У Х В А Л А

26.12.2025 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Ольшевська І.О., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 15.09.2025р. відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання.

За ухвалою суду від 20.11.2025р. надано сторонам строк для примирення тривалістю шість місяців, провадження у справі зупинено.

02.12.2025р. від позивачки надійшло клопотання про поновлення провадження у справі. Позивачка зазначає, що на даний час сторони не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Спілкування між ними здійснюється виключно з питань, що стосуються дитини. Шлюб фактично втратив свій зміст і набув виключно формального характеру. На переконання позивача, визначення строку для примирення в таких умовах є недоцільним, оскільки реальна можливість примирення відсутня. Позивач зазначає, що у своєму клопотанні про надання строку на примирення відповідач неправомірно посилається на консультації з психологом як на підставу для можливості примирення, при цьому спотворюючи справжню мету звернення, так як звернення до психолога мало на меті консультування з питань, пов`язаних з інформуванням дитини про ситуацію, що склалася у сім`ї, мінімізацію негативного впливу розлучення на психологічний стан дитини, підтримки ментального здоров`я позивача, покращення психологічного стану та отримання рекомендацій щодо подолання негативних наслідків, які супроводжують процес розлучення. Консультації жодним чином не були спрямовані на відновлення шлюбних стосунків або примирення подружжя. Щодо поїздок до Одеси, то вони насправді були вимушеним кроком, як вказує позивач, обумовленим необхідністю підтримки емоційної стабільності усиновленої дитини, захистом інтересів дитини та мінімізацією стресу для неї в період адаптації до нових обставин, збереження традиційних для дитини родинних зв`язків з родиною позивача, які є важливими для її психологічного благополуччя. Під час поїздок позивач та відповідач проживали в одному помешканні, але в різних кімнатах, не демонстрували подружньої поведінки, взаємодія відбувалася виключно в контексті

участі у святкуванні та виключно у присутності дитини з метою не травмувати її психіку передчасним оприлюдненням факту розлучення. Щодо спільних занять та проведення часу, то, як зазначає позивачка, ці обставини не відповідають дійсності, оскільки сторони систематично відвідують заняття в різний час, протягом 2025р. було лише одне спільне заняття з тренером, немає жодних доказів регулярного спільного відвідування занять чи пошуку спільних хоббі. Щодо сімейних рутин та звичаїв, то за прямою порадою психолога деякі сімейні рутини та звичаї було свідомо збережено на перехідний період (процес розлучення). У зв`язку з викладеними обставинами, позивач просить поновити провадження в даній справі та вважає, що строк на примирення в один місяць є достатнім.

Відповідно до ст. 254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення, тобто після закінчення призначеного строку для примирення сторін. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне поновити провадження в даній справі та призначити її до розгляду.

Керуючись ст.ст. 254, 259-261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Поновити провадження у справі позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

2. Призначити судове засідання на 12.02.2025р. на 11:15 годину у приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Виставкова, 14А, каб. 12.

3. Викликати в судове засідання учасників справи.

4. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ірина ОЛЬШЕВСЬКА