ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 619/3723/25
Номер провадження 22-ц/818/5230/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Мальованого Ю.М.,

суддів Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 28 серпня 2025 року в складі судді Коваленко Н.В. по справі № 619/3723/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2025 року ОСОБА_2 звернулась з позовом, в якому просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 04 жовтня 2022 року на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/8 на 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 11 листопада 2020 року ухвалено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менш 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову з 23 вересня 2020 року і до повноліття дитини.

Рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 04 жовтня 2022 року було зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 11 листопада 2020 року на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 до 1/8 частини з усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач зазначила, що на даний час не має роботи, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідач проходить військову службу. Аліменти, які стягуються з відповідача, позивач вважає недостатніми для матеріального утримання дитини, оскільки з часу ухвалення рішення розмір витрат значно зросли. Також позивач уточнила, що не даний час відповідач змінив своє прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 .

21 серпня 2025 року відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначав про наявність на його утриманні трьох неповнолітніх дітей. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

28 серпня 2025 року ОСОБА_1 надав до суду заяву, в якій визнав позовні вимоги та просив слухати справу без його участі.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 28 серпня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 04 жовтня 2022 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/8 на 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 1211,20 грн судового збору.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування зазначає, що на його утриманні перебувають троє його неповнолітніх дітей, а також неповнолітня дитина його дружини від першого шлюбу. Вважає, що суд першої інстанції неповно дослідив матеріали справи та не оцінив належним чином усі обставини по справі. Також, звертає увагу, що позовні вимоги ним не визнаються. Відповідач не є юридично обізнаною людиною, і подаючи заяву про визнання позову, робив це не розуміючи що він пише та підписує.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 28 серпня 2025 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідач визнав позовні вимоги, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, крім того наявні законні підстави для задоволення позову, суд дійшов висновку, що позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Судова колегія не може погодитись з такими висновками у повному обсязі, на підставі наступного.

Як встановлено матеріалами справи, рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 11 листопада 2020 року стягнуто з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІК НОМЕР_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менш 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову з 23 вересня 2020 року і до повноліття дитини.

Рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 04 жовтня 2022 року зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 11 листопада 2020 року на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 до 1/8 частини з усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

20 січня 2023 року Дергачівським районним судом прийнято наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 грудня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з свідоцтвом про шлюб від 19 лютого 2022 року, виданим Дергачівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському району Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 перебувають у шлюбі (а.с. 66). Після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 змінив прізвище на ОСОБА_7 (а.с. 75).

Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 69).

Також, у відповідача є ще двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.67), та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 68).

Відповідачем надано до суду акт від 29 липня 2025 року депутата Дергачівської міської ради Гилуна В.В., яким підтверджено, ОСОБА_1 та ОСОБА_8 мають дитину ОСОБА_9 , також виховують доньку від першого шлюбу дружини ОСОБА_12 , яку повністю утримує ОСОБА_13 (а.с. 25).

Охорона дитинства в Україні є стратегічним загальнонаціональним пріоритетом і має метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні. Державна політика у цій сфері ґрунтується на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з цього Закону, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

Стаття 18 Конвенції ООН про права дитини декларує, що Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Стаття 27 Конвенції ООН про права дитини декларує, що Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 цієї статті).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

СК України встановлює принцип рівності прав та обов?язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов?язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

ОСОБА_1 , як батько, зобов?язаний утримувати свою неповнолітню доньку, а тому повинен сплачувати аліменти.

Разом з тим, судова колегія вважає за необхідне змінити розмір аліментів, який стягнув суд першої інстанції з огляду на наступне.

Як було вищезазначено, у ОСОБА_1 є троє неповнолітніх дітей; на утримання ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , відповідач сплачує аліменти, синові ОСОБА_10 батько допомагає за усною домовленістю з матір`ю дитини. Також, на утриманні відповідача перебуває ОСОБА_12 , дитина від попереднього шлюбу дружини ОСОБА_1 .

Частиною 1 статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Проте, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

З огляду на те, що матеріалами справи підтверджуються наявні грошові зобов`язання з виплати аліментів на утримання інших дітей відповідача, колегія суддів вважає, що аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку відповідача будуть достатніми для належного утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору судові витрати залишити за відповідачем.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 28 серпня 2025 року змінити в частині розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 .

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 04 жовтня 2022 року на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/8 на 1/6 частини з усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 23 грудня 2025 року

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.Ю. Тичкова

В.Б. Яцина