Справа № 589/3810/25
Провадження № 2/589/2145/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 рокум. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Темірова Ч.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

установив:

Короткий зміст позовних вимог.

До суду через систему «Електронний суд» звернувся представник ТОВ «Українські фінансові операції» Дідух Є.О. із позовом та просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором №4644967 від 12.05.2024 грн заборгованості за кредитним договором у сумі 18145,02 грн та судові витрати. Крім того позивачем заявлено вимогу, в порядку ч. 10, 11 ст.265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські фінансові операції».

Вимоги обґрунтовують тим, що 12.05.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» і відповідачкою укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту№4644967, у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до якого, позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 3500,00 грн, строком на 360 днів. Додатковий договір між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачкою укладено 13.05.2024 відповідно до якого остання отримала 500,00 грн. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Українські фінансові операції» уклали договір факторингу №31-1/03/2025 від 31.03.2025, згідно з якого позивач став новим кредитором та отримав право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором №4644967.

Умови кредитного договору ОСОБА_1 не виконувались і утворилась заборгованість на суму 18145,02 грн, яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 3499,97 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 12755,07 грн. нарахованих процентів позивачем - 1889,98 грн.

Позовна вимога позивача щодо застосування ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України мотивована тим що у суду є право, а не обов`язок, зазначити в рішенні про нарахування інфляційних втрат і 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 02.09.2025 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою ТОВ «Українські фінансові операції»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами у справі, у строки передбачені ст. 275 ЦПК України. Клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено та витребувано докази по справі. Визначено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачу вказана ухвала надсилалася рекомендованим поштовим відправленням за зареєстрованою адресою місця проживання. Поштове відправлення повернуте з відміткою «вручено 13.09.2025, підпис особи», що відповідно до п.1 ч. 6 ст. 272 ЦПК України слід вважати днем вручення цього судового рішення. Станом на 26.12.2025 відзив на позов від відповідача до суду не надійшов.

Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходили.

За відсутності таких клопотань, суд, відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 12.05.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір №4644967 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. За взаємною згодою сторони погодили такі умови договору (відповідно до п. 1.2.-1.4. договору): тип кредиту кредит, сума кредиту складає 3000,00 грн.; строк кредиту 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. стандартна процентна ставка становить 2,00%, знижена процентна ставка становить 1,30 %; орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: 172200 грн за стандартною ставкою, 19 200,00 грн за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки. Відповідно до п.2.1. товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної карти) № НОМЕР_1 .

Відповідно до реквізитів Договору №4644967 від 12.05.2024, укладеного між сторонами, відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «96910», зазначив всі свої анкетні дані.

Відповідно до Таблиці обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки, що є Додатком № 1 до договору №4644967 від 12.05.2024, сторонами визначено: дата повернення кредиту (06.05.2025), нараховану суму процентів (15120,00 грн); сума кредиту (3000,00 грн.); разом до оплати (18120,00 грн).

Згідно із паспорту споживчого кредиту, підписаний ОСОБА_1 із використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора 25274 від 12.05.2024, орієнтовна вартість кредиту за стандартною ставкою 19 200,00 грн.

Відповідач підписав паспорт споживчого кредитування електронним підписом одноразовим ідентифікатором 12.05.2024 та підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи з обраних ним умов кредитування. ОСОБА_1 підтвердив отримання ним всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до її потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором.

Судом встановлено, що 13.05.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір до договору №4644967 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 12.05.2024. За взаємною згодою сторони погодили, що відповідач отримає кредит у сумі 500,00 грн. Таким чином до договору № 4644967 внесено зміни, відповідно до яких сума кредиту (загальний розмір) складає: 3 500,00 грн. З урахуванням зміненої суми кредиту за договором (п.п.1.2-1.3. додаткового договору) орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього додаткового договору складає: 1.8.1. за стандартною ставкою складає 22 385,00 грн.

Відповідно до реквізитів додаткового договору від 13.05.2024 до договору №4644967 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 12.05.2024, укладеного між сторонами, відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «41360», зазначив всі свої анкетні дані.

На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів, АТ «Ощадбанк» скерувало до суду інформацію, яка підтверджує що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) в банку емітовано карту №НОМЕР_3 ІВАN НОМЕР_4 . Також надають підтверджуючу інформацію у вигляді виписки, платіжної інструкції від 15.05.2024 за №519 щодо зарахування грошових коштів на вищевказаний рахунок у сумі 3 000,00 грн та платіжної інструкції від 16.05.2024 за №519 щодо зарахування грошових коштів на вищевказаний рахунок у сумі 500,00 грн.

Сума заборгованості за договором №4644967 від 12.05.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 31.03.2025 позичальником по якому є ОСОБА_1 , розрахована первісним кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» в формі поденного розрахунку заборгованості, становить тіло кредита -3499,97,00 грн, проценти за користування - 12755,07 грн, штрафні санкції 1750,00 грн, сума коштів сплачена в рахунок погашення заборгованості 2989,02 грн.

Згідно з наданої копії договору факторингу № 31-1/03/2025 від 31.03.2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Українські фінансові операції» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого право вимоги за договором №4644967 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 12.005.2024, перейшло на користь ТОВ «Українські фінансові операції», що підтверджується наявним в матеріалах справи витягом з реєстру боржників.

Судом установлено, що 01.04.2025 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» своїм листом повідомлено боржників про відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і відповідачу ОСОБА_1 .

З наданого позивачем розрахунку заборгованості убачається, що сума боргу ОСОБА_1 по кредитному договору №4644967 за період з 01.04.2025 по 07.05.2025 становить: сума заборгованості тіла кредиту 3499,97 грн., нарахованих процентів ТОВ «Українські фінансові операції» 1942,13 грн

ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» є фінансовою установою, про що було отримано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК № 1177 від 19.03.2019 року, видане Національною комісією, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг, має ліцензію на діяльність фінансової компанії з надання коштів та банківських металів у кредит, яка була видана Національним банком України від 21.03.2024 року.

Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного зобов`язання, непогашення відповідачем заборгованості за ними, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.

Мотиви та застосовані норми права.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.1 ст.5Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).

У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст.640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно з ст.642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 526, ч.1 ст.527ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч.4 ст.631 ЦК України).

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Підстави виникнення заборгованості за кредитним договором та її розмір підтверджуються відомостями про щоденні нарахування та погашення. Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» підтвердило своє право вимоги за вказаним договором надавши суду належні докази.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином позивач надав докази, чим підтвердив укладення 12.05.2024-13.05.2024 кредитного договору №4644967 та додаткового договору до договору надання коштів на умовах споживчого кредиту укладеного між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за письмово визначеними умовами, погодженими між кредитором та відповідачем. Враховуючи що в графі «Споживач», зазначені всі дані відповідача, а саме: РНОКПП, паспортні дані, інформація про зареєстроване місце проживання, email, контактний номер телефону, отже надані останнім добровільно, а тому сумнівів, що відповідач отримав код одноразового ідентифікатора для підписання кредитного договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором у суду відсутні.

Даючи юридичну оцінку доказам, суд вважає, що відповідачем не спростовано розмір боргу в частині тіла кредиту та нарахованих і несплачених відсотків, не доведено його відсутність або його повне погашення, отже ОСОБА_1 отримала кредитні кошти, але свої зобов`язання по їх поверненню та сплати відсотків належним чином не виконала, а отже зобов`язана повернути позивачу, який набув право вимоги за договором про споживчий кредит № 7804982 від 19.04.2024 року борг в загальному розмірі у сумі 18145,02 грн.

Щодо вимог позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, а також роз`яснення даному органу чи особі, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні трати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування, суд, враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16 жовтня 2024 року у справі № 911/952/22, зазначає таке.

Застосування ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України полягає у продовженні нарахування відсотків поза часовими межами, в яких суд розглянув і вирішив спір по суті позовних вимог. Вони застосовуються лише в тих випадках, коли суд, розглянувши спір по суті, ухвалив рішення про застосування відсотків.

Тобто, можливість нарахування відсотків до моменту виконання рішення суду нерозривно пов`язана із безпосереднім їх застосуванням у рішенні суду (розглядом та задоволенням таких вимог у рішенні суду). Якщо суд не застосував відсотки в рішенні, то не може бути і зазначено про їх нарахування до моменту виконання рішення. І навпаки - якщо суд їх застосує, то у рішенні може зазначатися про нарахування відсотків до моменту виконання рішення.

Отже, оскільки заявлені до стягнення позивачем з відповідача за ч. 2 ст. 625 ЦК України 3% річних та інфляційні втрати, не були предметом судового розгляду і судом не ухвалювалось рішення про їх стягнення за період, що передував ухваленню рішення, а також те, що під час дії воєнного стану, який наразі триває, положення ч. 2 ст. 625 ЦК України не застосовуються до позичальників, які прострочили виконання за кредитними договорами. За таких обставин, в задоволенні цієї частини позовних вимог суд відмовляє, оскільки підстави для стягнення відповідних платежів з відповідача відповідно до ч. 10, 11 ст. 265 ЦК України відсутні.

Що стосується вимог про стягнення судових витрат суд зазначає таке.

Згідно з платіжної інструкції №784 від 08 серпня 2025 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн що розраховано із застосуванням пониженого коефіцієнту 0,8.

Представником позивача Дідух Є.О. заявлено вимогу про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача витрат на правничу допомогу в загальній сумі 10000,00 грн, та надано детальний опис робіт (наданих послуг) № 4644967 від 04.08.2025. Адвокат зазначає суму 1640,00 грн за участь у судових засіданнях, складання та оформлення процесуальних документів (відповідь на відзив, письмові пояснення) в сумі 1640,00 грн, проте такі процесуальні дії адвокатом не вчинялись, а документи до суду не подавались, отже є не підтверджені.

За умовами ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 30 серпня 2023 року у справі № 911/3586/21, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009,пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Звернення до суду з позовами про стягнення заборгованості за кредитним договором носить масовий характер, справа є малозначною в силу вимог закону, та не є складною. З цих підстав суд вважає, що послуги адвокатів за даною категорією справ є стандартними послугами і тому не потребують великих професійних затрат. Витрати на послуги адвоката в розмірі 10000,00 грн. за даною справою є неспівмірними із складністю справи та виконаних адвокатами робіт.

За таких обставин, дотримуючись принципів розумності, пропорційності та справедливості, суд дійшов висновку про необхідність зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача до 3000,00 грн.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст. 5, 13, 15, 525-526, 625-627,634, 638, 1054, 1077 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 89, 95, 141, 259, 263-265, 279, 351-355 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (адреса місцезнаходження: вул. Набережно-Корчуватська, буд.27, приміщення 2, м. Київ, ) суму заборгованості за договором про споживчий кредит №4644967 від 12.05.2024 в розмірі 18145 (вісімнадцять тисяч сто сорок п`ять) гривень 02 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (адреса місцезнаходження: вул. Набережно-Корчуватська, буд.27, приміщення 2, м. Київ, ) суму сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 3000,00 (три тисячі) гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складання повного тексту шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано протягом строку оскарження; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», , адреса місцезнаходження: вул. Набережно-Корчуватська, буд.27, приміщення 2, м. Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Дата складення повного судового рішення 26 грудня 2025 року.

СуддяЧ.М.Теміров