Провадження № 2/554/1340/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави в складі :

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання- Кашуби В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

До Октябрського районного суду м.Полтави звернувся із позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу та моральної шкоди.

В обгрунтування своїх позовних вимог зазначав, що Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава у справі №554/9591/18 від 07.03.2019 року (суддя Савченко Л.І.) з Відповідача ОСОБА_2 було стягнуто на користь позивача борг в сумі 16 000.00грн.

Рішення суду набрало законної сили 08.04.2019 року. 17.05.2019 року на виконання рішення суду видано виконавчий лист про стягнення на мою користь з ОСОБА_2 16 000.00грн.. 16.06.2019 року постановою ВП №59235358 від 16.06.2019 року Державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Пальок В.П. В.П. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави у справі №554/9591/18 від 07.03.2019 року з примусового стягнення з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) боргу в сумі 16000.00 грн. Другим рішенням Октябрського районного суду м. Полтави у справі № 554/1311/21 від 08.06.2021 року(суддя Савченко Л.1.) за період часу з 01.05.2019 року по 28.02.1921 року з відповідача ОСОБА_2 було стягнуто грошові кошти в сумі 4247.56грн., які складаються з інфляційних втрат в сумі 3192.25 грн., 3% річних в сумі 1055.31грн.

Постановою від 30.12.2021 року головним державним виконавцем ВДВС у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерстерства юстиції (м. Суми) Пальок В.П. було відкрито виконавче провадження ВП №68019606 від 30.12.2021 року з року з примусового виконання рішенням Октябрського районного суду м. Полтави у справі № 554/1311/21 від 08.06.2021 року про стягнення з відповідача ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 4247.56грн.. Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави у справі №554/13813/22 від 15.02.2023 року(суддя Блажко 1.О.) за період часу з 01.03.2021 року року попо 3030.09.1922 року з Відповідача ОСОБА_2 було стягнуто грошові кошти в сумі 10533.45грн., які складаються з інфляційних втрат в сумі 6271.44 грн., 3% річних в сумі 1262.01 грн., 3000.00грн. моральної шкоди. Постановою від 18.10.2023 року державним виконавцем ВДВС у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерстерства юстиції (м.Суми) Жмурко С.С. було відкрито виконавче провадження ВП №73072184 від 18.10.2023 року з примусового виконання рішенням Октябрського районного суду м. Полтави у справі № 554/13813/22 від 15.02.2023 року. В добровільному та примусовому порядку рішення Октябрського районного суду м. Полтави у справі Відповідачем виконані не були.

Судом встановлено наступне.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава у справі №554/9591/18 від 07.03.2019 року (суддя Савченко Л.І.) з Відповідача ОСОБА_2 було стягнуто на користь позивача борг в сумі 16 000.00грн.

Рішення суду набрало законної сили 08.04.2019 року. 17.05.2019 року на виконання рішення суду видано виконавчий лист про стягнення на мою користь з ОСОБА_2 16 000.00грн.. 16.06.2019 року постановою ВП №59235358 від 16.06.2019 року Державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Пальок В.П. В.П. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави у справі №554/9591/18 від 07.03.2019 року з примусового стягнення з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) боргу в сумі 16000.00 грн. Другим рішенням Октябрського районного суду м. Полтави у справі № 554/1311/21 від 08.06.2021 року(суддя Савченко Л.1.) за період часу з 01.05.2019 року по 28.02.1921 року з відповідача ОСОБА_2 було стягнуто грошові кошти в сумі 4247.56грн., які складаються з інфляційних втрат в сумі 3192.25 грн., 3% річних в сумі 1055.31грн.

Постановою від 30.12.2021 року головним державним виконавцем ВДВС у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерстерства юстиції (м. Суми) Пальок В.П. було відкрито виконавче провадження ВП №68019606 від 30.12.2021 року з року з примусового виконання рішенням Октябрського районного суду м. Полтави у справі № 554/1311/21 від 08.06.2021 року про стягнення з відповідача ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 4247.56грн.. Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави у справі №554/13813/22 від 15.02.2023 року(суддя Блажко 1.О.) за період часу з 01.03.2021 року року попо 3030.09.1922 року з Відповідача ОСОБА_2 було стягнуто грошові кошти в сумі 10533.45грн., які складаються з інфляційних втрат в сумі 6271.44 грн., 3% річних в сумі 1262.01 грн., 3000.00грн. моральної шкоди. Постановою від 18.10.2023 року державним виконавцем ВДВС у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерстерства юстиції (м.Суми) Жмурко С.С. було відкрито виконавче провадження ВП №73072184 від 18.10.2023 року з примусового виконання рішенням Октябрського районного суду м. Полтави у справі № 554/13813/22 від 15.02.2023 року. В добровільному та примусовому порядку рішення Октябрського районного суду м. Полтави у справі Відповідачем виконані не були.

Таким чином, сума боргу Відповідача ОСОБА_2 за трьома рішеннями Октябрського районного суду м. Полтави станом на 31 жовтня 2023 року становить 30781.01грн. (16000.0 сума основного боргу за першим рішенням суду)+4247.56грн. (сума боргу за другим рішенням суду) +10533.45 грн. сума боргу за третім рішенням суду).

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням с правовідношення, в якому одна сторона(боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор мас право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 5 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків може бути рішення суду Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання(неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом(частина перша статті 611 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконанняня грошового зобов`язанн зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочения, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спешальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу га трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. в`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних 2 процесів та отриманні компенсації(плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зазначений висновок викладений у правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-113 це 14, та Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16це 18.

Предметом спору у даній справі є подальше стягнення на підставі частини 2 статті 625 ЦК України інфляційних втрат та 3 % річних, за невиконання грошового зобов`язання щодо відшкодування боргу підтвердженого судовими рішеннями Октябрського районного суду м. Полтави у справах №554/9591/18 від 07.03.2019 року(16000.0грн.), рішенням у справі №554/1311/21 від 08.06.2021 року (4247.56грн.), рішення у справі №554/13813/22 від 15.02.2023 року та спричинено ї порушенням грошового зобов`язання моральної шкодипочинаючи з 08 квітня 2019 року.

Зволікання відповідача з виконанням судового рішення, що набрало законної сили, призвело до девальвації (знецінення) грошових коштів, стягнутих з відповідача судовими рішенням, та інших втрат, а отже, я як позивач вправі вимагати від відповідача сплати суму боргового зобов`язання з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних та моральної шкоди. Грошове зобов`язання по погашенню боргу за рішеннями судів на даний час не виконане відовідачем як добровільно так і в примусовому порядку в ході відкритих виконавчих проваджень. Інфляція- це знецінювання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується ростом цін на товари і послуги (п.2 Методологічних положень щодо організації статистичних спостережень за змінами цін (тарифів) на спожиті товари (послуги) і розрахунку індексу споживчих цін, що затверджені наказом Державного комітету статистики України від 14 листопада 2006 року № 519).

Показником, який характеризує рівень інфляції, є індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періоді у порівнянні з базовим. Підраховуючи суми стягнень, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України має враховуватися сума боргу з урахуванням індексу інфляції та розраховуватися на підставі індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був у певний період індекс інфляції менший одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур`єр».

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу.

При цьому сума боргу, яка 6031: сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з урахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця. розрахунок починається з наступного місяця.

При розрахунку інфляційних втрат у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003.

Порядок індексації грошових коштів визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 Постанови КМУ №1078).

Отже, при обчисленні інфляційних збитків за наступний період, до початкової заборгованості включається вартість грошей (боргу). яка визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній період. Така правова позиція викладена в Постанові об`єднаної палати КГС ВС від 26.06.2020 № 905/21/19 року.

Рішеннями Октябрського районного суду м. Полтава було задоволено позовні вимоги про стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, трьох процентів річних від простроченої суми, по 30 вересня 2022 року.

