ПОСТАНОВА

Іменем України

25 грудня 2025 року м. Кропивницький

справа № 389/2181/24

провадження № 22-ц/4809/1727/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Єгорової С. М. (суддя-доповідач), суддів: Письменний О. А., Чельник О. І.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 серпня 2025 року у складі головуючого судді Українського В. В.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог, заперечень відповідачки і рішення суду першої інстанції.

У червні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідачки на свою користь загальну заборгованість за Кредитним договором №1244-2183 від 24 липня 2023 року в розмірі 85 605 грн, з яких: 18 000 грн прострочена заборгованість за кредитом, 67 605 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

В обгрунтування зазначено, що 24 липня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_2 за допомогою вебсайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1244-2183. Цей договір разом з Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі істотні умови та з яким позичальниця була ознайомлена попередньо.

Договір укладений в електронній формі у вигляді електронного документу, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також із врахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію», згідно зі ст. 12 якого, електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позичальниці було надано одноразовий ідентифікатор СА7539, для підписання кредитного договору, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.

Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 15 000 грн, строк кредитування 300 днів, базовий період 14 днів, знижена % ставка 2,5% в день, стандартна % ставка 3,00 % в день.

Додатковою угодою від 15 серпня 2023 року до Договору про відкриття кредитної лінії № 1244-2183 від 24 липня 2023 року кредитодавець та позичальниця домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 3 000,00 грн.

Відповідачка підтвердила виконання своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодвця, а саме отримавши кредитні кошти.

У подальшому, відповідачка всупереч вимогам кредитного договору порушила його умови та не повернула в повному обсязі кредит кредитодавцю, не виконала інші грошові зобов`язання навіть після спливу строку кредитування, встановленого договором. У зв`язку з чим, станом на 26 квітня 2024 року у неї виникла заборгованість у загальному розмірі 141 480 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 18 000 грн, прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 123 480 грн.

Разом з тим, кредитодавцем було прийняте рішення про можливість застосування до позичальниці програми лояльності, а саме часткового списання заборгованості за нарахованими процентами, а тому позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 85 605,00 грн, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом 18 000,00 грн та простроченої заборгованості за нарахованими відсотками - 67 605,00 грн.

Відповідачка подала до суду заяву, в якій просила зменшити розмір відшкодування заявленої «Укр Кредит Фінанс» заборгованості, у зв`язку з тим, що її чоловік перебуває у лавах ЗСУ. На підтвердження цього факту додала копію свідоцтва про шлюб та копію витягу з наказу командира військової частини (а.с.103-111).

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 серпня 2025 року задоволено частково позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1244-2183 від 24 липня 2023 року в сумі 18 000 (вісімнадцять тисяч) грн 00 коп.

У задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості за процентами в розмірі 67 605,00 грн, відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судовий збір в сумі 509,00 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції керувався тим, що факт отримання позики за кредитним договором ОСОБА_2 не оспорюється, а тому такі обставини додатковому доказуванню не підлягають, отже, з урахуванням встановлених обставин, з відповідачки підлягає до стягнення заборгованість за тілом кредитного договору у розмірі 18 000 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення із відповідачки на користь позивача заборгованості за відсотками за кредитним договором у розмірі 67 605 грн, суд першої інстанції посилався на положення п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та зазначив, що на час стягнення заборгованості відповідачка є дружиною військовослужбовця, а тому на неї розповсюджуються пільги щодо ненарахування відсотків за користування кредитом.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» подало до апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області та ухвалення нового рішення, про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі та стягнення із ОСОБА_1 на користь позвиача заборгованость у розмірі 85 605,00 грн, з яких 18 000,00 грн - заборгованість за кредитом, 67 605,00 грн заборгованість за простроченими процентами.

В обгрунтування зазначено, що спірний договір був укладений 24 липня 2023 року, тобто до набрання чинності Законом №2011-ХІІ. Позивач вказав, що Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №2011-ХІІ згідно із Законом України від 11 квітня 2024 року №3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» - період дії п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з початку дії особливого періоду не передбачений, тобто ретроактивна дія Закону не передбачена. Натомість юридичну силу зазначені зміни набувають з 18 травня 2024 року, а відтак твердження суду першої інстанції в частині ретроактивної дії п. 15 ст 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є помилковим, оскільки ретроактивна дія визначена законодавцем під час доповнення п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Законом «України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року № 1275-VII, що є зовсім іншим законом, і питання щодо пільг дружинам/чоловікам військовослужбовців в частині ненарахування штрафних санкцій, процентів за користування кредитом зазначеним законом не регулюється.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачкою не подано, що згідно вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції у даній справі.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 серпня 2025 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості за процентами у розмірі 67 605 грн підлягає скасуванню, з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення цих позовних вимог.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

24 липня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_3 укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1244-2183.

Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (пароля).

Відповідно до умов договору відповідачка отримала кредит в розмірі 15 000,00 грн зі строком користування кредитом 300 календарних днів, базовий період складає 14 календарних днів, стандартна процентна ставка становить 2,5,00 % за кожен день користування кредитом, пільгова процентна ставка становить 3,00 % за кожен день користування кредитом протягом базового періоду.

Відповідачка зобов`язалась повернути отримані кошти, сплатити проценти за користування ними та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Умовами договору передбачено, що його невід`ємною частиною є: 1) Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів); 2) Паспорт споживчого кредиту; 3) Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної відсоткової ставки.

Правила відкриття кредитної лінії розміщені на сайті Товариства. Приймаючи умови договору, клієнт підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) передбачені правила та процес надання кредиту, порядок укладання договору, правил нарахування відсотків за користування кредитом та погашення заборгованості, програма лояльності, захист персональних даних, права та обов`язки сторін договору, відповідальність сторін, порядок вирішення спорів та порядок внесення змін до договору чи правил та припинення договору.

Вказаний договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором ОСОБА_2 (а.с.11-17).

24 липня 2023 року позичальниця підписала паспорт споживчого кредиту Інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (а.с.25-27).

Крім того, відповідачка підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором №1244-2183. Вказана таблиця містить загальну вартість кредиту, дати платежів та суми, які необхідно вносити на погашення кредиту (а.с.27-28).

15 серпня 2023 року між позивачем та відповідачкою укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії №1244-2183, за умовами якої кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 3 000,00 грн.

Пунктом 3 додаткової угоди визначено, що після укладення цієї додаткової угоди та надання додаткових грошових коштів у Кредит будуть змінені умови кредитування за договором. У зв`язку із зазначеним після укладення цієї додаткової угоди та отримання позичальником додаткових грошових коштів у кредит: сума неповернутого кредиту становить 18 000 грн; кількість днів користування кредитом, що залишається після укладення цієї додаткової угоди становить 278 днів. Також зазначено орінтовну загальну вартість наданого кредиту 178 020 грн (а.с.40-41).

Факт отримання відповідачкою кредитних коштів в розмірі 15 000,00 грн та 3 000,00 підтверджується довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування відповідачу вказаних сум за допомогою системи LIQPAY на платіжну карту та довідкою про перерахування суми кредиту (а.с.29-37).

Згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем, заборгованість відповідачки становить 141 480 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 18 000 грн, прострочена заборгованість за нарахованими відсотками - 123 480 грн (а.с.38-39).

Разом з тим, кредитодавцем було прийняте рішення про можливість застосування до позичальниці програми лояльності, а саме часткового списання заборгованості за нарахованими процентами, тому у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 85 605,00 грн, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 18 000,00 грн та простроченої заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 67 605,00 грн.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 14 лютого 2024 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено шлюб. Після укладення шлюбу ОСОБА_2 змінила прізвище на ОСОБА_5 (а.с.110).

Відповідно до копії наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 , ОСОБА_4 з 29 липня 2022 року прийнято та зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду водія автомобільного відділення автомобільного взводу транспортного відділення військової частини НОМЕР_2 , ВОС 790037А (а.с.111).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору (п.3 ч.1 ст. 3 ЦК України).

У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Факт укладення між сторонами 24 липня 2023 року договору про відкриття кредитної лінії №1244-2183 у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» відповідачкою не спростовано.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику.

Статтями 1046-1047 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення із відповідачки на користь позивача заборгованості за відсотками за кредитним договором у розмірі 67 605 грн, суд першої інстанції посилався на положення п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та зазначив, що на час стягнення заборгованості відповідачка є дружиною військовослужбовця, а тому на неї розповсюджуються пільги щодо ненарахування відсотків за користування кредитом.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час розгляду справи) військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

Ці положення внесені до зазначеного закону України 11 квітня 2024 року №3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав чинності 18 травня 2024 року.

До 18 травня 2024 року ч. 15 ст. 14 Закону № 2011-ХІІ була викладена в такій редакції: «Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля».

Частиною 1 статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У пункті 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 зазначено, що положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

У п. 2 мотивувальної частини вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультра активна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

У прикінцевих положеннях Закону № 1275-VІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації" прописано про надання зазначеній нормі дії в часі у межах конкретно визначеного періоду, а саме: військовослужбовцям - з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.

Враховуючи наведене, приписи частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» підлягають застосуванню до ОСОБА_5 , як дружини військовослужбовця, з 18 травня 2024 року.

Судом установлено, що згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, нарахування відповідачці відсотків за користування кредитними коштами здійснювалось у період з 24 липня 2023 року по 25 квітня 2024 включно, у межах строку кредитування, визначеного пунктом 4.12. кредитного договору (300 днів). Дата повернення кредиту 18 травня 2024 року.

Відтак, під час дії вищевказаного кредитного договору, а саме в період з 24 липня 2023 року по 25 квітня 2024 року, дружини (чоловіки) військовослужбовців, які призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, та військовослужбовці під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, не звільнялися від сплати процентів за користування кредитом.

З урахуванням зазначеного, місцевий суд помилково вважав, що відповідачка звільнена від сплати відсотків за користування кредитними коштами у зв`язку з тим, що є дружиною військовослужбовця.

Апеляційний суд враховує, що відповідачка не надала доказів на спростування наявності у неї заборгованості за кредитним договором, визнала заборгованість за тілом кредиту, лише зазначала про те, що звільнена від сплати заборгованості за відсотками за кредитним договором у зв`язку з тим, що є дружиною військовослужбовця.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги та наявність підстав для скасування рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 серпня 2025 року в частині відмови у стягненні процентів за користування кредитом та ухвалення у відповідній частині нового рішення про задоволення даної позовної вимоги у сумі 67 605 грн.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги та наявності підстав для скасування рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 серпня 2025 року в частині відмови у стягненні процентів за користування кредитом та ухвалення у відповідній частині нового рішення про задоволення даної позовної вимоги у сумі 67 605 грн.

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Оскільки позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» задоволено повністю, із відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2 422, 40 грн та витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 4 542 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 384 ЦПК України ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» задовольнити.

Рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 серпня 2025 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» про стягнення заборгованості за процентами у розмірі 67 605 грн скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за процентами за договором про відкриття кредитної лінії №1244-2183 від 24 липня 2023 року в розмірі 67 605 грн.

Здійснити новий перерозподіл судових витрат.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2 422, 40 грн та витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 4 542 грн.

В іншій частині рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 серпня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повна постанова складена 25.12.2025.

Судді С. М. Єгорова

О. А. Письменний

О. І. Чельник