ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 671/435/25

Провадження № 22-ц/820/2457/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю представника апелянта, відповідачки,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Сихівська районна державна адміністрація Львівської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, визначення способів участі у вихованні дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області в складі судді Андрущенка О.Ю. від 02 жовтня 2025 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У березні 2025 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідачки, вказував, що 22.05.2021 року зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою. 20.09.2024 року рішенням Залізничного районного суду м. Львова розірвано шлюб між ним та ОСОБА_2 . В шлюбі у сторін народилася дитина донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу проживає з матір`ю.

Відповідачка переїхала у м. Львів разом з донькою, живе за адресою АДРЕСА_1 з іншим чоловіком та його матір`ю, на яких залишає доньку.

Позивач неодноразово приїздив до м. Львів для побачень з донькою, однак відповідачка перешкоджає цьому, чинить йому перешкоди у вільному спілкуванні з дитиною та у вихованні доньки, ігнорує права позивача на виховання дитини, мирно врегулювати спір не вдається.

06.10.2024 року він прийшов за вказаною адресою, щоб навідати доньку, але дверей ніхто не відкрив. 04.11.2024 року у відповідь його звернення відділом поліції надано інформацію, що порушень не виявлено, дитина перебувала з нянею, у квартирі сторонніх осіб не було.

22.12.2024 року позивач знову прийшов за вказаною адресою, щоб навідати доньку, але двері ніхто не відкрив.

На його звернення до поліції щодо перешкоджання відповідачкою його побаченню з дитиною 12.03.2025 року відділом поліції повідомлено, що здійснено спілкування із колишньою дружиною ОСОБА_2 , яка повідомила, що ОСОБА_1 приїздить без попереджень.

Позивач ОСОБА_1 бачився з донькою 24.11.2024 року, з 18.00 до 20.00, 17.11.2024 року, з 19.00 до 20.00.

08.12.2024 року позивач прибув в м. Львів, але не зміг побачитись з донькою, з слів відповідачки донька захворіла, але позивач повідомляв за 3-4 дні про поїздку.

13 грудня 2024 року він прибув до Львова, з 15.00 до 21.00 очікував, але відповідачка не надала можливості побачитись з донькою.

22 грудня 2024 року з 14.30 до 18.30 він теж не побачив доньку, викликав поліцію. З 30 грудня 2024 року відповідачка на телефонні дзвінки не відповідає.

Тому просив зобов`язати відповідачку не чинити перешкоди позивачу у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною та встановити наступний порядок побачень: кожну суботу з 12 год. до 18 год., кожну неділю з 12 год. до 18 год. без присутності відповідачки; будь-які дні з 19 год. до 20 год. спілкуватися в мережі Інтернет за телефоном доньки або ОСОБА_2 без присутності останньої; по 15 днів під час літніх та зимових канікул на території України, за місцем проживання чи перебування батька без присутності відповідачки; зобов`язати ОСОБА_2 повідомляти позивача про зміну місця проживання дитини, виїзд за кордон, а також повідомляти про актуальні засоби зв`язку.

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини задоволено частково.

Визначено ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановлено наступний графік побачень:

- в першу, третю суботу та в другу, четверту неділю місяця впродовж 4 годин за погодженням з матір`ю та в її присутності;

- зобов`язано ОСОБА_2 у письмові чи усній формі повідомляти ОСОБА_1 про зміну місця проживання дитини з зазначенням нової адреси проживання доньки та про виїзд за межі України.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 968,96 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду змінити, зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди батьку у вихованні та вільному спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначити ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановити наступний графік побачень: першу, третю суботу та другу, четверту неділю місяця з 12 год до 18 год в присутності матері; зобов`язати ОСОБА_2 у письмовій чи усній формі повідомляти ОСОБА_1 про зміну місця проживання дитини з зазначенням нової адреси проживання доньки та проїзд за межі України, в решті рішення залишити без змін. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно не задовольнив вимогу про зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкод батьку ОСОБА_1 у вихованні з донькою. З 24.11.2024 року відповідачка чинить перешкоди йому щодо участі у вихованні доньки. За адресою проживання доньки він неодноразово приїздив у м. Львів, але побачитися з донькою не міг, двері йому ніхто не відкрив. З 30 грудня 2024 року на телефонні дзвінки відповідачка не відповідає, чим чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною. Визначаючи графік побачень з дитиною, суд першої інстанції не встановив конкретні години для побачень з дитиною, а формально визначив 4 години за погодженням з матір`ю, чим порушив принцип правової визначеності. Цим фактично позбавлено батька можливості виконати вказане рішення в примусовому порядку, поставлено можливість виконання рішення в залежність від матері, з якою у нього неприязні стосунки та яка чинить перешкоди у спілкуванні батька з донькою.

