Провадження № 2/591/1794/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2024 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря судового засідання - Кирионенко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Кордюка Віталія Петровича до Приватного акціонерного товариства «СУМБУД» про стягнення пені за прострочення виконання зобов`язань за договором,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Кордюка В.П. звернулася до суду з вказаним позовом до ПрАТ «СУМБУД» та, остаточно уточнивши свої вимоги, мотивує позов тим, що 04 червня 2019 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу майнових прав №5.

У відповідності до умов п. 2.1 Договору позивачем були придбані майнові права на об`єкт нерухомості в об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: однокімнатна квартира на сьомому поверсі будинку, загальною площею 42,02 м2.

Зазначеним пунктом договору також передбачено, що майнові прав полягають у праві набути права власності на об`єкт нерухомості після введення в експлуатацію об`єкта будівництва та оформленні відповідних правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомості.

Пунктом 2.4 договору передбачено, що запланованим терміном завершення будівництва та введення в експлуатацію є 4 квартал 2020 року.

У відповідності до п. 5.2 договору відповідач взяв на себе зобов`язання передати позивачці об`єкт нерухомості в порядку та на умовах визначених в статті 5 договору, за умови належного і повного виконання покупцем всіх прийнятих на себе зобов`язань за договором.

04 червня 2019 року взяті на себе зобов`язання щодо оплати майнових прав на квартиру позивачкою виконані в повному обсязі, що підтверджується виданою відповідачем квитанцією до прибуткового касового ордеру №406 про сплату коштів в сумі 472960 грн., яка є документом, що підтверджує право позивачки на отримання у власність однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 42,02 м2.

У свою чергу, станом на день подання позову відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання щодо передачі позивачці у власність квартири.

Враховуючи, що договори громадян із організаціями, що залучають грошові кошти для будівництва житла, хоча й мають різні найменування (підряду, дольової участі у будівництві, спільної діяльності, купівлі-продажу з розстроченням платежу, відступленням права вимоги, інвестування у нерухомість та управління майном тощо), проте предмет договору й умови у них практично однакові: замовлення на будівництво житла для власних потреб. Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». Цим Законом установлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмір трьох відсотків вартості роботи.

Як зазначалось, пунктом 2.4 договору передбачено, що запланованим терміном завершення будівництва та введення в експлуатацію є 4 квартал 2020 року.

У відповідності до п. 5.2. договору передача об`єкта нерухомості покупцю як власнику майнових прав на об`єкт нерухомості здійснюється після введення об`єкта будівництва в експлуатацію по акту прийому-передачі об`єкта нерухомості, який підписується сторонами не пізніше ніж через 60 календарних днів.

Так, згідно сертифікату НОМЕР_2 станом на 01 січня 2021 року будівництво будинку за адресою: АДРЕСА_1 завершено та введено в експлуатацію.

Отже , першим днем прострочення виконання своїх зобов`язань відповідачем перед позивачем за договором є 01 березня 2021 року. Станом на 21 грудня 2023 року загальна кількість днів прострочення складає - 1025 днів. Вартість робіт складає - 472960 грн. 00 коп. Три відсотка від вартості робіт складають -14 188 грн. 80 коп.

Пеня за прострочення виконання робіт за договором складає - 14 543 520 грн. 40 коп. (14188,80*1025).

Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з відповідача на користь позивачки пеню у розмір трьох відсотків вартості роботи за кожний день прострочення виконання зобов`язання починаючи з 01 березня 2021 року по день постановлення рішення суду.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19 грудня 2023 року позовну заяву залишено без руху, позивачці надано час для усунення недоліків.

22 грудня 2023 року представником позивачки надано суду уточнену позовну заяву.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 25 грудня 2023 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 13 лютого 2024 року о 13 год. 00 хв.

04 січня 2024 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що в позовній заяві позивач вказує, що грошові кошти в сумі 472960,00 грн. за договором купівлі-продажу майнових прав від 4 червня 2019 року № 5 внесені до каси позивача, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 4 червня 2019 року № 406.

