Справа № 302/1718/25
Провадження № 2/302/678/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2025 року селище Міжгір`я
Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Повідайчика О.І.,
за участю секретаря судового засідання Куруц В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ще Міжгір`я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою посилаючись на те, що 15 травня 2007 року він уклав шлюб з відповідачкою, спільне життя з якою не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, відмінності поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З відповідачкою проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Збереження сім`ї неможливо та суперечить інтересам позивача та відповідачки.
Ухвалою суду Міжгірського районного суду Закарпатської області від 09.12.2025 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте у позовній заяві просить проводити судовий розгляд без його участі.
В судове засідання відповідачка ОСОБА_2 не з`явилася, проте 18.12.2025 подала до суду заяву якою визнає позовні вимоги про розірвання шлюбу, просить справу розглянути без її участі.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Суд встановив, що між сторонами 15 травня 2007 року зареєстровано шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб, виданого 15 травня 2007 року, актовий запис № 4.
Від шлюбу сторони мають одну спільну неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтвердженням чого є копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .
Згідно з положеннями статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положення про добровільність шлюбу встановлені також статтею 51 Конституції України.
З положень статті 112 СК України слідує, що суд, при вирішенні справи про розірвання шлюбу, з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявності малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.
Позивач ОСОБА_1 наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно, відмова в розірванні шлюбу матиме ознаки примушення його до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.
Відповідачка ОСОБА_2 визнала позов про розірвання шлюбу у повному обсязі, що вбачається з її письмової заяви від 18.12.2025 та таке визнання не суперечить Закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відтак суд дійшов висновку про прийняття визнання позову відповідачку та наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі.
Повно та всебічно дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши обґрунтування заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, проти задоволення яких відповідачка ОСОБА_2 не заперечує, подала заяву про визнання позову, суд доходить висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений. Факти, викладені у позовній заяві свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, шлюбні стосунки сторони не підтримують, а формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, які мають істотне значення. Суд висновує, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить б їх інтересам.
Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з Державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.
Відповідачка ОСОБА_2 визнала позовні вимоги у повному обсязі, а тому суд приходить до висновку, про необхідність стягнення з відповідачки ОСОБА_2 на користь держави судових витрат у виді 50 % судового збору, що становить суму 605,60 грн, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за пред`явлення до суду позовних вимог, відповідно до положень п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
На підставі статей 105, 110, 112 СК України та керуючись статтями 2, 3, 10-13, 19, 76-81, 141-142, 206, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 15 травня 2007 року Опорецькою сільською радою Сколівського району Львівської області, відповідний актовий запис № 4 від 15 травня 2007 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір в дохід держави в розмірі - 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення суду складено 18.12.2025.

Головуючий суддя О. І. Повідайчик