Суддя Саркісян О. А.
Справа № 644/3271/24
Провадження № 2/644/1066/25
Індустріальний районний суд м. Харкова
головуючого судді Саркісян О.А.,
за участю секретаря Мухіна Є.М.,
представника позивачки - адвоката Турутя З.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в приміщенні Індустріального районного суду м. Харкова в порядку загального позовного провадження цивільну справу №644/3271/24 за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Браженко Інна Іванівна, про встановлення факту постійного проживання та прийняття спадщини, визнання права власності на 1/6 частину квартири у порядку спадкування за заповітом,-
Позивач звернулась до суду з позовною заявою про встановлення факту постійного проживання та прийняття спадщини, визнання права власності на 1/6 частину квартири у порядку спадкування за заповітом, в якій просить суд:
встановити факт постійного спільного проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю на час відкриття спадщини, а саме станом на день смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , понад п`ять років;
визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за заповітом на спадщину на 1/6 частину кв. АДРЕСА_2 , що належить після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 її бабусі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15.05.2024 року зазначена позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження у судовому засіданні, призначено підготовче засідання.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.12.2024 року закрито підготовче засідання та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Представник позивачки адвокат Турутя З.О. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити та встановити факт постійного спільного проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю на час відкриття спадщини, а саме станом на день смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , понад п`ять років; визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за заповітом на спадщину на 1/6 частину кв. АДРЕСА_2 , що належить після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 її бабусі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, будь-яких клопотань або відзиву на позов від відповідача до суду не надходило.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 належить 2/3 частки в праві власності на квартиру АДРЕСА_2 , яка належала спадковадавцю ОСОБА_2 , 1941 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 наступним чином:
29.11.2023 ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса ХМНО в Харківській області із заявою про видачуу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частку в праві власності на квартиру АДРЕСА_2 , яка є рідною онукою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10
ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як убачається з інформаційної довідки №74928051 від 29.11.2023 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкова справа не заводилась.
29.11.2023 приватним нотаріусом ХМНО в Харківській області Браженко І.І. заведено спадкову справу №68/2023 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №74928150 від 29.11.2023.
У відповідності до довідки зі Спадкового реєстру №74928168 від 29.11.2023 відсутня інформації щодо наявності заповіту/спадкового договору від імені ОСОБА_3
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 22.12.2005 по 30.03.2021, у відповідності до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 28.11.2023.
Шлюб ОСОБА_3 із ОСОБА_2 , який було зареєстровано 11.11.1995, розрваний 25.02.1997, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_1 , видане 25.02.1997 відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікдзевського райвиконкому м. Харкова, запис №115.
Тобто на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі не перебував.
Єдиний син ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який був рідним батьком позивачки, помер ІНФОРМАЦІЯ_12 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , видане 12.01.2016 відділом державної реєстрації актів цивільного сьтану по місту Харкову ХМУЮЮ актовий заапис №764 від 12.01.2016.
Інших спадкоємців ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за законом або заповітом немає.
01.12.2023 приватний нотарус ХМНО Браженко І.І. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після помелого рідного діда ОСОБА_3 , у зв`язку із пропуском шестимісячного строку. Застосувати норму Закону щодо факту постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодацем на час відкриття спадщини немає можливості, оскільки документів на підтвердження факту проживання спадкоємця, ОСОБА_1 за однією адресою з померлим ОСОБА_3 надано не було.
Доказом того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 спільно проживали за адресою: АДРЕСА_1 , не менше п`яти років до дня смерті ОСОБА_3 , позивачка у позовній заяві зазначає, що батьки батька, тобто її рідні дідусь та бабуся мешкали у цивільному шлюбі, однією родиною, вели спільне господарство, мали спільні витрати, незважаючи на те, що шлюб поміж ними був розірваний 25.02.1997, хоча позивачка не знала, що шлюб між дідусем та бабусею розірваний. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , він був ліквідатором на ЧАЕС 2 категорії, внаслідок чого дуже хворів, за рік до смерті був прикований до ліжка, не вставав, вони із бабсею доглядали за ним. Оскільки дідусь ОСОБА_3 успадкував 1/6 частку квартири, що належала його сину, то бабуся має право на спадкування за законом у четверту чергу як особа, яка проживала із спадкодацем однією сім`єю не менше 5 років до часу відкриття спадщини, вони прожили разом однією сім`єю більше 50 років.
Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 03 травня 2018 року в справі № 304/1648/14-ц (провадження № 61-6953св18).
Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. За змістом частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.
При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.
Подібні за змістом висновки висловив Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21.
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групіоднотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Вирішуючи спір з урахуванням наведених норм процесуального права щодо доказування позивачем не доведено факту проживання ОСОБА_2 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.
Позивачка не надала суду достатніх переконливих достатніх доказів ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету і витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, а також притаманних подружжю відносин, позивачем не доведено факту спільного проживання ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 по день його смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 . Саме по собі фактичне проживання за однією адресою не може свідчити про те, що особи проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу за відсутності доказів ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та витрат, придбання майна в інтересах сім`ї тощо.
Тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині встановлення факт постійного спільного проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю на час відкриття спадщини, а саме станом на день смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , понад п`ять років.
Оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині встановлення факт постійного спільного проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю на час відкриття спадщини, а саме станом на день смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , понад п`ять років, похідні вимоги щодо визнання за ОСОБА_1 права власності у порядку спадкування за заповітом на спадщину на 1/6 частину кв. АДРЕСА_2 , що належить після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 її бабусі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Браженко Інна Іванівна, про встановлення факту постійного проживання та прийняття спадщини, визнання права власності на 1/6 частину квартири у порядку спадкування за заповітом відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Інформація про сторони:

Позивач: ОСОБА_7 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Харківська міська рада (місцезнаходження: м. Харків, майдан Конституції, 7, ).

Третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Браженко Інна Іванівна (місцезнаходження: м. Харків, вул. Миру, 22).

Повний текст рішення виготовлений 29 грудня 2025 року.

Суддя: О.А. Саркісян