У відзиві ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу відхилити як безпідставну, а рішення залишити без змін. Позивач після приїздів до м. Львова без попередніх домовленостей, без врахування режиму, стану малолітньої дитини, вимагав без зволікань привезти дитину у визначене місце, здебільшого в торгові центри м. Львова, оскільки там є батути та різні атракціони. При цьому позивач за час розгляду справи не цікавився здоров`ям доньки у сімейного лікаря, не був у дитячому садку дитини, не має уявлення про режим дня і харчування дитини. Кошти на утримання дитини позивачем сплачуються нерегулярно. Жодних перешкод в спілкуванні з дитиною позивачу вона не чинить.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів.

Відповідачка просила відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, у зв`язку з цим оскаржуване рішення слід скасувати в частині відмови у задоволенні позову та змінити у частині визначення способів участі у вихованні дитини.

Судом встановлено, що сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Залізничного районного суду міста Львова від 20.09.2024 у справі № 462/4446/24 шлюб між позивачем та відповідачкою, зареєстрований Волочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 22.05.2021, актовий запис № 37, розірвано та ухвалено стягувати з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання доньки в розмірі 3000 грн. щомісячно.

Донька сторін ОСОБА_5 проживає з відповідачкою.

Згідно висновку Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 24.06.2025 року як органу опіки та піклування рекомендовано встановити наступний графік побачень батька з дитиною: - в першу, третю суботу та в другу, четверту неділю місяця впродовж 4 годин за погодженням з матір`ю та в її присутності, в інші дні зустрічі можуть відбуватися за домовленістю з матір`ю дитини.

Відповідно до акта обстеження умов проживання матері та дитини від 06.05.2025 року дитина забезпечена усім необхідним, для виховання та розвитку створено належні умови, складні життєві обставини відсутні.

Згідно з актом обстеження умов проживання батька від 24.04.2025 року умови проживання дуже добрі, члени сім`ї добре відгукуються про дитину, готові допомагати батькові у її вихованні, складні життєві обставини відсутні.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням малолітнього віку та режиму дня дитини, її потреби у спілкуванні з батьком, необхідності стабільності, психоемоційного благополуччя визначив способи участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею у визначені 4 дні на місяць впродовж 4 годин в присутності матері за погодженням з нею. Вимога про побачення з дитиною під час літніх та зимових канікул за місцем проживання батька визнана передчасною, оскільки дитині виповнилося 2 роки, а зобов`язання відповідачки використовувати власний мобільний пристрій для можливості батька спілкування з дитиною є неправомірним, тому не підлягає задоволенню. В решті позову відмовлено.

Проте з цими висновками не можна погодитися повністю, зважаючи на таке.

Згідно з частиною 8 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч.2 ст. 155 СК України).

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

За ч.ч.1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

За змістом ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним.

Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Суд першої інстанції правильно констатував, що між сторонами існує спір, який потребує вирішення, щодо участі батька, який проживає окремо, щодо участі у вихованні доньки, часу та способів його спілкування з дитиною.

Разом з тим, мотивувальна частина рішення не містить жодного обґрунтування і жодних висновків суду в частині відмови у позові щодо зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкоди позивачу у вихованні та вільному спілкуванні з донькою.

В порушення ст.ст. 263, 264, 265 ЦПК України суд першої інстанції не вказав, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги позивача в частині зобов`язання відповідачки не чинити перешкоди позивачу у вихованні дитини, та якими доказами вони підтверджуються (спростовуються); не навів докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

Апеляційний суд констатує, що зібрані в справі докази підтверджують обставини, на які посилався позивач в обґрунтування цієї вимоги.

