Справа № 136/2286/25
провадження № 2-о/136/100/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Іванця О.Д., за участю секретаря судового засідання Козаченко А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Липовецька міська рада Вінницького району Вінницької області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

27.11.2025 заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаною заявою, з вимогою встановити юридичний факт постійного проживання разом із спадкодавцем - її покійною матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в АДРЕСА_1 в період з вересня місяця 2022 року і на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 , де заявниця залишилася проживати по даний час.

Заявник обґрунтовує свою заяву наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку розташованого на території Липовецької міської ради, АДРЕСА_2 , власником якого була покійна мати. У вересні місяці 2022 року в зв`язку з погіршенням стану здоров`я матері та її похилим віком заявник забрала матір доглядати в свій будинок, і по день смерті матері ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 її мати ОСОБА_2 проживала (без реєстрації) разом з нею в її житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , оскільки заявник здійснювала догляд за матір`ю ОСОБА_2 та прийняла спадщину, однак у визначений законом термін не звернулася до органів нотаріату для видачі свідоцтва про право на спадщину. Нотаріусом було надано роз`яснення (відмову) у видачі свідоцтва про право на спадщину так як заявник вчасно не звернулась із заявою про прийняття спадщини. Встановлення даного факту позивачу необхідно в подальшому для реалізації своїх спадкових прав.

Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 02.12.2025 призначено розгляд справи за правилами окремого провадження, а також витребувано від приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Мельник М.В. матеріали спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а в разі її відсутності відповідний витяг зі спадкового реєстру.

У судове засідання заявник та її представник не з`явились, однак надали заяву, в якій зазначили про розгляд справи за їх відсутності, свої вимоги підтримали та просили суд заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення заяви не заперечував.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, при цьому не здійснюючи фіксацію судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно й безпосередньо оцінивши зібрані в справі докази, встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 08.12.2022 (а.с. 6). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку розташованого на території Липовецької міської ради, АДРЕСА_2 , який вона успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ВЕО №426079 від 17.05.2007, посвідченого державним нотаріусом Липовецької міської ради Кицюком О.П., зареєстровано в реєстрі за №1099 (а.с. 8), де зазначено, що ОСОБА_2 успадкувала цілий житловий будинок з господарськими будівлями, розташованого в м.Липовець Вінницької області, загальна площа 68.5 кв.м., житлова площа 43.6 кв.м., адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідно до Акту, складеного комісією в складі депутата Липовецької селищної ради Станіславського Ю.С. та сусідів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 27.11.2025 (а.с. 11) ОСОБА_1 , 1960 р.н. проживала разом із своєю рідною матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом в одному будинку без реєстрації за АДРЕСА_1 з вересня місяця 2022 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , вели спільне господарство, та за якою ОСОБА_1 здійснювала догляд так як її рідна мати ОСОБА_2 була похилого віку та останній час була важко хвора, та після смерті своєї матері ОСОБА_2 ОСОБА_1 залишилася проживати за даною адресою по АДРЕСА_1 , де проживала на протязі шести місяців з дня смерті матері та проживає по даний час.

Однак у визначений законом термін заявник не звернулася до органів нотаріату для видачі свідоцтва про право на спадщину.

Нотаріусом було надано роз`яснення (відмову) у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як заявниця вчасно не звернулась із заявою про прийняття спадщини (а.с. 7).

На виконання ухвали від 02.12.2025 щодо витребування доказів, на адресу суду 08.12.2025 від приватного нотаріуса Мельник М.В. надійшла Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру №83524888 від 08.12.2025, з якої слідує, що спадкова справа до майна померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 - не заводилась.

Вищевказаними доказами підтверджується, що померла ОСОБА_2 на момент смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю дочкою ОСОБА_1 у житловому будинку без реєстрації.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 9) матір`ю ОСОБА_8 є ОСОБА_2 . Згідно довідки від 17.04.1996 за №364 (а.с. 10), виданої заявнику слідує, що 17.10.1981 Лукашівською сільською радою зареєстровано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , запис акту №21 від 20.02.1990, прізвище заявниці змінено на « ОСОБА_10 » (а.с. 10).

Відповідно до ст. 1268 ЦК України заявнця є такою, що прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем та заяву про відмову від спадщини не подавала. Після смерті ОСОБА_2 її дочка ОСОБА_1 на протязі шести місяців вчасно не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Тому нотаріусом видано заявниці роз`яснення щодо неможливості в нотаріальному порядку оформлення спадкових прав (а.с. 7), в тексті якого вказано, що ОСОБА_1 вчасно не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, тому вважається такою, що пропустила строки встановлені для прийняття спадщини.

Факт проживання ОСОБА_1 зі своєю матір`ю ОСОБА_2 на момент смерті останньої доводиться вищевказаними доказами, а саме: свідоцтвом про народження заявника; свідоцтвом про шлюб заявника; свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 ; Актом про фактичне проживання заявника зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

Встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на день смерті заявнику необхідно в подальшому для реалізації своїх спадкових прав.

Суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до ст.ст. 1268, 1296 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Але, це положення закону треба сприймати у контексті статусу спадкоємця у певні проміжки часу, оскільки редакція даної норми має широкий зміст. Якщо особи не можуть довести свої права на спадщину, то відповідні факти, з якими пов`язується виникнення права на спадкування, встановлюються судом.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст.ст. 2 та 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом. Місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання спадкодавця за місцем проживання заявника не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно з положеннями вищезазначеного закону не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. До спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Суд, оцінюючи надані заявником докази вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування факту постійного проживання разом заявника з її матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , на момент відкриття спадщини.

Представник заінтересованої особи не заперечував проти задоволення позову.

Як вбачається з наданих суду доказів, заявником, як спадкоємцем першої черги доведено факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду в ході судового розгляду не встановлено.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265, 273, 293, 315, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), заінтересована особа: Липовецька міська рада Вінницького району Вінницької області (місцезнаходження: вул. Героїв Майдану, буд. 4, м. Липовець, Вінницький р-н, Вінницька обл., ) про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом із спадкодавцем, її покійною матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в період з вересня місяця 2022 року і на час відкриття спадщини, тобто по день смерті спадкодавця, де заявниця продовжує постійно проживати по даний час

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Д. Іванець