Дата документу 15.12.2025Справа № 554/3222/25
Провадження № 2-др/554/92/25
15 грудня 2025 року м. Полтава
Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого судді Михайлової І.М.
за участю секретаря судового засідання Станкевич Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
У провадженні суду перебувала вищезазначена цивільна справа.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Полтави від 13.11.2025 року позов задоволено в повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 18.04.2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
03.12.2025 року від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Балабанова Г.Л. до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви, адвокат послався на те, що рішення Шевченківського районного суду міста Полтави від 13.11.2025 року надійшло позивачці ОСОБА_1 в застосунку «Дія» 02.12.2025 року. В заяві, на підставі якої було винесено вказане рішення, позивач подавала орієнтовний розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу.
04.12.2025 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Ваніна Ю.А. через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» направила до суду клопотання про залишення заяви без розгляду. Заяву вмотивувала тим, що зустрічна позовна заява про стягнення аліментів від 17.04.2025 року не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач за зустрічним позовом поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Також відповідно до інформації, яка наявна на сайті «Судова влада України» рішення у справі № 554/3222/25 надіслано судом 17.11.2025 року, зареєстровано 23.11.2025 року, забезпечено надання загального доступу 24.11.2025 року. Представник позивача має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд», тому він мав можливість ознайомитися з даним рішенням раніше в підсистемі «Електронний суд». Отже, зустрічна позовна заява не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи та строк для надання суду доказів понесених витрат давно сплив. Крім того, ОСОБА_1 мала можливість звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, однак своїм правом не скористалася. До того ж ОСОБА_2 не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки від його доходів щомісячно, а отже, він не порушував прав ОСОБА_1 . Посилаючись на викладене, а також усталену практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим, вимогу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 розміру понесених останньою витрат на правову допомогу вважала безпідставною, тому заяву просила залишити без розгляду.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 08.12.2025 року заяву про ухвалення додаткового рішення призначено до судового розгляду з повідомленням сторін.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду. Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Ваніна Ю.А. надіслала до суду заяву, в якій розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення просила проводити у відсутність відповідача та його представника з урахуванням заперечень, викладених у клопотанні про залишення заяви без розгляду.
Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України визначено, що одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Статтею 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч.3 ст.141 ЦПК України).
Згідно із п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Відповідності до статті 26 Закону України Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.
При цьому адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).
Зі змісту ч.ч.1-3 ст.134 ЦПК України вбачається, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до ч.ч.1-4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі.
Відповідно до ч.5 ст.134 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
З матеріалів справи вбачається, що інтереси ОСОБА_1 у справі № 554/3222/25 представляв адвокат Балабанов Г.Л. на підставі Ордеру на надання правничої допомоги, виданого на підставі договору про надання правничої допомоги № б/н від 28.02.2025 року.
28.02.2025 року між ОСОБА_1 та адвокатом Балабановим Г.Л. був укладений Договір про надання правової допомоги № б/н.
У заяві про відмову від частини позовних вимог від 12.11.2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Балабанов Г.Л. повідомив, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу складає 5000 грн. Водночас зазначив, що детальний розрахунок та докази витрат будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
В подальшому, 13.11.2025 року Шевченківським районним судом міста Полтави ухвалено рішення у справі № 554/3222/25, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено в повному обсязі.
Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б підтверджували факт отримання позивачкою ОСОБА_1 чи її представником - адвокатом Балабановим Л.Г. рішення суду від 13.11.2025 року.
Разом із цим, за твердженнями адвоката, вказане рішення суду позивач ОСОБА_1 отримала в застосунку «Дія» лише 02.12.2025 року.
03.12.2025 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Балабанов Л.Г. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу в Шевченківському районному суді міста Полтави та долучив до нього докази понесених судових витрат на суму 5000 грн.
Отже, заяву про ухвалення додаткового судового рішення подано в строк та із дотриманням вимог, установлених ч.8 ст.141 ЦПК України.
Посилання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Ваніної Ю.А. на те, що позивачка ОСОБА_1 мала можливість звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, однак не скористалася таким правом, як на підставу для залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду, суд відхиляє, оскільки зазначена обставина не має юридичного значення для вирішення питання щодо розподілу судових витрат. Крім того, відповідно до положень ЦПК України кожна особа є вільною у виборі способу судового захисту своїх прав, свобод чи законних інтересів.
На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу представником позивача адвокатом Балабановим Л.Г. надано: звіт від 03.12.2025 року про надання правової допомоги № б/н від 28.02.2025 року, акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 03.12.2025 року до Договору про надання правової допомоги № б/н від 28.02.2025 року, копії ордеру та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, з яких убачається, що адвокатом Балабановим Л.Г. були надані такі види правової допомоги Куліковій О.О. у справі № 554/3222/25:
1) Аналіз судової практики з питання подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів - 1 година, вартість 1000 грн;
2) Консультація клієнта з приводу звернення до Шевченківського районного суду міста Полтави із зустрічним позовом у справі № 554/3222/25 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - 1 година, вартість 1000 грн;
3) Складання зустрічної позовної заяви про стягнення аліментів - 2 години, вартість 2000 грн;
4) Участь у судових засіданнях в Шевченківському районному суді міста Полтави у справі № 554/3222/25 09.06.2025 року та 22.07.2025 року - 1 година, вартість 1000 грн.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 р. у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19, зазначивши в своїх постановах, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 р. у справі 904/4507/18.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналогічний правовий висновок сформулювала Велика Палата Верховного Суду та вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
У додатковій постанові Верховного Суду від 08.09.2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
У свою чергу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Враховуючи предмет позову, категорію та складність справи, обсяг досліджених доказів, який є не значним, характер виконаної адвокатом Балабановим Г.Л. роботи та наданих юридичних послуг, з огляду на принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, а також розумності їх розміру, ураховуючи заперечення представника відповідача, суд вважає необхідним зменшити розмір витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката та стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн, що відповідає засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги.
Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 76, 81, 133, 137, 141, 246, 263-265, 270 ЦПК України, суд,
Клопотання адвоката Балабанова Геннадія Леонідовича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 грн.
В задоволенні решти вимог заяви - відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Суддя І.М. Михайлова