Справа № 930/3084/25
Провадження № 2/930/1636/25
У Х В А Л А

25.12.2025 року м. Немирів

Суддя Немирівського районного суду Вінницької області Науменко С.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів.

Одним із пунктів прохальної частини позову позивачка просила суд забезпечити позовну заяву шляхом накладення арешту на кошти та майно боржника на суму 603 844 грн 80 коп.

Заява мотивована тим, що відповідач несумлінно виконує зобов`язання зі сплати аліментів, та для уникнення можливості відповідача ухилятися від виконання рішення суду позивач вважає за необхідне просити суд забезпечити позовну заяву.

Суд, дослідивши вказану вище заяву, дійшов висновку про повернення її позивачу з наступних підстав.

Статтею 151 ЦПК України чітко визначено вимоги до заяви про забезпечення позову.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою заяви про забезпечення позову сплачується ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Натомість, в порушення вказаної вище вимоги цивільно-процесуального закону заява про забезпечення позову не оплачена судовим збором відповідно до встановленого законом розміру.

Як на підставу для звільнення від сплати судового збору, позивачка посилається на ст.5 Закону України «Про судовий збір», однак, згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Проте вказана норма не звільняє позивачів від сплати судового збору за подачу до суду заяв, клопотань.

Разом з тим, відповідно до п. 6 постанови №10 Пленуму Верховного суду від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», оскільки передбачені Законом № 3674-VI пільги щодо сплати судового збору стосуються лише справи та її руху, то сплата судового збору за подання до суду заяв про забезпечення доказів або позову (підпункт 13 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI) здійснюється на загальних підставах за визначеними ставками незалежно від того, чи звільнені позивачі від сплати судового збору за пред`явлення певних позовів. Проте це не стосується деяких категорій осіб незалежно від виду позову, оскільки Законом № 3674-VI вони взагалі звільнені від сплати судового збору, тобто і за оскарження ухвал суду та за вчинення інших процесуальних дій (зокрема, категорії, визначені у пунктах 8,9,18 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI).

Доказів того, що позивач відноситься до осіб, визначених у п. 8, 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», суду не надано, а отже позивачка, повинна була сплачувати судовий збір за подання до суду заяви про забезпечення позову, у справі про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів.

Таким чином, судом не приймаються аргументи позивачки про звільнення від сплати судового збору за подання вказаної заяви про забезпечення позову, з посиланням на приписи ст. 5 Закону України "Про судовий збір"

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З огляду на викладене та те, що заява про вжиття заходів забезпечення позову, подана без додержання вимог, передбачених ст. 151 ЦПК України, суд дійшов висновку про повернення заяви про забезпечення позову заявнику.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 149, 151-154, 258-261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню до суду із такою заявою після усунення умов, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Копію ухвали надіслати позивачу для відома.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://nm.vn.court.gov.ua/sud0217/.

Суддя: С.М. Науменко