Справа № 346/4928/15-ц
Провадження № 2/346/17/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді: Махно Н.В.

з участю: секретаря: Гжибовського А.А.

представника позивачів: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , третя особа на стороні відповідача ОСОБА_7 , про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_6 , третя особа на стороні відповідача ОСОБА_7 , про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації права власності. Даний позов мотивують тим, що ОСОБА_3 , є співвласником майна колишньої спілки селян "Україна" смт. Отинія, Коломийського району, Івано-Франківської області, що підтверджується свідоцтвом (майновим сертифікатом) виданим Отинійською селищною радою на суму 2687 грн. (свідоцтво №008389 від 25.02.2003р.). Також зазначають, що ОСОБА_4 , є співвласником майна колишньої спілки селян "Україна" смт. Отинія, Коломийського району, Івано-Франківської області, що підтверджується свідоцтвом (майновим сертифікатом) виданим Отинійською селищною радою на суму 1488 грн. (свідоцтво від 12.02.2003 р.). Також зазначають, що ОСОБА_5 , є співвласником майна колишньої спілки селян "Україна" смт. Отинія, Коломийського району, Івано-Франківської області, що підтверджується свідоцтвом (майновим сертифікатом) виданим Отинійською селищною радою на суму 8569 грн. (свідоцтво від 12.02.2003р.). Вказують, що загальними зборами співвласників майна колишньої спілки селян "Україна" смт. Отинія, Коломийського району, Івано-Франківської області 11.08.2002 року було уточнено списки пайовиків та розмір майнового паю кожного пайовика, задтверджено акт розрахунку пайового фонду, в тому числі вартість основних засобів, активів та пасивів майна пайового фонду спілки селян. Вказують, що рішенням зборів було уповноважено комісію по врегулюванню і реформуванню майнових відносин між пайовиками спілки селян "Україна" провести врегулювання майнових відносин між пайовиками і новоутвореними юридичними структурами з наступним затвердженням на зборах власників, що підтверджується копією протоколу загальних зборів пайовиків колишньої спілки селян "Україна" смт. Отинія, Коломийського району, Івано-Франківської області 11.08.2002 року. Зазначають, що 25.02.2004 року комісія по реформуванню і врегулюванню майнових відносин між пайовиками спілки селян "Україна" на своєму засіданні прийняла рішення про задоволення заяви групи співвласників майнових паїв та виділення їм, в числі інших власників майнових паїв, серед іншого нерухомого майна, нежитлового приміщення (зерноскладу), 1981 року введення в експлуатацію, інвентарний номер 283, балансовою вартістю 155000 грн., що підтверджується копією протоколу №14 засідання комісії по реформуванню і врегулюванню майнових відносин між пайовиками спілки селян "Україна" від 25.02.2004р. Вказують, що 25.03.2004 року між власниками майнових паїв та ПСП "Сузіря" був укладений договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності та договір оренди основних засобів, належних співвласникам господарству строкм на 10 років. Вказують, що дане підтверджується копією договору про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності від 25.03.2004р. під №1.1 вказаний зерносклад 1981 року введення в експуатацію, інвентарний номер 283, балансовою вартістю 155000 грн. Вказують, що згідно п.3.3 цього договору при продажі частки в майні інші співвласники мають право купівлі частки, що продається співвласником, по ціні, за якою вона продається, і інших рівних умов, крім випадку продажу з прилюдних торгів. Вказують, що на обгородженій території зерноскладу знаходиться і інше майно співвласників, в тому числі те, що перераховане в додатку до договору про спільне володіння між співвласниками та ПСП "Сузіря" від 25.03.2004 року. Вказують, до вищевказаного майна, що є їхньою спільною частковою власністю вони доступу не мають і не можуть ним володіти, користуватися та розпоряджатися. Вказують, що згідно з інформаці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек , Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна від 16.01.2024 № 362055936 власником нежитлової будівлі (зерносклад), загальною площею 1561, 1 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 ч, є відповідач ОСОБА_6 . Позивачі просять суд витребувати від відповідача ОСОБА_6 шляхом передачі власникам майнових паїв в особі голови комітету громадян - співласників майнових паїв, визначених в результаті паювання майна спілки селян Україна" Цібій Н.В., нежитлової будівлі - зерноскладу, яка знаходиться в АДРЕСА_1 на неприватизованій земельній ділянці площею 0,3189 га, кадастровий номер :01:003:0425, загальною площею 1561,1 кв.м. Також просять скасувати державну реєстрацію права власності за відповідачем ОСОБА_6 на вищевкзану нежитлову будівлю - зерносклад, яка знаходиться в АДРЕСА_1 на неприватизованій земельній ділянці площею 0,3189 га, кадастровий номер :01:003:0425, загальною площею 1561,1 кв.м. також просять стягнути судові витрати.

У судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1 , просив суд задоволити позов в повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_8 , адвокат Халус А.Г., просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що у позові слід відмовити повністю, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 , має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства с/с "Україна", що підтверджується свідоцтвом (майновим сертифікатом) виданим їй Отинійською селищною радою. Також встановлено, що позивач ОСОБА_4 , має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства с/с "Україна", дана обставина підтверджується свідоцтвом (майновим сертифікатом) виданим на його ім`я Отинійською селищною радою. Також встановлено, що позивач ОСОБА_5 , має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства с/с "Україна", дана обставина підтверджується свідоцтвом (майновим сертифікатом) виданим на його ім`я Отинійською селищною радою. Копії свідоцтв (майнових сертифікатів) містяться в матеріалах справи. Встановлено, що загальними зборами співвласників майна колишньої спілки селян "Україна" смт. Отинія, Коломийського району, Івано-Франківської області 11.08.2002 року було уточнено списки пайовиків та розмір майнового паю кожного пайовика, задтверджено акт розрахунку пайового фонду, в тому числі вартість основних засобів, активів та пасивів майна пайового фонду спілки селян (т.1 а.с.14-22). Встановлено, що рішенням зборів було уповноважено комісію по врегулюванню і реформуванню майнових відносин між пайовиками спілки селян "Україна" провести врегулювання майнових відносин між пайовиками і новоутвореними юридичними структурами з наступним затвердженням на зборах власників, що підтверджується копією протоколу загальних зборів пайовиків колишньої спілки селян "Україна" смт. Отинія, Коломийського району, Івано-Франківської області 11.08.2002 року. Встановлено, що 25.02.2004 року комісія по реформуванню і врегулюванню майнових відносин між пайовиками спілки селян "Україна" на своєму засіданні прийняла рішення про задоволення заяви групи співвласників майнових паїв та виділення в числі інших власників майнових паїв, серед іншого нерухомого майна, нежитлового приміщення (зерноскладу), 1981 року введення в експлуатацію, інвентарний номер 283, балансовою вартістю 155000 грн., що підтверджується копією протоколу № 14 засідання комісії по реформуванню і врегулюванню майнових відносин між пайовиками спілки селян "Україна" від 25.02.2004 р (т.1 а.с. 23-26). Встановлено й те, що 25.03.2004 року між власниками майнових паїв та ПСП "Сузіря" був укладений договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном , що знаходиться у спільній частковій власності та договір оренди основних засобів, належних співвласникам господарству строком на 10 років, дане підтверджується копією договору про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності від 25.03.2004 р. під №1.1 вказаний зерносклад 1981 року введення в експуатацію, інвентарний номер 283, балансовою вартістю 155000 грн. Встановлено, що згідно п.3.3 цього договору при продажі частки в майні інші співвласники мають право привілеєвої купівлі частки, що продається співвласником, по ціні, за якою вона продається, і інших рівних умов, крім випадку продажу з прилюдних торгів (т.1 а.с. 27-29). Встановлено, що згідно з інформаці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек , Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна від 16.01.2024 № 362055936 власником нежитлової будівлі (зерносклад), загальною площею 1561, 1 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 ч, є відповідач ОСОБА_6 .

Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Питання про виділення майнових паїв в натурі врегульовано Цивільним кодексом України, Законом України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", Указом Президента України "Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки" від 29.01.2001 року № 62/2009, постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2001 року № 177 "Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки", Порядком розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств", затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14.03.2001 року № 62 (далі - Порядок), Рекомендаціями щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженими наказом Міністерства аграрної політики України від 20.05.2008 року № 315 (далі - Рекомендації).

Згідно із ст.7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - у частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння і користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно із ч.4 ст.364 ЦК України договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2001 року № 177 затверджено Методику уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих (далі - Методика) і Типове положення про комісію з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки (далі Положення, Типове положення).

У пункті 3 цього Положення зазначено, що основним завданням комісії з вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектора економіки ) є уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів підприємства, а саме реорганізованих, де не завершено процес паювання майна і не здійснено належного оформлення та реалізації цих прав відповідно до законодавства.

Пунктами 4, Типового положення визначені права цієї комісії, які зводяться до проведення розрахунків щодо пайового майна, визначення структури пайового фонду тощо. Інші права та завдання комісії визначені у пунктах 4, 5 даного Положення, серед яких відсутні повноваження щодо виділення в натурі певного майна членам підприємства та передання його згідно з актом прийому-передачі. Такі ж права відсутні і у голови, членів та секретаря даної комісії.

Згідно з підпунктом 10 пункту 4 Типового положення комісія вносить пропозиції щодо виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об`єктів із складу майна реорганізованого підприємства та передачі їх у спільну власність.

Рішення комісії оформляються протоколом, що підписується головою і секретарем комісії, а затверджується зборами співвласників у порядку, встановленому співвласниками (п. 15 Типового положення).

Отже, до повноважень комісії належить внесення на розгляд зборів співвласників пропозиції щодо виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об`єктів зі складу майна реорганізованого підприємства.

Пунктами 8-10 вище вказаного Порядку передбачено, що кожен із співвласників має право скористатися своїм майновим паєм в один із таких способів, серед яких отримати свій майновий пай у натурі індивідуально чи разом із членами своєї сім`ї і використати його на свій розсуд. Виділення із складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників. З метою реалізації права власності громадян на майнові паї комісія приймає від власників майна заяви на ім`я керівника підприємства-правонаступника (користувача майна) про способи використання належних їм майнових паїв у відповідності до пункту 8 цього Положення; готує для розгляду на загальних зборах переліки майна для виділення майнових паїв особам, які виявили бажання отримати свої паї в індивідуальну власність; визначає користувачів пайового фонду майна реорганізованого підприємства, до яких перейшли зобов`язання з виділення майнових паїв співвласникам. Підставою для визначення користувача є: акти приймання-передавання майна при реорганізації КСП, роздільні (передавальні) баланси, інвентаризаційні описи або встановлений факт використання майна пайового фонду.

Пунктом 12 цього Порядку визначено, що збори співвласників після розгляду пропозицій комісії щодо визначення розмірів майнових паїв затверджують результати розподілу майна пайового фонду та переліки майна, яке виділяється для виділення майнових паїв особам, які виявили бажання отримати свої паї в індивідуальну власність. Виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводиться підприємством - користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/6211/14 зазначається, що розглядаючи справи щодо застосування положень ст.388 ЦК України у поєднанні з положеннями статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суди повинні самостійно, з урахуванням усіх встановлених обставин справи дійти висновку про наявність підстав для втручання у мирне володіння майном особи, що набула це майно за відплатним договором, виходячи з принципів мирного володіння майном, а також надати оцінку тягаря, покладеного на цю особу таким втручанням.

Такими обставинами можуть бути, зокрема, підстави та процедури набуття майна добросовісним набувачем, порівняльна вартість цього майна з майновим станом особи, спрямованість волевиявлення учасників правовідносин та їх фактичні наміри щодо цього майна тощо.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 461/12525/15-ц.

Виходячи з цих обставин, одного з основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності, суд приходить до висновку про недоведеність позивачами заявлених ним вимог та відсутності підстав для їх задоволення.

Суд при цьому також враховує, що відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Судом встановлено, що позивачі не дотримались встановленого порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств. Також позивачі не мають Акту-приймання передачі нерухомого майна (нежитлової будівлі зерноскладу) та погашених Свідоцтв про право власності на майнові паї, не мають і доказів здійснення державної реєстрації правовстановлюючих документів, виділеного в натурі майнового паю. Окрім того, позивачі не здійснили державної реєстрації виділеної в натурі нерухомості й не довели свого права спільної часткової власності на спірне нерухоме майно- нежитловому будівлю зерноскладу. Також у справі немає доказів волевиявлення усіх співвласників майнових прав, спрямованого на витребування спірного нерухомого майна, також позивачі не мають доручень від інших осіб - пайовиків спілки селян "Україна", що передали свої паї ПСП "Сузір`я", якими б підтверджували повноваження на представництво інтересів таких осіб - пайовиків. Тому суд приходить до висновку, що оскільки у позивачів відсутні докази зареєстрованого права власності за ними на вказане нерухоме майно, що вказує на те, що позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволенню. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для витребування у відповідача майна і скасування державної реєстрації. Тому в задоволенні даного позову слід відмовити повністю саме у зв`язку з безпідставністю позовних вимог. Відповідно до частини 9, 10 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням суду. Оскільки з у задоволенні позову відмовлено повністю, суд вважає наявними підстави для скасування заходу забезпечення позову, застосовані ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 жовтня 2015 року у справі № 346/4928/15-ц, тому слід скасувати арешт накладений на нежитлову будівлю ( зерносклад), загальною площею 1561,1 кв.м., матеріал стін цегла, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на неприватизованій земельній ділянці площею 0,3189 га, призначеній для обслуговування зерноскладу, кадастровий номер: :01:003:0425. На підставі наведеного, керуючись ст.ст.158, 263-265, 268, 352-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , третя особа на стороні відповідача ОСОБА_7 , про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації права власності, - відмовити повністю.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 жовтня 2015 року у справі № 346/4928/15-ц. Скасувати арешт накладений на нежитлову будівлю ( зерносклад), загальною площею 1561,1 кв.м., матеріал стін цегла, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на неприватизованій земельній ділянці площею 0,3189 га, призначеній для обслуговування зерноскладу, кадастровий номер: :01:003:0425.

Заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили цим рішенням суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 22.12.2025 року.

Суддя: Махно Н. В.