Справа № 362/1815/25
Провадження № 2-о/362/94/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.10.25 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

з участю секретаря судового засідання - Шмагун М.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Васильківська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просили встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу - свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 від 16 березня 1987 р., виданого комбінатом комунальних підприємств міста Васильків на підставі рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради від 20 січня 1987 р. № 11 на ім`я ОСОБА_3 .

18.03.2025 р. ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

В судове засідання заявник та представник не з`явились, представник надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, заяву підтримала, просили задовольнити.

Представник Васильківської міської ради в судове засідання не з`явився, про розгляд справи судом повідомлений належно, подав заяву в якій не заперечив щодо задоволення заяви.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть.

Після смерті спадкодавці відкрилась спадщина на належне її майно, зокрема на 17/25 часток житлового будинку по АДРЕСА_1 .

У встановленому порядку та строки ОСОБА_1 , яка є донькою спадкодавиці, звернулась до Васильківської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу № 251 щодо майна спадкодавці.

Коли заявниця через деякий час повторно звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу її свідоцтва про право на спадщину на спірний будинок, то нотаріус відмовив її у задоволенні заяви, у зв`язку з чим виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 05 березня 2025 року № 195/02-14.

З огляду на зміст винесеної постанови вбачається, що підставою її винесення стала та обставина, що спадкодавця на час смерті іменувалась прізвищем « ОСОБА_4 », а правовстановлюючий документ на спірний будинок, який пред`явила заявниця, виданий на прізвище « ОСОБА_5 ».

У зв`язку з наведеною обставиною нотаріус зазначив, що «право власності на житловий будинок видано та зареєстровано на ОСОБА_3 після зміни її прізвища на ОСОБА_4 ».

11 вересня 1976 р. спадкодавця зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 в результаті чого заявниці присвоєно прізвище « ОСОБА_4 ».

В судовому засіданні була оглянута спадкової справи № 251/2006 стосовно померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Надані докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у правовідносинах щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документа, відповідають вимогам ст.ст. 77-79 ЦПК України і враховуються судом відповідно до ст. 89 ч.3 ЦПК України.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Передбачено, що суди розглядають справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частиною другою статті 293 та частини другої статті 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно закону вони породжують юридичні наслідки.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в статті 315 ЦПК України.

Виходячи з положень пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як роз`яснено у пункті 12 Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому.

Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб`єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством.

На підставі викладеного суд приходить до переконання, що факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу - свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 від 16 березня 1987 р., виданого комбінатом комунальних підприємств міста Васильків на підставі рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради від 20 січня 1987 р. № 11 на ім`я ОСОБА_3 , підтверджено матеріалами справи в їх сукупності.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи, що спір про право в даній справі відсутній, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу слід задовольнити.

Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 89, 259, 263-265, 315-316, 319, 200 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу - свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 від 16 березня 1987 р., виданого комбінатом комунальних підприємств міста Васильків на підставі рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради від 20 січня 1987 р. № 11 на ім`я ОСОБА_3 .

Судові витрати залишити за заявником.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Л.М.Кравченко