УХВАЛА

25 грудня 2025 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Чорнуха Ю.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу,-

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви передані для розгляду судді Чорнусі Ю.В.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.11.2025 позовну заяву залишено без руху, позивачу встановлений десятиденний строк з дня отримання копії ухвали про залишення позову без руху для усунення недоліків позовної заяви. Недоліки позовної заяви мали бути усунені шляхом:

-зазначення у позовній заяві відомостей про РНОКПП відповідача та подання до суду уточненої позовної заяви;

-надання суду доказу надсилання відповідачу копій поданих до суду документів (позовної заяви з додатками) з урахуванням положень ст. 43 ЦПК України.

В ухвалі зазначено, що у випадку відсутності відомостей про РНОКПП відповідача та виникнення у позивача складнощів у їх отриманні, позивач має надати суду відомості про дату народження відповідача та/або серію та номер паспорта громадянина України відповідач.

24.11.2025 до Приморського районного суду м. Одеси через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків на виконання ухвали суду від 20.11.2025, в якій заявниця зазначила відому їй дату народження відповідачки, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також зазначила про неможливість направлення відповідачці позовної заяви з додатками, оскільки їй не відома адреса реєстрації останньої.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Приписами ст. 125 Конституції України визначено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст. 5 ЦПК України).

Як зазначено у пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (ч. 1 ст. 27 ЦПК України).

Судом з метою визначення підсудності зроблений запит до Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно з відповіддю з ЄДДР №2115773 від 11.12.2025 на запит суду щодо визначення зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , остання значиться знятою з реєстрації з адреси: АДРЕСА_1 .

У відповідності до ч. 10 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

За таких обставин, справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу підсудна Фортечному районному суду міста Кропивницького - за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності) (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (Заяви N 29458/04 та N 29465/04), зазначив: Суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії", що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)".

Згідно з ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (ст. 32 ЦПК України).

Отже, матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу підлягають передачі до Фортечного районного суду міста Кропивницького - за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 27, 31, 32, 187, 258-261, 352-355 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу передати за підсудністю (територіальною юрисдикцією) до Фортечного районного суду міста Кропивницького - за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Юлія ЧОРНУХА