Оскільки відповідач не виконав рішень суду як в добровільному так і вримусовому порядку, інфляційні виплати на прострочену суму боргу станом на 01.10.2022 року становлять розмір 30781.01 грн., боргові зобов`язання Відповідача з урахуванням індексу інфляції за період з 01 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2023 року складають: за (2022 рік) -за жовтень 2022 року-31550.54грн. ( 30781.01 грн. (сума боргу)х102.5 (індекс інфляції): 100); -за листопад 2022 року 31771.38 грн. (31550.54 грн. боргу)х100.7 (індекс інфляції) : 100); -за грудень 2022 року-31933.78 грн. 31771.38 грн. (сума боргу)х100.7(індекс інфляції) : 100): сума за (2023 рік) -за січень 2023 року 32249.73 грн. (31933.78грн. сума боргу)х100.8 (індекс інфляції) : 100); -за лютий 2023 року 32475.48 грн. 32249.73грн. (сума боргу)х100.7 (індекс інфляції) :100);-за березень 2023 року 32962.61 грн. 32475.48 грн. (сума боргу)х100.5 (індекс інфляції) :100); за квітень 2023 року 33028.50грн. 32962.61 грн. (сума боргу) х 100.2(індекс інфляції) :100); -за травень 2023 року 33193.68 грн. 33028.50грн. (сума боргу) X 100.5 (індекс інфляції) : 100);-за червень 2023 року 33459.23 грн. 33193.68 грн.(сума боргу) x 100.8(індекс інфляції) : 100); -за липень 2023 року 33258.47 грн. 33459.23грн. (сума боргу) х 99.4 (індекс інфляції) : 100);-за серпень 2023 року 32792.85грн. 33258.47грн. (сума боргу) х 98.6 (індекс інфляції) :100);-за вересень 2023 року 32956.81грн. 32792.85 грн. (сума боргу) х 100.5(індекс інфляції) : 100);-за жовтень 2023 року. 33220.46 грн. 32956.81 грн. (сума боргу) х 100.8 (індекс інфляції): 100); Таким чином загальна сума боргу відповідача, яка підлягає стягненню з урахуванням індексу інфляції за період з 01 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2023 року складає: 2439.45грн. (33220.46грн.-30781.01 грн.). Загальна сума борових зобов`язань Відповідача станом на 31.10.2023 року становить 33220.46(тридцять три тисячі двісті двадцять) грн.46 коп. (30781.01 грн.+2439.45 грн.). Розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3% / 365 (кількість днів у році) :100 х кількість днів прострочення. Період прострочення боргових зобов`язань для обрахунку прийнятий з 08.04.2019 року (час набрання законної сили першим рішенням суду у справі №554/9591/18 від 07.03.2019 року) по 31.10.2023 року, , щоо становить тривалість: 1641 день. Отже, 3% річних з простроченої суми боргу 33220.46грн. становить: 4480.66грн. (33220.46грн. x 3 %: 365 (кількість днів у році): 100х1641 (кількість днів прострочення). Таким чином, сума інфляційних витрат та 3% річних, яка підлягає стягненню з Відповідача на мою користь, розрахована на прострочену суму боргу у розмірі 33220.46грн. 3 08.04.2019 року по 31.10.2023 року становить: 2439.45 грн. (інфляційні втрати), 4480.66грн. (3% річних), aа всього розмір цих стягнень становлять: 6920.11грн. (2439.45грн. + 4480.66грн.). Рішення Октябрського районного суду м. Полтави у справі №554/9591/18 від 07.03.2019 року, рішення Октябрського районного суду м. Полтави у справі №554/1311/21 від 08.06.2021 року, рішення Октябрського районного суду м. Полтави у справі №554/13813/23 від 15.02.2023 року, набрали законної сили, а тому є обов`язковими для виконання Відповідачем. Станом на час подання цього позову вище згадані рішення Октябрського районного суду м. Полтави у справі не виконані Відповідачем і перебувають на примусовому виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Частиною 5 ст. 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Відповідач очевидно ігнорує виконання рішення суду як в добровільному так і в примусовому порядку.

Займаючись підприємницькою діяльністю з обробки деревини та виготовлення столярних виробів і маючи реальну матеріальну можливість виконати рішення суду не виконує своїх зобов`язань впродовж більше чотирьох з половиною років.

Внаслідок тривалого невиконання рішень суду мені завдається триваюча моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях. руйнуванні життєвих планів, відволікання від звичайного життєвого ритму, матеріальних втрат, що призвело до почуття розначу, душевних страждань. Відповідач демонстративно в продовж тривалого часу порушує гарантоване Конституцією України моє право на відновлення ння порушенихправ, шляхом Згідно обов`язкового з правовою виконання рішень суду, яким мої порушені матеріальні права були відновлені. позицією Верховного Суду України від 27 вересня 2017р. у справі № 6-1435 це 17, порушення права спричиняє душевністраждання і є презумпцією нанесення моральної шкоди особі, особ яккщо правопорушник не доведе відсутність своєї вини.

Верховний Суд України принципово не погодився із тим, що позивач повинен доводи вину віддповідача у своїх душевних хвилюваннях внаслідок порушення свого права, як підставу для стягнення моральної шкоди, зазначивши, зазна що суди мали б виходити з презумпції спричиненняпозивачу моральної При цьому шкоди згідно відповідачем ст. та обов`язку саме відповідача спростувати таку презумпцію.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, які особа заз зазнала у зв`язку із протиправноюповедінкою щодо неї іншої особи.

Водночас судами також була неврахована ст. 276 ЦК України відповідно до якої порушене особисте немайнове право має бути поновлено судом із відшкодуванням У пунктах 35, 38, 82 моральної шкоди, завданої його порушенням. справи "Бурмич та інші проти України" Європейський суд вказує на справу "Бурдов проти Росії" (№2), в якій зокрема вказано: "У випадку надмірної затримки у виконанні державою винесеного проти неї судового рішення, враховуючи те, що недотримання державою свого зобов`язання з повернення боргу після того, як заявник, пройшовши через судовий процес, домігся успіху, неминуче викликатиме у нього почуття розпачу".

Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів.

Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування шкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реаліза реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина с підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується не залежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Згідно вимог ст. 276 ЦК України орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, фізична особа або юридична особа, рішеннями, діями або бездіяльністю яких порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов`язані вчинити необхідні дії для його негайного поновлення.

Порушене особисте немайнове право має бути поновлено судом із відшкодуванням моральної шкоди, завданої його порушенням. Як роз`яснено у пунктах 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у порушенні права власності, у порушені нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків.

Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність вність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому Положеннями виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. п. 9 Постанови роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин.

Зокрема, ураховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних В пункті ушкоджень, № 10 Постанови істотних вимушених змін у йогоого життєвих та виробничих стосунках. зазначено, що при заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.

Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду, тому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних Відповідачем свобод» 1950 року. протиправно не виконується рішення судів і не погашається сума боргових зобов`язань як в добровільному так і в примусовому порядку протягом більше ніж чотирьох з пловиною років, що позбавляє позивача законно очікуваних доходів і безумовно, не могло не спричинити негативних наслідків для його морального та психологічного стану, а отже протиправними діями відповідача безсумнівно завдається позивачу триваюча моральна шкода, яку за кожний день прострочення в цей період в грошовому еквіваленті позивач оцінює в чотири тисячі гривен, за цей період невиконання відповідачем рішень Октябрського районного суду м. Полтави у справі як в добровільному так і в примусовому порядку.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обгруньованими, та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст.23,276 ЦК України,ст.ст. 10-11, 76-83, 95, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу та моральної шкоди - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 -ідентифікаційний код фізичної особи-платника податків № НОМЕР_1 на мою користь інфляційні витрати за період з 01.10.2022 року по 31.10.2023 року в сумі 2439.45 (дві тисячі чотириста тридцять дев`ять) грн. 45 коп., 3% річних в сумі 4480.66. (чотири тисячі чотириста вісімдесят) грн. 66коп., моральну шкоду в сумі 4000.0(чотири тисячі) грн. 00коп., а всього стягнути 10920.11 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області як суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя М.О.Материнко