Справа № 589/3015/25
Провадження № 2/589/1877/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 рокум. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Темірова Ч.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

установив:

Короткий зміст позовних вимог.

Представник позивача Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (далі- позивач) звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі- відповідач), в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача загальну суму заборгованості 40498,84 грн, по кредитному договору № 401 від 26.09.2018 та кредитному договору № від 31.01.2023, й судові витрати.

Позов мотивує тим, що 26.09.2018 між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 401 шляхом приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб), за яким позичальнику видано кредит у сумі 17468.05 грн, в подальшому 31.01.2023 між сторонами укладено договір № - 12054,7 на суму 10464,73 грн. Відповідачка не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідачки перед позивачем станом на 09.04.2025 склала: по кредитному договору № від 31.01.2023 12054,70 грн та кредитному договору № 401 від 26.09.2018 28444,14 грн.

Позивач направив письмові вимоги (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 22 липня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Визначено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачу вказана ухвала надсилалася рекомендованим поштовим відправленням за зареєстрованою адресою місця проживання. Поштове відправлення повернуте з відміткою «вручено 01.08.2025, підпис особи», що відповідно до п.1 ч. 6 ст. 272 ЦПК України слід вважати днем вручення цього судового рішення. Станом на 24.12.2025 відзив на позов від відповідача до суду не надійшов.

Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходили.

За відсутності таких клопотань, суд, відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення, враховуючи такі обставини.

Встановлені судом фактичні обставини, та зміст спірних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 26.09.2018 ОСОБА_2 звернулась до ПАТ «ПУМБ» із заявою №401 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до умов кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем, зокрема, заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №401 від 26.09.2018, сторони погодили, що позичальник зобов`язується відкрити кредитний ліміт для відповідачки в у розмірі 5994,00 грн, а остання буде сплачувати погоджену суму процентів та комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Ці умови були узгоджені позичальником шляхом підписання відповідних документів.

Додатком до вказаного кредиту є паспорт споживчого кредиту в якому визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, а саме: розмір кредитної лінії 5994,00 грн, строк кредитування 12 місяців до 30.09.2019, процентна ставка в розмірі 47,68 %, загальні витрати по кредиту 1493,97 грн.

Відповідно до заяви № на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернулась до АТ «ПУМБ» з метою отримання споживчого кредиту в сумі 10 464,73 грн, в т.ч. з метою погашення заборгованості 10 464,73 грн, строк кредитування визначено на 36 місяців. Пунктом дев`ятим цього договору визначено спосіб надання споживчого кредиту на загальні споживчі цілі: банківський переказ (за реквізитами зазначеними у п.10), а саме: заборгованість: кредитор - АТ «ПУМБ», основний договір -, сума заборгованості - 10464,73 грн, реквізити для погашення - 7941. Підписуючи цю заяву, відповідачка уповноважила банк здійснити переказ суми споживчого кредиту з цільовим призначенням на погашення заборгованості за реквізитами, зазначеними в п. 10 цієї заяви. За вказаною заявою погоджено графік платежів, за яким загальна вартість кредиту 15 740,47 грн.

Аналогічна інформація міститься і в паспорті споживчого кредиту який підписано 31.01.2023 ОСОБА_1 із застосуванням ОТР-паролю.

До матеріалів справи долучено копію паспорта та код РНОКПП на ім`я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Особиста інформація збігається з інформацією договору який укладено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як убачається із платіжної інструкції № ТR.62498728.82409.25578 від 31.01.2023, на підставі вказаної вище заяви АТ «ПУМБ» перерахувало 10 464,73 грн. Призначення платежу: надання кредитних коштів за договором № від 31/01/2023 за позикою ОСОБА_1 .

Згідно з випискою по особовому рахунку № НОМЕР_2 відкритий на ОСОБА_1 також підтверджується перерахування 11.11.2018 коштів на суму 5820,47 грн за договором № 401 від 26.09.2018.

Випискою по особовому рахунку підтверджується перерахування 31.01.2023 кредитних коштів на суму 10 464,73 грн за договором № від 31.01.2023 за позикою ОСОБА_1 .

У зв`язку з невиконанням умов кредитування за кредитним договором № 401 від 26.09.2018 за ОСОБА_3 станом на 09.04.2025 р. (включно) рахується заборгованість в розмірі 28 444,14 грн. в тому числі: заборгованість за сумою кредиту становить 16 884,94 гривень; заборгованість за відсотками становить 11 559,20 гривень.

Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору № від 31.01.2023 за ОСОБА_3 станом на 09.04.2025 р. (включно) рахується заборгованість в розмірі 12 054,70 грн, заборгованість по сумі кредиту - 9 879.98 грн, заборгованість по процентам 1,58 грн, заборгованість по комісії - 2 173,14 грн.

Про необхідність погасити наявну заборгованість «ПУМБ» повідомляло відповідача шляхом направлення йому відповідної вимоги (повідомлення).

Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитних договорів, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за цими договорами, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.

Мотиви та застосовані норми права.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Приписами ст.525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Статтею 3 ЗУ «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Як установлено судом, ОСОБА_1 зверталась до АТ (ПАТ) «ПУМБ» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим її було ознайомлено із основними умовами кредитування, порядком надання та повернення кредиту в АТ «ПУМБ», що підтверджується паспортами споживчого кредитування, які підписані відповідачем. Ознайомившись із умовами кредитування, остання підписала заяви на приєднання до договорів комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в яких визначені основні погоджені сторонами умови кредитування/ререфінансування, що підтверджує виникнення кредитних правовідносин між ними на визначених у заявах умовах.

Отже АТ «ПУМБ» свій обов`язок за кредитним договором № 401 від 26.09.2018 та № від 31.01.2023 виконало, кошти на рахунок відповідачки у погодженому розмірі зараховані, натомість, ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань не виконала, у зв`язку з чим у неї за вказаними договорами виникла заборгованість у загальному розмірі по тілу кредиту 26764,92 грн.

Частиною першою ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною першою ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Наданий позивачем розрахунок підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний опис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, кількість днів, за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових зазначеної заборгованості за кредитом.

Вказана позиція прослідковується у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15-ц, а саме вказується на те, що наданий банком розрахунок заборгованості с належним та допустимим доказом в розумінні статей 77, 78 ЦПК України.

Окрім того, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитними договорами відповідачка на виконання умов цих договорів здійснював часткову оплату, чим вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договорами комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Відповідач не спростувала належними засобами доказування наявності заборгованості за кредитними договорами перед позивачем у розмірі 11559,20 грн та 1,58 грн, які є складовими частинами загальних сум заборгованості у виді несплачених процентів за користування кредитними коштами, будь-якого контррозрахунку в цій частині він суду не надала.

Враховуючи, що фактично перераховані та використані за цільовим призначенням кошти в добровільному порядку відповідачем позивачу не повернуті, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором № 401 від 26.09.2018 та № від 31.01.2023 на загальну суму 38325,70 грн, з яких: 26764,92 грн - заборгованість за тілом кредиту; 11560,78 грн - заборгованість за процентами.

Щодо нарахованої суми заборгованості по комісії за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № від 31.01.2023 в розмірі 2173,14 грн, то суд зазначає таке.

Як визначено у вказаній вище заяві, за обслуговування кредитної заборгованості визначено комісію в розмір 1,4 %. При цьому в заяві не зазначено конкретного переліку послуг кредитодався, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачу, та за які встановлена щомісячна комісія.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 у справі № 204/224/21 дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".

Згідно з п. 5 кредитного договору № встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування".

Враховуючи наведене, суд уважає, що положення кредитного договору № , укладеного між сторонами про зобов`язання позичальника сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,4 % щомісячно є нікчемними. Відтак, нарахування позивачем у даній справі заборгованості по комісії на суму 2173,14 грн є безпідставним.

Відтак, вирішуючи спір між сторонами щодо неналежного виконання умов кредитного договору у виді заяви № на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 26.09.2018 та заяви № від 31.01.2023, обґрунтованості позовної вимоги про стягнення заборгованості за ними з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», суд надав об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу позивача на момент звернення до суду, а також визначив чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача, дійшов висновку про доведеність позивачем належними та допустимими доказами неналежного виконання умов договору з боку відповідача, як наслідок, наявність порушеного права, що є підставою для прийняття судового рішення про задоволення позову частково.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно з платіжної інструкції № 70 від 23 червня 2025 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень із застосуванням пониженого коефіцієнту 0,8.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2292,42 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 5, 13, 76 - 81, 133, 141, 265, 354 ЦПК України, ст. 11, 15, 16, 509, 514, 516, 524, 526, 530, 549, 610, 611, 625, 626, 629, 631, 1048, 1049, 1050, 1054, 1077, 1082 ЦК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП:НОМЕР_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 )на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (; адреса місцезнаходження: вул. Андріївська, буд.4, м. Київ) заборгованість за договором № 401 від 26.09.2018 та договором № від 31.01.2023 в сумі 38325 (тридцять вісім тисяч триста двадцять п`ять) гривень 70 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП:НОМЕР_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 )на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (; адреса місцезнаходження: вул. Андріївська, буд.4, м. Київ) суму сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 2292 (дві тисячі двісті дев`яносто дві) гривні 42 копійки у відсотковому співвідношенні задоволених позовних вимог.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складання повного тексту шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано протягом строку оскарження; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», ; адреса місцезнаходження: вул. Андріївська, буд.4, м. Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП:НОМЕР_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Дата складення повного судового рішення 24 грудня 2025 року.

СуддяЧ.М.Теміров