Справа № 444/908/24 Головуючий у 1 інстанції: Олещук М. М.
Провадження № 22-ц/811/911/25 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 27 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди,

встановив:

У березні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути із ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 2347 грн. 53 коп. та судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що в період з 30.10.2023 року по 01.11.2023 року її сусід ОСОБА_1 на території її домогосподарства в АДРЕСА_1 , зрізав без її дозволу фруктове дерево (грушу), яке вона вирощувала довгі роки та з якого отримувала плоди.

За даним фактом правопорушення вона зверталась в селищну раду і у відділ поліції, де їй роз`яснено право на звернення до суду з вимогою про відшкодування шкоди.

Зважаючи на вартість знищеного плодового дерева 2348 грн. 53 коп., яку підтверджено довідкою Пустомитівського дочірнього лісогосподарського підприємства ЛГП «Галсільліс», просила стягнути з відповідача завданий їй матеріальний збиток у вказаному розмірі.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 27 січня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 2347 грн. 53 коп.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений при поданні позову до суду судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_1 , просив його скасувати з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що він є особою з другою групою інвалідності і відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях, проте, в порушення вимог закону оскаржуваним рішенням з нього стягнуто судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Окрім того, звертає увагу, що він відрізав лише гілля, яке проникало на його земельну ділянку і яке йому перешкоджало, при цьому, факт прикориневого зрізання фруктового дерева (груші) категорично заперечує.

Вказує, що загальною підставою цивільно-правової відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди, зокрема: протиправна поведінка може виявлятися у прийнятті особою неправомірного рішення або у неправомірній поведінці; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; відповідальність настає лише за доведеності вини заподіювача шкоди.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази винної поведінки відповідача, а саме: протокол про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за зрізання дерева; постанова суду про визнання винним відповідача про вчинення адміністративного правопорушення; показання свідків, які б підтвердили винну поведінку відповідача в період з 30.10.2023 року по 01.11.2023 року тощо.

Зауважує, що долучена позивачкою довідка від 08.01.2024 року, видана Пустомитівським дочірнім підприємством ЛГП «Галсільліс», підтверджує лише суму завданої їй шкоди, однак, в останній, як і в матеріалах справи, відсутні будь-які докази винної поведінки саме відповідача.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 18.11.2025 року, є дата складення повного судового рішення 01.12.2025 року, з урахуванням перебування одного із членів колегії суддів у відпустці у період з 24.11.2025 року по 28.11.2025 року включно.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачу.

Судом встановлено, що 15.11.2023 року позивачці на її звернення Добросинсько-Магерівською сільською радою скеровано акт комісійного огляду присадибної земельної ділянки в АДРЕСА_1 від 13.11.2023 року (а.с.8).

В акті від 13.11.2023 року, який складено комісією відповідно до розпорядження сільського голови Добросинсько-Магерівської сільської ради від 08.11.2023 року №185 у складі: старости Бишківського старостинського округу №4 Бейзик Н.В., головного спеціаліста відділу земельних ресурсів та екології Козак І.М., провідного спеціаліста відділу земельних ресурсів та екології Сідельник Н.В., з метою розгляду звернення ОСОБА_2 від 08.11.2023 року, зазначено, що при виїзді на місцевість, у присутності заявника, проведено огляд присадибної земельної ділянки в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :06:004:0018, яка перебуває у власності ОСОБА_2 . На присадибній ділянці виявлено зрізане дерево породи груша, пеньок (діаметр 19 см) та встановлено, що відстань від огорожі до центру пенька становить 3,52 м. За результатами огляду комісія рекомендувала звертатися до Головного управління Національної поліції у Львівській області для притягнення до відповідальності осіб, які здійснили зрізку дерева (а.с.9).

Позивач зверталася у відділ поліції №2 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області, на що їй надано відповідь про те, що викладені у її зверненні факти щодо зрізання фруктового дерева за адресою: АДРЕСА_1 , громадянином ОСОБА_1 носять цивільно-правовий характер, тому їй рекомендовано звернутися до суду в порядку цивільного судочинства, оскільки відсутні ознаки кримінального правопорушення (а.с.7).

Відповідно до письмових пояснень відповідача ОСОБА_1 від 15.11.2023 року, які ним надавалися капітану поліції Романівка Я.П., про що також стверджує відповідач в апеляційній скарзі, останній зрізав гіляку, що била по шиферу і вікнах будинку, дану грушку він зрізав ножовкою сам. Також у поясненнях зазначено, що між домоволодінням ОСОБА_3 та його будинком виросла грушка дичка, що затінювала їм вікна і гіляки грушки били по даху з шифера і не давали їм спати. Вони просили чоловіка позивачки зрізати грушку, але чоловік казав, що не має часу і зріже дерево на другий рік (а.с.10).

Згідно довідки, яка надана Пустомитівським дочірнім лісогосподарським підприємством ЛГП «Галсільліс» за №4 від 08.01.2024 року про нарахування шкоди, заподіяної гр. ОСОБА_2 через незаконне вирубування дерева груші звичайної, діаметром 19 см, розрахунок проведено Пустомитівським ДЛГП «Галсільліс» згідно постанови Кабінету Міністрів України №665 від 23.07.2008 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», з урахуванням індексів інфляції, починаючи з 01.01.2009 року. Розрахунок проводився згідно поданої заяви ОСОБА_2 , наданих матеріалів фотофіксації та акту комісійного обстеження за розпорядженням сільського голови Добросинсько-Магерівської сільської ради №185 від 08.11.2023 року, сума завданої шкоди складає 2348 грн. 53 коп. (а.с.12).

Таким чином, наведеними вище письмовими доказами, які з урахуванням вимог процесуального закону є належними та допустимими доказами, підтверджено факт зрізання відповідачем ОСОБА_1 фруктового дерева (груші) на присадибній земельній ділянці в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :06:004:0018, яка перебуває у власності позивачки ОСОБА_2 , внаслідок чого їй було завдано майнової шкоди.

Відповідач жодних доказів, які б доводили відсутність його вини у вчиненому, суду не надав.

Таким чином, ураховуючи наведені вище норми ЦК України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність факту заподіяння позивачу майнової шкоди, завданої зрізанням фруктового дерева (груші), внаслідок протиправних дій відповідача, з його вини.

У зв`язку з цим, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що відповідача не було притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки відповідач вчинив описані в позовній заяві дії на чужій земельній ділянці без дозволу власника та/або рішення уповноваженого органу, відтак, діяв протиправно.

При цьому, правильно вирішивши спір по суті, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права в частині розподілу судових витрат.

Так, зокрема, п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю І та ІІ груп.

З наданих апеляційному суду письмових доказів встановлено, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, яка призначена йому безтерміново (а.с.75), тому він звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

З урахуванням наведеного та вимог статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог позивачки в повному обсязі, понесені нею судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1211 грн. 20 коп. підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, оскаржуване рішення в частині розподілу судових витрат підлягає зміні, а апеляційна скарга відповідача частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 27 січня 2025 року в частині розподілу судових витрат змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення в такій редакції:

«Компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1211 гривень 20 копійок.».

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 01 грудня 2025 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич