УХВАЛА

24 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 705/2159/19

провадження № 61-15100вд25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , про відвід суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: Сакари Н. Ю., Осіяна О. М. від участі у розгляді справи за скаргою приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго» на дії/бездіяльність головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Паливоди Олени Петрівни, заінтересована особа - ОСОБА_1 ,

за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 -

ОСОБА_2 , на ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 25 червня 2025 року та постанову Кропивницького апеляційного суду

від 26 листопада 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2025 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , шляхом формування документа у підсистемі «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 25 червня 2025 року та постанову Кропивницького апеляційного суду

від 26 листопада 2025 року у справі № 705/2159/19.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 грудня 2025 року справу призначено судді-доповідачеві Шиповичу В. В., судді, які входять до складу колегії: Осіян О. М., Синельников Є. В.

Ухвалою Верховного Суду від 08 грудня 2025 року задоволено заяви суддів Верховного Суду Шиповича В. В. та Синельникова Є. В. про самовідвід. Відведено суддів Шиповича В. В. та Синельникова Є. В. від участі у розгляді касаційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 25 червня 2025 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 26 листопада 2025 року у справі № 705/2159/19. Справу передано на повторний автоматизований розподіл для заміни відведених суддів.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 09 грудня 2025 року справу призначено судді-доповідачеві Сакарі Н. Ю., судді, які входять до складу колегії: Осіян О. М., ОСОБА_3.

10 грудня 2025 року до Верховного Суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , про відвід колегії суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: Сакари Н. Ю., Осіяна О. М., ОСОБА_3.

Ухвалою Верховного Суду від 11 грудня 2025 року вказану заяву визнано необґрунтованою, а заяву про відвід суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: Сакари Н. Ю., Осіяна О. М., ОСОБА_3. передано для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33

ЦПК України, іншому судді.

Ухвалою Верховного Суду від 12 грудня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , про відвід колегії суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: Сакари Н. Ю., Осіяна О. М., ОСОБА_3.

16 грудня 2025 року до Верховного Суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , про відвід колегії суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Сакари Н. Ю., Осіяна О. М., ОСОБА_3.

Заява мотивована тим, що зазначена колегія суддів підлягає відводу на підставі пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України, оскільки є загальновідомими обставини про незаконне збагачення судді ОСОБА_3 , яка продовжує збагачуватися завдяки участі у замовних справах. 16 грудня 2025 року до Територіального управління Державного бюро розслідувань подано заяву про черговий злочин, який суддя ОСОБА_3. вчинила у змові з іншими.

Крім того, на переконання заявниці, в порушення частини 1 статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судді Верховного Суду Сакара Н. Ю., Осіян О. М., ОСОБА_3. здійснили злісне, умисне та свідоме порушення щодо вимоги про забезпечення сталості та єдності судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Вказана обставин є очевидним доказом дій, які свідчать про необ`єктивність та упередженість вказаних суддів, що не може сприйматись,

як розгляд справи справедливим та неупередженим судом.

18 грудня 2025 року суддя Верховного Суду ОСОБА_3. заявила самовідвід з підстав, визначених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2025 року заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2., про відвід колегії суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: Сакари Н. Ю., Осіяна О. М., ОСОБА_3. визнано необґрунтованою.

Заяву про самовідвід судді ОСОБА_3. задоволено. Відведено суддю ОСОБА_3. від участі у розгляді касаційної скарги на ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 25 червня 2025 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 26 листопада 2025 року у справі № 705/2159/19.

Справу передано на повторний автоматизований розподіл для заміни відведеної судді ОСОБА_3.

Заяву про відвід суддів Верховного Суду: Сакари Н. Ю., Осіяна О. М. у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, передано судді Верховного Суду Тітову М. Ю.

23 грудня 2025 року суддя Верховного Суду Тітов М. Ю. заявив самовідвід з підстав, визначених пунктом 4 частини першої статті 36 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2025 року заяву судді Тітова М. Ю. про самовідвід задоволено.

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , про відвід суддів Верховного Суду: Сакари Н. Ю., Осіяна О. М. у справі № 705/2159/19 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу,

і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 23 грудня 2025 року заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , про відвід суддів Верховного Суду: Сакари Н. Ю., Осіяна О. М. призначено судді Верховного Суду Луспенику Д. Д.

Дослідивши передані матеріали, вважаю, що підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,про відвід суддів Верховного Суду: Сакари Н. Ю., Осіяна О. М. немає.

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу

у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до частини восьмої статті 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною одинадцятою статті 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року

і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ)

як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52,

від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку

в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, §48).

Щодо суб`єктивного критерію, то немає підстав стверджувати, що судді Верховного Суду: Сакари Н. Ю., Осіяна О. М. виявляють особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. Таких доказів заявником не надано.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Доводи заявника, які обґрунтовані виключно припущеннями і нічим не доведені, зводяться до незгоди із прийнятими суддями судовими рішеннями в цій справі, що відповідно до статті 36 ЦПК України не є підставою для відводу, а є виключно реалізацією суддями своїх процесуальних повноважень, передбачених нормами ЦПК України не свідчать про існування обставин, які викликають сумнів

у неупередженості та об`єктивності суддів.

Крім того Верховний Суд також звертає увагу заявників на те, що учасники справи не можуть використовувати інститут відводу суддів з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення. Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді. Аналогічний висновок викладено в ухвалах Верховного Суду: від 06 листопада 2023 року у справі № 761/6087/22 (провадження № 61-14085ск23), від 24 квітня 2024 року у справі № 444/948/21 (провадження № 61-18311ск23), від 30 квітня 2024 року у справі № 761/6093/22 (провадження № 61-17823св23).

При цьому Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що заявлення завідомо безпідставного відводу є зловживанням процесуальними правами (пункт 1 частини другої статті 44 ЦПК України).

Оскільки обставини, на які посилається представник ОСОБА_1 -

ОСОБА_2 , як на підставу для відводу суддів, не дають підстав для обґрунтованого сумніву в неупередженості та об`єктивності суддів Верховного Суду: Сакари Н. Ю., Осіяна О. М. при розгляді цієї справи, заява про відвід від участі

у розгляді справи суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 -

ОСОБА_2 , про відвід суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: Сакари Н. Ю., Осіяна О. М. від участі у розгляді справи за скаргою приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго» на дії/бездіяльність головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Паливоди Олени Петрівни, заінтересована особа -

ОСОБА_1 , відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник