ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

22 грудня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючої судді: Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,

ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про тимчасове призупинення виконання виконавчого провадження та зняття арешту з банківських рахунків на період розгляду апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Зачепіло Зоряни Ярославівни на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2025 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2025 року позов ТОВ «Укр кредит фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити (а.с. 103-105).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 адвокат Зачепіло З.Я., 08.10.2025 року засобами поштового зв`язку направив апеляційну скаргу, яка 14.10.2025 року надійшла безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду (а.с. 110-116), тобто в межах строку на апеляційне оскарження, передбаченого ст. 354 ЦПК України.

Ухвалами Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвокат Зачепіло З.Я. на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2025 року по вищевказаній цивільній справі та призначено її до апеляційного розгляду (а.с. 125-127).

15 грудня 2025 року ОСОБА_1 через підсистему Електронний суд сформувала заяву про тимчасове призупинення виконання виконавчого провадження та зняття арешту з банківських рахунків на період розгляду апеляційної скарги, яка того ж дня надійшла безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду, в якій просить тимчасово призупинити виконання виконавчого провадження приватним виконавцем Біловолом В.Ю. до розгляду апеляційної скарги; дозволити користуватись банківськими рахунками до рішення апеляційного суду посилаючись на те, що приватний виконавець повідомив заявника, що всі питання щодо арешту та виконання рішення належать до компетенції суду і, що дії виконавчого провадження будуть продовжені до винесення рішення апеляційного суду. Наявний арешт рахунків фактично обмежує законне право заявника на користування ними.

Розглянувши заяву, колегія суддів виходить з наступних підстав.

Розділом V Цивільного процесуального кодексу України врегульовано питання щодо перегляду судових рішень в апеляційному порядку, а також визначено повноваження апеляційного суду і до них не відноситься зупинення виконання виконавчого документа.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Вказана норма містить імперативний припис, відповідно до якого виконавець зобов`язаний зупинити виконавче провадження за наявності підстав, передбачених в частині першій статті 38 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому закон не пов`язує реалізацію вказаних повноважень з ухваленням відповідного судового рішення.

Таким чином, Закону України «Про виконавче провадження» прямо віднесено вирішення питання про зупинення виконавчого провадження до компетенції виконавця.

Тобто, таких повноважень, які б надавали право суду апеляційної інстанції зупиняти вчинення виконавчих дій, діючі норми цивільного процесуального законодавства не містять.

Частиною 1 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках (частина 3 статті 52 Закону).

Згідно зі статтею 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі-підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

У пунктах 7.14-7.15 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі №905/361/19 (провадження № 12-28гс20) зазначено, що, «виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини 3 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження». Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»)».

Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20 (провадження №14-218цс21).

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу порушено їх права чи свободи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №904/7326/17 (провадження №12-197гс18) зазначено, що «право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2020 року в справі №641/7824/18 (провадження №61-10355св19) вказано, що «завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту.

Частиною 1 статті 448 ЦПК України передбачено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Таким чином, якщо ОСОБА_2 не згодна з діями державного виконавця у виконавчому провадженні щодо вчинення чи невчинення дій за виконавчим провадженням, та накладенням арешту на кошти на її банківському рахунку, вона має право звернутись до суду першої інстанції з відповідною скаргою у відповідності до статті 447 ЦПК України.

Разом з тим, це питання не підлягає вирішенню судом апеляційної інстанції в межах перегляду справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Зачепіло З.Я. на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2025 року.

Також, суд апеляційної інстанції роз`яснює, що ОСОБА_1 як боржник у виконавчому провадженні не позбавлена права звернутись до приватного виконавця із заявами про зупинення виконавчого провадження та зняття арешту з її рахунків, а у разі не задоволення її вимог зі скаргою на дії державного виконавця до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заявою ОСОБА_1 про тимчасове призупинення виконання виконавчого провадження та зняття арешту з банківських рахунків на період розгляду апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Зачепіло З.Я. на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2025 року по цивільній справі за позовом ТОВ «Укр кредит фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, оскільки положеннями ЦПК України зазначені дії не відносяться до повноважень апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 182-183, 260, 367, 381 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні заявою ОСОБА_1 про тимчасове призупинення виконання виконавчого провадження та зняття арешту з банківських рахунків на період розгляду апеляційної скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

Т.П. Красвітна