Провадження № 2/752/9738/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 грудня 2025 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін у приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

у серпні 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за Кредитним договором № б/н від 17.08.2011 року в розмірі 44 457,74 грн, та сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 17.08.2011 року підписав Заяву б/н та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на банківському сайті www.privatbank.ua/terms.

Підписанням Анкети-заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що на підставі ст.634 ЦК України підписана Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, чинними на дату підписання Заяви, становлять договір.

На підставі Анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 50 000,00 грн.

Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку № НОМЕР_1 , строком дії 01/15, тип Універсальна.

Після спливу строку дії першої картки відповідач для можливості користування рахунком додатково отримав наступні картки: 1) Кредитна картка номер - НОМЕР_2 , строк дії - 12/18, тип - Універсальна; 2) Кредитна картка номер - 419466, строк дії - 07/20, тип - Універсальна; 3) Кредитна картка номер - НОМЕР_3 , строк дії - 12/21, тип - Універсальна; 4) Кредитна картка номер - НОМЕР_4 , строк дії - 05/22, тип - Універсальна; 5) Кредитна картка номер - НОМЕР_5 , строк дії - 05/28, тип - Універсальна.

В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки - 42 %.

08.11.2022 року відповідач підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримано додаткову кредитну картку № НОМЕР_6 , строк дії - 03/24, тип - Універсальна.

Крім того, відповідач підписав у системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Додаткову угоду № SAMDN819_01 до Кредитного договору від 15.10.2024 року, відповідно до якої сторони узгодили змінити умови Кредитного договору шляхом внесення в Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг наступних змін:тип кредиту - невідновлювана кредитна лінія; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією, але не більше 5 років з дати укладення цієї Додаткової угоди; процентна ставка, відсотків річних: 12,0%, мінімальний платіж зменшено до 1 % від заборгованості, але не менше ніж 100,00 грн щомісячно протягом перших шести календарних місяців з дати укладення цієї Додаткової угоди до дати повного погашення кредиту.

Також згідно п. 2 вказаної Додаткової угоди сторони узгодили, що в разі порушення відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості за кредитом протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту.

Відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту не виконав та станом на 16.07.2025 року має заборгованість в сумі 44 457,74 грн, з яких: 36 547,30 грн - заборгованість за тілом кредиту; 7 910,44 грн - заборгованість за простроченим відсотками.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою від 25.08.2025 року відкрито провадження в указаній справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (т. 2, а.с. 52-53).

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Відповідачем відзиву на позовну заяву не подано.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 17.08.2011 року підписав Заяву б/н та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на банківському сайті www.privatbank.ua/terms.

Підписанням Анкети-заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що на підставі ст. 634 ЦК України підписана Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, чинними на дату підписання Заяви, становлять договір.

Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку № НОМЕР_1 , строком дії 01/15, тип Універсальна, на яку встановлено початковий кредитний ліміт 500,00 грн, який в подальшому неодноразово зменшувався та збільшувався (максимально до 50 000,00 грн 06.03.2024 року), а востаннє, 01.08.2024 року відповідачу зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн, що підтверджується довідкою реєстр. № 349573 від 22.07.2025 року.

Отримавши картку, відповідач здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи.

Активація картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами Кредитного договору.

Після спливу строку дії першої картки відповідач для можливості користування рахунком додатково отримав наступні картки: 1) Кредитна картка номер - НОМЕР_2 , строк дії - 12/18, тип - Універсальна; 2) Кредитна картка номер - НОМЕР_7 , строк дії - 07/20, тип - Універсальна; 3) Кредитна картка номер - НОМЕР_3 , строк дії - 12/21, тип - Універсальна; 4) Кредитна картка номер - НОМЕР_4 , строк дії - 05/22, тип - Універсальна; 5) Кредитна картка номер - НОМЕР_5 , строк дії - 05/28, тип - Універсальна, що підтверджується довідкою реєстр. № 326274 від 22.07.2025 року.

Судом з`ясовано, що в процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки - 42 %.

Також встановлено, що 08.11.2022 року відповідач підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримано додаткову кредитну картку № НОМЕР_6 , строк дії - 03/24, тип - Універсальна.

Крім того, відповідач підписав у системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Додаткову угоду № SAMDN819_01 від 15.10.2024 року до Кредитного договору, відповідно до якої сторони узгодили змінити умови Кредитного договору шляхом внесення в Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг наступних змін: тип кредиту - невідновлювана кредитна лінія; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією, але не більше 5 років з дати укладення цієї Додаткової угоди (п. п. 1.1., 1.2. Договору); процентна ставка, відсотків річних: 12,0 % (п. п. 1.2., 1.3. Договору), мінімальний платіж зменшено до 1 % від заборгованості, але не менше ніж 100,00 грн щомісячно протягом перших шести календарних місяців з дати укладення цієї Додаткової угоди до дати повного погашення кредиту.

Згідно з п. 2 вказаної Додаткової угоди сторони узгодили, що в разі порушення відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості за кредитом протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту.

Згідно з розрахунком заборгованості за Договором № б/н від 17.08.2011 року, укладеним між ПриватБанк та ОСОБА_1 станом на 16.07.2025 року заборгованість становить 44 457,74 грн, з яких: 36 547,30 грн - заборгованість за тілом кредиту; 7 910,44 грн - заборгованість за простроченим відсотками.

Поряд із цим, як вбачається з Виписки за Договором № б/н за період із 17.08.2011 року по 22.07.2025 року ОСОБА_1 активно користувався кредитними коштами, здійснюючи: платежі, покупки в магазинах, аптеках, АЗС, зняття готівки, поповнення картки (повернення коштів), а також мобільного зв`язку та Інтернету тощо. Всього витрат за вказаний період 242 596,93 грн, а всього надходжень - 198 139,19 грн. Востаннє відповідачем здійснено поповнення картки 12.10.2024 року на суму 17,99 грн.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205,207 ЦК України).

Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року в справі № 732/670/19, від 23.03.2020 року в справі № 404/502/18, від 07.10.2020 року № 127/33824/19.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно зі ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування кредитними коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Зобов`язання, права та обов`язки обумовлені сторонами в Кредитному договорі № б/н від 17.08.2021 року, які повинні виконуватися.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Наданий банком розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, так само як і неспростовані факти отримання, використання та часткового повернення ним позивачу кредитних коштів.

Враховуючи, що фактично отримані та використані належні позивачу кредитні кошти в добровільному порядку ОСОБА_1 не повернуті, отже зобов`язання за вказаним Договором належним чином відповідач не виконав, протягом дії договору не сплачував кредит вчасно та в повному обсязі, тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України в разі задоволення позову судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду у розмірі 2 422,40 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 76-81, 82, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за Кредитним договором № б/н від 17.08.2011 року в розмірі 44 457,74 грн (сорок чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім гривень 74 копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) сплаченого судового збору.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», , місцезнаходження: вул. Грушевського, буд. 1-Д, м. Київ, 01001.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса: зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.С. Хоменко