За даними первинного та бухгалтерського обліку позивача грошові кошти на банківські рахунки та в касу ПАТ «СУМБУД» за договором купівлі-продажу майнових прав від 4 червня 2019 року № 5 від ОСОБА_1 за прибутковим касовим ордером від 4 червня 2019 року № 406 в сумі 472960,00 грн. не надходили.

Факт відсутності оплати майнових прав за договором купівлі-продажу майнових прав від 4 червня 2019 року № 5 ОСОБА_1 за прибутковим касовим ордером від 4 червня 2019 року № 406 в сумі 472960,00 грн. підтверджується висновком судового експерта від 19 липня 2023 року № 1.11 по справі №591/4732/23 між тими ж сторонами з приводу виконання (невиконання) вказаного договору.

Оскільки позивач не виконав покладені на нього грошові зобов`язання, передбачені договором купівлі-продажу майнових прав від 4 червня 2019 року № 5, це спричинило утворення заборгованості перед позивачем в сумі 472960,00 грн.

Керуючись вимогами п. 6.2 договору купівлі-продажу майнових прав від 4 червня 2019 року № 5, ПАТ «СУМБУД» повідомило позивача про розірвання цього договору внаслідок відсутності оплати майнових прав.

Письмову відповідь направлено позивачу 9 червня 2023 року за адресою АДРЕСА_3 цінним листом з описом вкладення.

Також п. 6.2 договору купівлі-продажу майнових прав від 4 червня 2019 року № 5 передбачено, що з моменту направлення покупцю (позивачу) письмового повідомлення про розірвання договору його сторони є незв`язаними взаємними зобов`язаннями щодо продажу майнових прав та передачі об`єкта нерухомості.

Відповідно частини 3 ст. 651 Цивільного кодексу України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Виходячи з викладеного, позивач не сплатив обумовлену договором купівлі-продажу майнових прав від 4 червня 2019 року № 5 ціну майнових прав на користь відповідача, що виключає можливість отримання ним у власність нерухомого майна, передбаченого договором, що вказує на необхідність у відмові в задоволенні позовних вимог.

Відповідач звертає увагу суду, що існує правова позиція, яка визначає, що договір купівлі-продажу майнових прав не визначає вартості роботи (послуги), тому пеню слід обраховувати в розмірі 3 % від загальної суми замовлення - вартості майнових прав без ПДВ (друге речення частини 5 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів").

Відповідно частини 5 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" (друге речення) передбачено, що у разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Разом з тим, в п. 4.1 договору купівлі-продажу майнових прав від 4 червня 2019 року № 5 сторони визначили ціну майнових прав на об`єкт нерухомості в розмірі 472960,00 грн., в тому числі ПДВ - 78826,67 грн.

З урахуванням викладеного вище стає зрозумілим, що сторони спору не визначили в договорі купівлі-продажу майнових прав від 4 червня 2019 року № 5 вартість робіт (послуг), що унеможливлює застосування до спірних правовідносин першого речення частини 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідач вважає доводи позивача необґрунтованими, та наявні підстави для відмови в позовних вимогах повністю, тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с.24-40).

29 січня 2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що позивачка оплатила відповідачу готівкою кошти в сумі 472 960 грн., на підтвердження чого їй була видана квитанція до прибуткового касового ордеру №408 від 04 червня 2019 року, що засвідчує прийняття від неї коштів відповідачем. Квитанція містить підписи службових осіб АТ «Сумбуд», засвідчена печаткою товариства. Бланк даної квитанції виготовлений за типовою формою №КО-1 відповідно до Положення про ведення касових операцій. Тобто дана квитанція є первинним письмовим бухгалтерським документом, що містить обов`язкові реквізити визначені ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджує реальність здійснення господарської операції - прийняття готівкових коштів.

Згідно наданого на дослідження експерту штатного розпису виконавчого апарату ПАТ «Сумбуд» ОСОБА_2 є головою правління, головний бухгалтер ОСОБА_4, перший заступник головного бухгалтера ОСОБА_5.

