Провадження № 2-з/205/994/25
УХВАЛА

про забезпечення позову

22 грудня 2025 року м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Федотова В.М., ознайомившись із заявою заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради Донецької області про забезпечення позову по цивільній справі за позовом керівника Маріупольської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради Донецької області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, про витребування земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

18.12.2025 року заступником керівника Маріупольської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради Донецької області було подано до суду вищевказану позовну заяву, а також заяву про забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що предметом спору є земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:1599, площею 1,0 га, для ведення особистого селянського господарства на території Покровської сільської ради Мангушського району Донецької області за межами населених пунктів. Зазначає, що згідно матеріалів справи, наказ про надання земельної ділянки у власність відповідача ОСОБА_1 не приймався взагалі. Наказ ГУ Держгеокадастру у Донецькій області № 5489-СГ від 23.10.2019 року приймався, але щодо іншої особи. Таким чином, державою ніколи не приймалося рішення про відчуження земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:1599, а остання вибула з державної власності поза її волею. Підставою забезпечення позову зазначено те, що на даний час відповідач по справі має реальну можливість вільно розпоряджатись спірною земельною ділянкою, що у свою чергу обумовлює вірогідність здійснення повторного її відчуження, зміни її конфігурації (об`єднання, поділу), тощо. Окрім цього, невжиття заходів забезпечення позову в свою чергу може істотно ускладнити та унеможливити ефективний захист або поновлення оспорюваних прав чи інтересів позивача.

Враховуючи викладене, керівник Маріупольської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області звертається до суду із вищевказаною заявою та, з метою забезпечення належного захисту законних прав і охоронюваних інтересів держави, просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 1,0 га, кадастровий номер :05:000:1599, що знаходиться за межами населених пунктів на території Маріупольської міської територіальної громади Маріупольського району Донецької області та заборонити відповідачу ОСОБА_1 та будь-яким суб`єктам реєстраційних дій (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження нерухомого майна, а саме земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :05:000:1599, площею 1,0 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 239.

Ознайомившись із змістом заяви та матеріалами позову, суддя дійшов висновку про її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Виходячи зі змісту ст.ст. 149-151 ЦПК України забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Також, згідно із п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Положеннями ч. 5 ст. 153 ЦПК України передбачено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Положеннями ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що в заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог; дані про особу відповідача; а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно із правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 09.06.2023 року у справі № 37з-23, можливість відповідача в будь-який момент відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Вказана правова позиція викладена також у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 року у справі № 905/448/22.

При розгляді заяви про забезпечення позову суддею встановлено, що предметом позову є витребування у відповідача ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:1599, площею 1,0 га, для ведення особистого селянського господарства на території Маріупольської міської територіальної громади Маріупольського району Донецької області за межами населених пунктів.

Згідно із ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги наявність реального спору між сторонами, а також наявність зв`язку між вказаним заходом забезпечення позову і предметом позову, спосіб забезпечення є співмірним, достатнім, пропорційним та доцільним заходом забезпечення з огляду на зміст заявлених позовних вимог, враховуючи, що невжиття заходів забезпечення позову у разі задоволення позовних вимог може в подальшому унеможливити виконання рішення суду у цій справі, суддя дійшов висновку про задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 157, 260-261, 263, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 1,0 га, кадастровий номер :05:000:1599, що знаходиться за межами населених пунктів на території Маріупольської міської територіальної громади Маріупольського району Донецької області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 239.

Заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та будь-яким суб`єктам реєстраційних дій (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження нерухомого майна, а саме земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :05:000:1599, площею 1,0 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 239.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: Федотова Вікторія Миколаївна

.