Справа № 698/742/25
Провадження № 2/698/393/25
УХВАЛА

17 грудня 2025 р. Калинопільський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Лазаренка В.В.,

при секретарі судових засідань Триліс Я.О.,

розглянувши клопотання представника позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» Усенка М.І. про поновлення процесуального строку для виконання ухвали суду від 13.11.2025 року про витребування доказів у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 02.09.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 13.11.2025 року задоволено клопотання відповідача та витребувано в якості доказів від позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» оригінали електронних доказів, копії яких долучені до матеріалів справи, а саме: електронний варіант письмового доказу договору про споживчий кредит № 4176897 від 23.03.2021 року, укладеного між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 ; паспорту споживчого кредиту № 4176897 від 23.03.2021 року; письмової довідки ТОВ «МІЛОАН» вих. № б/н від 12.06.2025 року; Анкета-заява на кредит № 4176897 від 23.03.2021 року; платіжне доручення № 42200287 від 18.05.2021 року; відомості про щоденні нарахування та погашення; договір про відступлення права вимоги № 73-МЛ від 02.07.2021 року; реєстр боржників до договору про відступлення права вимоги № 73-МЛ від 02.07.2021 року; платіжна інструкцію на оплату придбання (відступлення прав) вимоги згідно п. 7.1 договору про відступлення права вимоги № 73-МЛ від 02.07.2021 року.

Вказана ухвала суду отримана представником позивача 14.11.2025 року, що підтверджується інформацією з підсистеми ЄСПС «Електронний суд».

Строк виконання ухвали встановлено 15 днів, тобто до 01.12.2025 року.

09.12.2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача до суду надійшло клопотання про поновлення процесуального строку, встановленого судом, для подання заяви про виконання ухвали суду. Клопотання мотивоване тим, що у зв`язку з постійними повітряними тривогами, які продовжуються з початку 2025 року, виникла необхідність постійно прямувати до укриття задля збереження життя працівників, що ускладнює процес виконання роботи. Оскільки офіс працівників перебуває під постійним впливом зовнішніх факторів пов`язаних з повномасштабним вторгненням, то це повинно враховуватися при вирішенні поважності причин пропуску строку на подачу витребуваних судом доказів у цій справі.

За змістом ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до вимог ч.ч. 4,5 ст. 127 ЦПК України одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

За загальним правилом метою встановлення строків є надання визначеності у реалізації суб`єктами правовідносин своїх прав та обов`язків. З настанням або закінченням відповідного строку пов`язане виникнення, зміна чи припинення правовідносин.

Строк як відрізок часу обмежує дію суб`єктивних прав та обов`язків. Водночас процесуальний строк - це встановлений законом або визначений судом проміжок часу, протягом якого суд або учасники судового процесу мають право або зобов`язані вчинити певну процесуальну дію чи сукупність таких дій.

Процесуальні строки мають свою специфіку: по-перше, вони завжди мають імперативний характер; по-друге, процесуально-правові строки встановлюються для здійснення тих або інших процесуальних дій; по-третє, вони мають забезпечувати оперативність та ефективність здійснення правосуддя і сприяти дисциплінуючому впливові на учасників процесу.

Отже, запровадження строку, у межах якого особа може звернутися до суду, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності та забезпечення здійснення судових процедур у межах розумних строків.

У низці рішень ЄСПЛ принцип правової визначеності трактується у контексті дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий, лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справи «Рябих проти Росії», пункти 51, 52, «Брумареску проти Румунії», пункт 61).

Отже, встановлення строків звернення до суду із заявою чи скаргою у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для учасників справи того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте судом рішення або здійснена дія не підлягатимуть скасуванню.

Обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформував практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, також строків апеляційного та касаційного оскарження судових рішень, а поновлення пропущеного строку допускається лише у випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.

Зокрема, ЄСПЛ у справах «Світлана Науменко проти України», «Трегубенко проти України», «Праведна проти Росії», «Желтяков проти України» зазначає, що у випадках перегляду судових рішень як у порядку нагляду, так і у зв`язку з нововиявленими обставинами національним судам необхідно забезпечувати дотримання учасниками справи встановлених строків та не допускати того, щоб за допомогою таких процесуальних механізмів, як продовження строку на оскарження, було порушено принцип правової визначеності.

Загалом згідно з практикою ЄСПЛ при застосуванні процедурних правил варто уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом, та порушення принципу правової визначеності (справи «Волчлі проти Франції», «ТОВ «Фріда» проти України»).

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що стороною позивача не було надано суду доказів поважності пропуску строку на подання витребуваних доказів, вимоги ч. 4 ст. 127 ЦПК України не виконані, суд, з метою забезпечення змагальності сторін та рівних прав учасників справи щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, що встановлено статтею 12 ЦПК України та розгляду справи в межах строків встановлених ст. 275 ЦКП України, вважає, що у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку на подання доказів необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 126, 127, 258, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника позивача Усенка М.І. про поновлення процесуального строку відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Лазаренко