Так, як встановлено з повідомлення Відділу поліції №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області від 12.03.2025 року (на адвокатський запит) 22 грудня 2024 року позивач прийшов за адресою АДРЕСА_1 , щоб навідати доньку, проте двері йому не відчинили. У зв`язку з цим він здійснив виклик поліції. Цим листом також підтверджено звернення ОСОБА_1 22.12.2024 року щодо вчинення йому перешкод у спілкуванні з донькою ОСОБА_4 матір`ю дитини ОСОБА_2 . Остання повідомила, що ОСОБА_1 приїздить до дитини без попереджень.

Зміст скриншотів переписки позивача і відповідачки у месенджері також свідчить про те, що відповідачка ОСОБА_2 чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною - з кінця грудня 2024 року відповідачка не відповідає на телефонні дзвінки позивача, ігнорує його текстові повідомлення щодо узгодження побачення з дитиною. У відповідь на неодноразові прохання позивача (текстові повідомлення з 12.20 год.) привезти дитину до ТЦ «Вікторія Гарденс» в м. Львів, відповідачка направила повідомлення «дитина ще не спала обідній сон, в кінець світу ніхто не поїде», о 17.41 год - «вона ще спить» (а.с. 20-21, том 1).

Вказані докази цілком свідчать про вчинення відповідачкою перешкод ОСОБА_1 в його участі у вихованні доньки та вільному спілкуванні з нею.

Тож наявні підстави відповідно до ст.159 СК України для задоволення позову в частині усунення перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною та у її вихованні.

Обговорюючи доводи апеляційної скарги щодо неконкретно визначеного часу побачень позивача з дитиною, апеляційний суд бере до уваги таке.

Оскаржуваним рішення визначено ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з донькою та встановлено наступний графік побачень: в першу, третю суботу та в другу, четверту неділю місяця впродовж 4 годин за погодженням з матір`ю та в її присутності.

Тобто, визначаючи графік побачень батька з дитиною, суд першої інстанції не встановив конкретні години для побачень з дитиною, а формально визначив 4 години за погодженням з матір`ю, поставивши можливість виконання цього рішення в залежність від волі та позиції матері, з якою у позивача напружені відносини.

Такий зміст рішення суперечить принципу правової визначеності, не забезпечує остаточне вирішення спору і його належне виконання.

В апеляційному суді відповідачка ствердила, що зазвичай донька має денний сон з 12.30 13.00 год. Проте в неділю у зв`язку з освітніми заняттями дитини, які завершуються о 13.30, донька вкладається на денний сон близько 14.30 год. У зв`язку з таким режимом дня дитини вважає за доцільне визначити графік побачень позивачу з донькою 2 години зранку (10-12 год.) та 2 години пообіді (16-18 год.).

Разом з тим, апеляційний суд констатує, що такий графік побачень з дитиною не враховує в повній мірі інтереси батька, зважаючи на те, що він мешкає в іншому місті (Тернопільська область) і здійснює поїздки до м.Львів з метою побачень з донькою.

З врахуванням усіх наведених обставин, можливості дещо скоригувати режим дня дитини (як це відбувається по неділях), слід визначити побачення позивача з донькою в першу, третю суботу та в другу, четверту неділю місяця з 10 год. по 14 год. в присутності матері, рішення в цій частині слід змінити.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2025 року в частині відмови у зобов`язанні відповідачки не чинити перешкод позивачу у вихованні дитини та спілкуванні з нею скасувати, в частині визначення способів участі у вихованні дитини - змінити.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у вихованні та вільному спілкуванні з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом побачень:

- в першу, третю суботу та в другу, четверту неділю місяця з 10 год. по 14 год. в присутності матері ОСОБА_2 .

Зобов`язати ОСОБА_2 у письмовій чи усній формі повідомляти ОСОБА_1 про зміну місця проживання дитини з зазначенням нової адреси проживання доньки та про виїзд за межі України.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 26 грудня 2025 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк