповідачка була ознайомлена, що підтверджується її власноручним підписом.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ковальов Андрій Ігорович, залишити без задоволення.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді:

О.А.Письменний Л.М. Дьомич О.І. Чельник