Справа № 456/5930/24 Головуючий у 1 інстанції: Сас С. С.
Провадження № 22-ц/811/2287/25 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,

Cуддів Савуляка Р.В., Шандри М.М.,

Cекретар Іванова О.О.

З участю представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Дмитрович Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу № 456/5930/24 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Дмитрович Наталії Василівни на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Стрийської міської ради Львівської області,- про визначення додаткового строку для прийняття спадщини

в с т а н о в и в :

05 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Стрийського міськрайонного суду Львівської області з позовом до Стрийської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її племінник - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлової квартири АДРЕСА_1 . Оскільки спадкоємці першої черги померли до дня смерті ОСОБА_2 , єдиним спадкоємцем є вона, яка є рідною сестрою матері померлого - ОСОБА_3 .

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Стрийського нотаріального округу Солоцького Д.О., однак 30.04.2024 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав, що нею пропущений строк на прийняття спадщини.

Зазначає, що їй не було відомо про смерть племінника ОСОБА_2 , оскільки він був засуджений за ч.3 ст.307, ст.69 КК України на 4 роки позбавлення волі та був звільнений 10.02.2016 року з Личаківської ВК Львівської області №30.

У 2018 році він повторно вчинив злочин та перебував під вартою у слідчому ізоляторі на час досудового розслідування та розгляду справи у суді.

Її сестра ОСОБА_3 , яка була матір`ю спадкодавця ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 і вона не мала інформації про життя племінника, який перебував у місцях позбавлення волі.

Вона проживає з чоловіком, який є інвалідом другої групи та здійснює постійний догляд за ним, тому у неї були труднощі з відвідуванням її племінника в місцях позбавлення волі.

В березні 2024 року вона випадково зустріла адвоката її племінника, який був призначений державою, і від неї довідалась, що кримінальне провадження було закрито 02 липня 2021 у Стрийському міськрайонному суді Львівської області у зв`язку із смертю ОСОБА_2 , яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . З моменту отримання інформації про смерть племінника, вона відразу звернулася до Стрийської ДНК про прийняття спадщини, однак їй повідомили, що спадкова справа відкрита в приватного нотаріуса Солоцького Д.О. Тоді вона звернулася із заявою про прийняття спадщини до вищевказаного нотаріуса і він повідомив, що до нього із заявою про прийнята спадщини після смерті ОСОБА_2 звернулася невідома їй ОСОБА_4 .

Де саме ОСОБА_2 відбував покарання, їй не було відомо та про смерть останнього вона не була повідомлена, у зв"язку з чим вважає, що строк на прийняття спадщини пропустила з поважних причин.

Просила визначити їй додатковий строк три місяці для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 травня 2025 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Стрийської міської ради Львівської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - адвокат Дмитрович Наталія Василівна.

Апеляційна скарга мотивована ти, що рішення суду є незаконним та необгрунтованим.

Подані позивачем завірені копії свідоцтв, витягів про народження, шлюб та смерть підтверджують родинні стосунки та кровне споріднення між нею та померлим ОСОБА_2 .

Оскільки спадкоємці першої черги померли до дня смерті ОСОБА_2 , єдиним спадкоємцем третьої черги є вона, ОСОБА_1 , тітка померлого, рідна сестра його матері ОСОБА_3 ..

Після смерті сестри ОСОБА_3 , яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 не мала інформації про життя племінника в місцях позбавлення волі. Вона проживала з чоловіком, який має інвалідність другої групи та у якого ампутована нога через що мала труднощі з відвідуванням ОСОБА_2 в місцях позбавлення волі.

Просить скасувати рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 травня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги та визначити ОСОБА_1 додатковий строк три місяці для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК країни відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Дмитрович Н.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до частини першої ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 30 квітня 2024 року приватний виконавець Дмитро Солоцький відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 на її ім`я після смерті племінника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (спадкова справа № 29/2023) а.с.5-5зворот.

Позивачка ОСОБА_1 вважає себе спадкоємцем померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 племінника ОСОБА_2 , 1971 року народження та зазначає, що про смерть останнього довідалася у березні 2024 року від адвоката, який здійснював захист підсудного за призначенням органами юстиції. Адвокат повідомив, що ОСОБА_2 помер у місцях позбавлення волі.

Свідоцтво про смерть ОСОБА_2 до матеріалів справи не додано, про місце смерті ОСОБА_2 позивачці невідомо. Окрім цього, позивачка зазначає, що померлий ОСОБА_2 та додає повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження останнього (а.с.12), однак згідно з постановою приватного нотаріуса Дмитра Солоцького про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 квітня 2024 року № 151/02-31 померлий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по батькові зазначений ОСОБА_5 (а.с.5).

У відповіді Стрийського відділу ДРАЦС від 02.12.2025 року № 1733/33.12.06.21 зазначено, що за даними архіву відділу актового запису про смерть Державного реєстру актів цивільного стану громадян державна реєстрація смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 не виявлено. За даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян державна реєстрація смерті зазначеної особи проведена відділом ДРАЦС «Центральний» управління реєстрації актів цивільного стану Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради 10.08.2022 року про що складено актовий запис про смерть №94.

Отже, у відомостях про народження та у відомостях із спадкової справи мають місце розбіжності щодо по-батькові померлого ОСОБА_7 , а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .

До складу спадкового майна входить 2-х кімнатна квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується копією довідки Стрийського МБТІ та поквартирною карткою будинкоуправління №1 м.Стрий (а.с.15-16). Співвласниками квартири були ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та приходилася матір`ю спадкодавця ОСОБА_2 .

Звертаючись в суд з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивачка зазначала, що про смерть племінника їй не було відомо, оскільки такий повторно перебував у місцях позбавлення волі, з ним контакту не підтримувала через складні сімейні обставини та постійний догляд за чоловіком. Випадково, у березні 2024 року при зустрічі із адвокатом, який здійснював захист інтересів ОСОБА_2 , дізналася, що ОСОБА_2 помер у 2021 році 26 травня. Зазначає, що місце поховання останнього їй невідоме, на похоронах не була, про день смерті їй не було відомо. Інших спадкоємців першої чи другої черги немає. Вважає, що внаслідок того, що про день смерті їй не було повідомлено, просить продовжити строк на прийняття спадщини на три місяці.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

За змістом ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою ( частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини..

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ст.1272ч.1ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.1272ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

У п.24 абз.6 роз`ясень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» прописано, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до поквартирної картки будинкоуправління АДРЕСА_3 , яка не є правовстановлюючим документом, але має інформаційний характер та копії довідки Стрийського МБТІ від 15 квітня 2024 року, на підставі свідоцтва про право власності (серія НОМЕР_1 від 26.01.2007 року співвласниками квартири АДРЕСА_1 були ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 10 квітня 2024 року ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У матеріалах справи відсутні відомості про прийняття спадщини спадкоємцями першої черги, зокрема, чоловіком померлої ОСОБА_9 чи сином ОСОБА_2 .

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що син померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_2 у 2018 році повторно вчинив злочин та перебував під вартою у слідчому ізоляторі на час досудового розслідування та розгляду справи. Відтак, відсутні відомості, що останній фактично відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України прийняв спадщину як і відсутні відомості про прийняття ОСОБА_2 спадщини юридично в частці, що належала його матері ОСОБА_3 .

Позивачка по справі ОСОБА_1 вважає себе спадкоємцем третьої черги після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст.1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Позивачка ОСОБА_1 вважає себе рідною сестрою по мамі ОСОБА_3 та вважає себе спадкоємцем третьої черги після смерті ОСОБА_2 прописка якого у спадковій квартирі не свідчить про прийняття ним спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 , оскільки такий був з 2018 року під слідством у СІЗО.

Верховний Суд у постанові від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 прописав, що не спілкування позивача зі спадкодавцем внаслідок неприязних відносин між ними, а також необізнаність про день смерті не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчать про поважність пропуску зазначеного строку.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 03 березня 2021 року у справі № 145/148/20, від 21 квітня 2020 року у справі № 296/12109/18.

Колегія суддів зазначає, що посилання позивачки ОСОБА_1 на не підтримання контактів із спадкодавцем ОСОБА_2 під час перебування останнього у місцях позбавлення волі та у зв`язку незнанням про день смерті через необхідність догляду за чоловіком з інвалідністю 2-ої групи, суд розцінює не є поважною причиною. Згідно копії довідки МСЕК ОСОБА_10 є особою з інвалідністю, однак рік з якого часу інвалідність на довідці не прослідковується. Чоловік ОСОБА_1 і на сьогоднішній день є особою з інвалідністю, тому позивачка як єдина родичка, спадкоємниця, як вона вважає себе третьої черги, повинна була через адміністрацію СІЗО, через адвоката, який здійснював захист прав ОСОБА_2 цікавитися останнім, його перебуванням і потребами, залишити свої координати для різних повідомлень, надавати йому моральну підтримку. Окрім цього, у матеріалах особової справи підозрюваного, підсудного чи засудженого є відомості, кому повідомляти про непередбачені обставини, в тому числі, щодо смерті. І не виключено, що установа, де відбував міру покарання ОСОБА_2 чи СІЗО повідомляли про день смерть останнього Стрийську міську раду Львівської області.

Суд апеляційної інстанції вважає, що позивачкою не доведено належними та допустимими доказами про поважність об`єктивних та непереборних труднощів у прийнятті спадщини, як і не доведено що спадкодавець ОСОБА_2 прийняв фактично при житті частку у спадковому майні після смерті своєї матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 та відсутні відомості щодо другого з подружжя ОСОБА_9 , які реєстрували шлюб 30.04.2014 року (а.с.14-14зворот) та який відноситься до спадкоємців першої черги та повинен бути залучений до участі у справі як відповідач чи третя особа.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України.

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстав для скасування оскаржуваного рішення не немає.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дмитрович Наталії Василівни залишити без задоволення.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Р.В.Савуляк

М.М.Шандра