ОСОБА_2 як голова правління виконавчого органу ПАТ «Сумбуд» згідно укладеного з ним контракту від 21 квітня 2017 року, має право вчиняти правочини від Товариства, видавати накази та давати розпорядження, обов`язкові для виконання всіма працівниками. А тому, ОСОБА_2 мав право отримати готівкові кошти від ОСОБА_1 та підписати квитанцію до прибуткового касового ордеру.

Тому, вважає, що висновки експертизи щодо ненадходження грошових коштів на рахунки ПАТ «Сумбуд», не відповідності квитанції вимогам Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні не заслуговують на увагу в дані справі, адже сам відповідач не заперечує, що така квитанція була видана, її було видано головою правління ПАТ «Сумбуд», до повноваження якого входить укладення правочинів та розпорядженням майном та грошовим коштами, а те що отримані кошти не відобразилися в фінансових документах, не мають ніякого відношення до позивачки, та до того, що вона належним чином виконала свої зобов`язання за договором.

Верховний Суд у своїй постанові від 04 лютого 2021 року у справі №607/1579/19 дійшов висновку що до договорів купівлі-продажу майнових прав застосовуються положення Закону України «Про захист прав споживачів» адже правовідносини між будівельною компанією та споживачем слід кваліфікувати як угоду про послугу-будівництво.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у своїх постановах від 16 січня 2019 року у справі №752/10405/15 та від 17 жовтня 2018 року у справі №757/39364/15.

Тому представник позивача наполягає на позовних вимогах та просить суд задовольнити їх в повному обсязі (а.с. 40-42).

06 лютого 2024 року від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких представник звертає увагу позивача, що Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затверджене постановою НБУ від 15 грудня 2004 року № 637, на яке посилається позивач у відповіді на відзив та ґрунтує власну позицію по справі, втратило чинність на підставі Постанови Національного банку від 29 грудня 2017 року № 148.

Фактичні обставини свідчать, що протягом 2019 року підприємство - ПАТ «СУМБУД» взагалі не здійснювало жодних касових операцій, не приймало та не видавало готівку, не здійснювало готівкових операцій, не проводило облік касових операцій у касових книгах, не мало приміщення каси та уповноваженого касира.

Про факт укладення договору купівлі-продажу майнових прав від 4 червня 2019 року № 5 підприємство дізналось внаслідок отримання письмового звернення ОСОБА_1 у червні 2023 року.

Грошові кошти в розмірі 472960,00 грн. у власність відповідача від позивачки не надходили та не оприбутковані, що підтверджується висновком судового експерта.

Прибутковий ордер від 4 червня 2019 року № 406 на підприємстві відсутній.

Посилання позивача на ті обставини, що грошові кошти в розмірі 472960,00 грн. передані безпосередньо колишньому голові правління ПАТ «СУМБУД» ОСОБА_2 , свідчить лише про неналежне виконання умов договору.

За викладених обставин квитанція до прибуткового касового ордеру від 4 червня 2019 року № 406, на яку посилається позивач в якості доказу оплати майнових прав, має ознаки внесення недостовірних даних до офіційного документу, а дії колишніх працівників ПАТ «СУМБУД» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які оформили та видали позивачу вказану квитанцію, мають ознаки шахрайства.

Оскільки позивач не виконав перед відповідачем - юридичною особою грошових обов`язків, передбачених договором купівлі-продажу майнових прав від 4 червня 2019 року № 5, у відповідача відсутні підстави для виконання обов`язків перед позивачем.

Крім цього відповідач звертає увагу на ті обставини, що предметом договору купівлі-продажу майнових прав від 4 червня 2019 року № 5 є придбання майнових прав за визначеною ціною, а не квартири, як вважає позивач (а.с. 43-44).

Протокольною ухвалою суду 13 лютого 2024 року підготовче засідання відкладено до 01 квітня 2024 року до 13-00 год., у зв`язку з клопотанням представника позивача.

01 квітня 2024 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою представника відповідача до 17 квітня 2024 року до 13 год. 30 хв.

05 квітня 2024 року від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог.

Протокольною ухвалою суду від 17 квітня 2024 року замінено відповідача Публічне акціонерне товариство «Сумбуд» на належного відповідача Приватного акціонерного товариства «Сумбуд».

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17 квітня 2024 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті на 09 липня 2024 року на 11 год. 00 хв.

Протокольною ухвалою суду від 09 липня 2024 року розгляд справи відкладено до 14 жовтня 2024 року 14-00 год., у зв`язку з клопотанням представника позивача.

14 жовтня 2024 року, у зв`язку з фактом повідомлення про замінування Зарічного районного суду м. Суми, розгляд справи відкладено до 23 грудня 2024 року до 10 год. 30 хв.

В зазначене судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи сповіщені судом належним чином.

Від представника позивачки надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи повторну неявку позивачки та її представника, а також те, що відкладення справи є правом та прерогативою суду, передумовою якого є не відсутність учасників справи, а неможливість вирішення спору в судовому засіданні, протокольною ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

Норми ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлюють обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 04 червня 2019 року між ПрАТ «СУМБУД» (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 5 (далі - Договір № 5), згідно якого продавець продає, а покупець придбаває майнові права на об`єкт нерухомості в об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_1 у виді 1-кімнатної квартири загальною площею 42,02 кв.м. (далі - Договір) (а.с. 5-11).

За умовами цього договору згідно п. 2.1. майнові права продавця на об`єкт нерухомості, які належать продавцю та відчужуються покупцю відповідно до умов цього договору, полягають у праві набути право власності на об`єкт нерухомості після введення в експлуатацію об`єкта будівництва та оформити відповідні правовстановлюючі документи на об`єкт нерухомості.

За п. 2.4 вказаного договору запланований термін завершення будівництва та введення в експлуатацію Об`єкта будівництва - 4 квартал 2020 рік.

Пункт 3.2 Договору передбачає, що продавець здійснює передачу майнових прав на Об`єкт нерухомості та безпосередньо Об`єкт нерухомості в порядку та на умовах визначених в статті 5 цього Договору, за умови належного і повного виконання Покупцем всіх прийнятих на себе зобов`язань за даним Договором.

У п 3.4 Договору передбачено, що з метою забезпечення дійсності та реалізації майнових прав на Об`єкт нерухомості, які придбані Покупцем відповідно до умов цього Договору, Продавець зобов`язується за свій рахунок забезпечити будівництво та введення в експлуатацію Об`єкта будівництва. Будівництво Об`єкта будівництва може здійснюватися як безпосередньо Продавцем, так і третіми особами, залученими Продавцем. Продавець несе відповідальність за якість будівельних робіт, матеріалів, обладнання та устаткування, що будуть використані при будівництві Об`єкта будівництва та Об`єкта нерухомості та які впливають на стан і якість самого Об`єкту нерухомості. Продавець несе відповідальність за строки завершення будівництва, визначені в п. 2.4. цього Договору та, відповідно, за можливість вчасної реалізації Покупцем придбаних майнових прав на Об`єкт нерухомості.

За п. 4.1 цього договору ціна Майнових прав на Об`єкт нерухомості на дату укладення даного Договору складає 472960 гривень 00 копійок, в т.ч. ПДВ.

У п 4.2. Договору сторони обумовили, що сплата грошових коштів, зазначених в п. 4.1 Договору, проводиться Покупцем в національній валюті України, шляхом банківського переказу на поточний рахунок Продавця або внесенням готівки, або іншим чином згідно діючого законодавства, зокрема розрахунки за даним Договором можуть бути проведені у порядку передбаченому нормами ст. 601 Цивільного кодексу України, тобто шляхом проведення зарахування зустрічних однорідних вимог (взаємозаліку), в строк: до 03 червня 2019 року - 472960,00 грн., в т.ч. ПДВ.

Згідно п. 4.12 вищезазначеного договору, покупець не має права в односторонньому порядку відмовитись від цього Договору та вимагати повернення сплачених грошових коштів за виключенням випадку порушення Товариством терміну введення Об`єкта будівництва в експлуатацію більш ніж на 90 днів з поверненням отриманих Товариством коштів відповідно до п. 4.1 без утримання комісій.

За умовами п. 5.1. Договору передача покупцю права власності на майнові права на Об`єкт нерухомості здійснюється за двостороннім Актом прийому-передачі майнових прав на Об`єкт нерухомості, який підписується повноважними представниками сторін впродовж 2 днів з моменту сплати 100 відсотків ціни майнових прав, визначеної п. 4.1 цього Договору.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що передача Об`єкта нерухомості Покупцю як власнику майнових прав на Об`єкт нерухомості здійснюється після введення Об`єкта будівництва в експлуатацію, що підтверджується отриманим Сертифікатом відповідності закінченого будівництвом об`єкта/ Зареєстрованою декларацією про готовність об`єкта до експлуатації. Передача Об`єкта нерухомості Покупцю проводиться по Акту прийому-передачі Об`єкта нерухомості, який підписується повноважними представниками Сторін не пізніше ніж через 60 календарних днів з дня настання кожної з наступних подій: 1) закінчення робіт з надання Об`єкту нерухомості обумовленого цим Договором стану, в тому числі оздоблювальних робіт; 2) введення Об`єкта будівництва в експлуатацію; 3) проведення технічної інвентаризації Об`єкта нерухомості БТІ і виготовлення технічного паспорта на Об`єкт нерухомості.

За п. 6.1. Договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством.

Згідно п. 6.3. Договору № 5 у разі порушення Продавцем своїх зобов`язань згідно п.5.2. Договору, більш ніж на 5 (п`ять) робочих днів, Продавець сплачує Покупцю (за винятком випадків, вказаних в п.5.5. Договору) штраф у розмірі __% від суми фактично внесених Покупцем грошових коштів.

Згідно п. 7.1 цього договору він діє з дня його підписання та скріплення печатками сторін (за наявності) і до належного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

Відповідно до п.7.2 вказаного договору, належним виконанням зобов`язання Продавця з передачі Покупцю Об`єкта нерухомості, вказаного в п. 2.1. Договору, Сторони вважають підписання двостороннього Акту прийому-передачі Об`єкта нерухомості в строк, вказаний в ст. 5 цього Договору, за винятком випадків, вказаних в п. 5.5. Договору.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 406 від 04 червня 2019 року, позивачка сплатила 472960,00 грн. АТ «Сумбуд», як оплату за договором №5 від 04 червня 2019 року, за квартиру АДРЕСА_4 (а.с. 12).

Згідно сертифікату НОМЕР_2 станом на 01 січня 2021 року будівництво будинку за адресою: АДРЕСА_1 завершено та введено в експлуатацію (а.с. 20).

З відповіді ПрАТ «Сумбуд» ОСОБА_1 від 09 червня 2023 року на її звернення від 29 травня 2023 року відповідач заперечував факт укладення договору купівлі-продажу майнових прав № 5 від 04 червня 2019 року, а також надходження грошових коштів до каси підприємства (а.с. 30 оборот).

Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (стаття 3 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За положеннями статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина друга статті 551 ЦК України).

Статтею 177 ЦК України визначено, що об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Згідно з частиною першою статті 178 ЦК України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до частини першої статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Згідно з частиною другою статті 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

У пункті 95 постанови від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що інвестор після виконання умов інвестування набуває майнові права (тотожні праву власності) на цей об`єкт і після завершення будівництва об`єкта нерухомості набуває права власності на об`єкт інвестування як первісний власник шляхом проведення державної реєстрації речових прав на зазначений об`єкт за собою.

Згідно з преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Пунктами 18, 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що продавець - це суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації; споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Статтею 1-1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

У Законі України «Про захист прав споживачів» не визначено певних меж його дії, але з урахуванням характеру правовідносин, які ним регулюються, та виходячи з демократичних принципів цивільного судочинства і наявності в цивільних споживчих правовідносинах такої слабшої сторони, як фізична особа - споживач, можна зробити висновок, що цим законом регулюються відносини, які виникають з договорів купівлі-продажу, майнового найму (оренди), виконання робіт, надання послуг, прокату, перевезення, зберігання, доручення, комісії, фінансово-кредитних послуг тощо. Такі відносини можуть виникати з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать закону.

Враховуючи те, що Договір купівлі-продажу майнових прав № 5 від 04 червня 2019 року був укладений фізичною особою з метою набуття у кінцевому результаті права власності на квартиру у багатоквартирному житловому будинку для власних потреб, на спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 755/3509/18.

Позивачка, звертаючись до суду з вказаним позовом, посилається на порушення умов договору купівлі-продажу майнових прав, посилаючись на визначену його умовами термін завершення будівництва та введення будинку в експлуатацію, яким є 4 квартал 2020 року, а тому просить застосувати до відповідача відповідальність, передбачену ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Приписи статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлюють права споживача у разі порушення умов договору про виконання робіт (надання послуг).

Частиною п`ятою зазначеної статті передбачено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги. Поряд з цим, продавець - це суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації (пункт 18 частини першої статті 1 зазначеного закону).

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Робота - це діяльність виконавця, результатом якої є виготовлення товару або зміна його властивостей за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 21 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів»).

У зобов`язаннях по виконанню робіт на одного з контрагентів покладається обов`язок виконати роботу, яка б завершувалась досягненням певного матеріального результату, а у зобов`язаннях про надання послуг діяльність контрагента спрямована на вчинення юридичних і фактичних дій, які безпосередньо не породжують матеріальних наслідків або зовсім не повинні завершуватися матеріальними наслідками, тобто споживання послуги має місце в процесі її надання, на відміну від роботи, споживання результатів якої зазвичай не збігається з часом її виконання.

Відповідно до частини першої статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності.

Також відсутні підстави для поширення на правовідносини сторін дії Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю».

За змістом укладеного між сторонами Договору купівлі-продажу майнових прав № 5 від 04 червня 2019 року продавець продає, а покупець придбає майнові права на квартиру в об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , а позивачка зобов`язувалася сплатити відповідачу ціну майнових прав на об`єкт нерухомості згідно з умовами цього договору та прийняти майнове право. Порядок передачі майнових прав на об`єкт нерухомості та об`єкта нерухомості визначений статтею 5 Договору.

Зазначене цілком відповідає характерним ознакам договору купівлі-продажу. Отже спірний договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру не є договором підряду чи договором про надання послуг.

Сторони погодилися з такими умовами договору, заперечень щодо їх формулювань не висловлювали, та суду не надано доказів на підтвердження обставин, які б вказували на недійсність умов зазначеного вище договору купівлі-продажу.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, зміст договору купівлі-продажу майнових прав №5 від 04 червня 2019 року дозволяє дійти висновку про те, що між сторонами не виникло правовідносин з надання послуг або виконання робіт, предметом договору були майнові права на квартиру.

Згідно правового висновку, викладеного в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду у справі № 759/9026/21 від 25 березня 2024 року на правовідносини, які виникли на підставі договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру, стороною яких є фізична особа, метою якої є придбання житла для власних потреб, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Тлумачення частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» дозволяє стверджувати, що вона поширюється на договори підряду та договори про надання послуг. Відповідно прострочення зобов`язань, що виникли з договору підряду або договору про надання послуг зумовлює нарахування пені у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги) або в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Відсутні правові підстави для стягнення з продавця за договором купівлі-продажу майнових прав пені, передбаченої частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», з огляду на те, що така пеня підлягає нарахуванню у разі порушення умов договору про виконання робіт (надання послуг) виконавцями робіт і надавачами послуг, а не продавцями товарів. Способи захисту прав покупця за споживчим договором купівлі-продажу передбачені статтями 8, 9 Закону України «Про захист прав споживачів».

З огляду на вказане та враховуючи те, що за укладеним між сторонами договором купівлі-продажу майнових прав ПрАТ «Сумбуд» є продавцем майнових прав на об`єкт нерухомості, відсутні правові підстави для застосування до нього відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за порушення умов договору про виконання робіт (надання послуг).

За таких обставин відсутні правові підстави для задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 247, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Кордюка Віталія Петровича до Приватного акціонерного товариства «СУМБУД» про стягнення пені за прострочення виконання зобов`язань за договором відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «СУМБУД», місцезнаходження: м. Суми, вул. Петропавлівська, буд. 86, .

Повне судове рішення виготовлене 03 січня 2025 року.

Суддя А.П.Сидоренко