УХВАЛА

24 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 2218/9558/2012

провадження № 61-15785ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 червня

2025 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 14 жовтня

2025 року за поданням головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Перепелюк Олени Петрівни про заміну сторони у виконавчому провадженні, стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент»,

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 листопада 2012 року позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість по кредитному договору в сумі 7 857,67 доларів США та судовий збір в сумі по 322,17 грн з кожного.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 22 грудня 2020 року замінено стягувача у виконавчому проваджені з

ПАТ КБ «Надра» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (далі - ТОВ «Брайт Інвестмент»).

У травні 2025 року головний державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Перепелюк О. П. (далі -державний виконавець)звернулася до суду з поданням про заміну боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .

Подання обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 боржник ОСОБА_2 помер, а спадкоємцем померлого є його син ОСОБА_1 , у зв`язку з чим наявні підстави для процесуального правонаступництва.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 25 червня 2025 року, залишеною без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 14 жовтня 2025 року, подання державного виконавця задоволено.

Замінено боржника ОСОБА_2 на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо виконання виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі

№ 2/2218/4345/2012 про стягнення заборгованості із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» за кредитним договором № 17/112005/840-К/245 у розмірі 7 857,67 доларів США.

11 листопада 2025 року через підсистему Електронний Суд ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 червня 2025 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 14 жовтня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 01 грудня 2025 року (провадження

№ 61-14136ск25) касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана

ОСОБА_4 , повернуто особі, яка її подала.

11 грудня 2025 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 червня

2025 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 14 жовтня

2025 року, які просить скасувати, ухваливши нове судове рішення про відмову у задоволенні подання державного виконавця.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд здійснив заміну боржника, не визначивши його відповідальність в межах вартості спадкового майна, чим фактично поклав на ОСОБА_1 заборгованість, яка може перевищувати вартість успадкованого майна. При цьому суд не перевірив та не встановив наявності та вартості спадкового майна, обмежившись лише інформацією про факт прийняття ОСОБА_1 спадщини за заповітом. Заявник також звертає увагу, що його не було належним чином повідомлено про розгляд справи в суді першої інстанції, а заміна боржника відбулась передчасно, оскільки не доведено факт належної та достатньої спадкової маси, за рахунок якої має здійснюватися задоволення вимог кредитора.

В касаційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивовано тим, що вперше касаційну скаргу було подано в межах строку на касаційне оскарження, проте ухвалою Верховного Суду

від 01 грудня 2025 року скаргу повернуто. Усунувши недоліки касаційної скарги, заявником була невідкладно подана повторна скарга.

Проаналізувавши наведені заявником обставини, а також враховуючи, що вперше касаційну скаргу було подано в межах строку на касаційне оскарження, заявник без зволікання повторно подав касаційну скаргу та усунув недоліки, які стали підставою для повернення скарги, колегія суддів вважає, що сукупність вказаних обставин дає підстави для поновлення строку на касаційне оскарження відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України.

Водночас, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до положень статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» в разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України, з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку норми статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з нормами статті 55 ЦПК України.

Відповідно до положень статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 жовтня 2023 року в справі № 523/2357/20 залишаючи без змін судові рішення про заміну боржника, який помер, його правонаступниками - спадкоємцями, які прийняли спадщину, дійшла висновку, що Закон України «Про виконавче провадження» передбачає обов`язок державного виконавця вирішити питання про залучення правонаступників сторони виконавчого провадження, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

На підставі норм Закону України «Про виконавче провадження» та статей 1216, 1218, 1282 ЦК України Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 2-2697/11 (провадження № 61-28147сво18) дійшов висновку, що в разі смерті боржника за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні.

У цій постанові Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду виходив з того, що «обов`язок спадкодавця щодо сплати заборгованості за договором позики, присудженої судом кредиторові із спадкодавця за його життя, не припинився внаслідок смерті боржника і перейшов до його спадкоємців… Встановивши, що спадкоємець відповідно до порядку, визначеного нормами ЦК України, прийняв спадщину, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для заміни сторони виконавчого провадження боржника його правонаступником».

Згідно із частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (частина перша статті 1297 ЦК України).

У розглядуваній справі встановлено, що рішенням суду, яке набрало законної сили, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором в розмірі 7 857,67 доларів США, а на виконанні Першого ВДВС у м. Хмельницькому ЦМУ МЮ (м. Київ) перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 із виконання вказаного рішення суду щодо боржника ОСОБА_2 .

Стягувача у виконавчому провадженні судовим рішенням, яке набрало законної сили, замінено на ТОВ «Брайт Інвестмент».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 29 жовтня 2024 року, яка набрала законної сили, дії державного виконавця щодо закриття виконавчого провадження у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 визнано неправомірними та зобов`язано відновити виконавче провадження

№ НОМЕР_1.

З інформації, наданої приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Бережною Л. П., суди встановили, що спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , є його син ОСОБА_1 . Свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

Доводи заявника про те, що суди не встановили наявності спадкового майна, суперечать поведінці самого ОСОБА_1 , який у січні 2024 року звертався до суду у розглядуваній справі (провадження № 4-с/686/20/24) зі скаргою на дії державного виконавця щодо накладення в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1 арешту на майно його батька ОСОБА_2 , а потім у серпні

2024 року із позовом про звільнення цього майна з-під арешту (справа

№ 686/21441/24).

Верховний Суд не заперечує, що відповідальність ОСОБА_1 , в силу положень статті 1282 ЦК України, обмежена вартістю майна, одержаного ним у спадщину після смерті батька, однак наразі заявник не надав доказів того, що вартість цього майна менша ніж розмір боргу в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Водночас, у разі незгоди з діями чи рішеннями державного виконавця,

ОСОБА_1 має право оскаржити їх до суду в передбаченому ЦПК України порядку.

Апеляційний суд, переглядаючи ухвалу суду першої інстанції, спростував доводи заявника щодо не повідомлення його про розгляд справи.

Крім того заявник скористався своїм правом на подання апеляційної скарги.

Колегія суддів встановила, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування судами норм права при вирішенні питання про заміну боржника у виконавчому провадженні є очевидним та не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 388, 389, 394, 406 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 25 червня 2025 року та постанови Хмельницького апеляційного суду

від 14 жовтня 2025 року у справі № 2218/9558/2012.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 червня 2025 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 14 жовтня 2025 року у справі

№ 2218/9558/2012.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников