ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 грудня 2025 року

м. Харків

16 грудня 2025 року

м. Харків

справа № 638/11758/24

провадження № 22-ц/818/4700/25

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Шнайдер Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов`язання нарахувати та виплатити страхові виплати у порядку спадкування,-

за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Шевченківського районного суду м. Харкова від 10 липня 2025 року, постановлене суддею Смирновим В.А.

в с т а н о в и в :

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просила зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати страхові виплати ОСОБА_2 за період з 01.05.2022 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та виплатити нараховані кошти ОСОБА_1 як спадкоємцю за законом.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Харкова від 10 липня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити нарахування страхових виплат ОСОБА_2 за період з 01.05.2022 року по день її смерті та виплатити нараховані кошти ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) як спадкоємцю за законом. Стягнуто з ГУ Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що судом не здійснено всебічного і повного з`ясування обставин справи. Зауважує, що Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області передано кредиторську заборгованість по страхових виплатах ОСОБА_2 за період з 01.02.2022 по 30.04.2022. Згідно даних зазначених в реєстрі, щомісячна страхова виплата припинена з 01.05.2022, проте рішень та протоколів, постанов на підставі яких було припинено виплату надано не було. Вважає, що порушень допущено не було.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України- в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що передбачено, що нарахована сума страхової виплати включається в документи для виплати протягом не пізніше ніж одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахування, продовження чи поновлення її виплати. Розподіл та спрямування коштів на фінансування страхових виплат здійснюється Пенсійним фондом України. Оскільки відповідачем не надано доказів правомірності припинення виплат, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 , донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно проживала із своєю матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 отримувала виплати від Харківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Хотинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Південно-західного міжрегілнального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ).

Позивач є спадкоємцем ОСОБА_2 .

На звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, їй повідомили що під час ліквідації Відділення до Головного управління передано реєстр осіб, яким було припинено/затримано виплати відділеннями Управління за період з 01.03.2022 по 31.12.2022 року.

Згідно даних зазначених в реєстрі, щомісячна страхова виплата ОСОБА_2 припинена з 01.05.2022. Також, Відповідачу передано кредиторську заборгованість по страхових виплатах ОСОБА_2 за період з 01.02.2022 по 30.04.2022.

Вказану суму Відповідач повідомив нотаріусу для врахування її як спадок.

Але за період з дати припинення виплат 01.05.2022 по день смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виплаті коштів позивачці відмовлено.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм статей 12,13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту статті 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що: цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 16 Закону України № 1105-ХІV застраховані особи мають право на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 36 Закону № 1105-XIV страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Згідно з пунктом 1 частини сьомої статті 36 Закону № 1105-XIV страхові виплати складаються із страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 47 Закону № 1105-XIV страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18) вказано, що «підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України».

Тому припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

До таких правових висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) і підстави для відступлення від неї відсутні.

З огляду на викладене, суд дійшов обгрунтованого висновку, що припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду (або як в даній справі - оскарження відбулося лише в першій інстанції, а апеляційне провадження було закрито) спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат.

Право на такі виплати у спадкодавця зберігається, і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю, а тому спадкоємець ОСОБА_3 має право на отримання страхових виплат у порядку спадкування за законом.

Відповідно до нової редакції ч. 1 ст. 4 Закону №1105 з 01.01.2023 року уповноваженим органом управління о системі загальнообов`язкового державного соціального страхування звязку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку є Пенсійний фонд України.

Згідно статті 5 Закону №1105 з 01.01.2023 року виконання функцій страховика за загальнообов`язковим державним соціальним страхування передано Пенсійному фонду України.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1105 у новій редакції вирішено припинили Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 1 січня 2023 року.

Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступниками Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень. Кабінету Міністрів України у встановленому порядку вжити заходів, що випливають із цього Закону.

Пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону No1105 встановлено, що з дня набрання чинності цим Законом платники страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, платники єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та отримувачі виплат (матеріального забезпечення) є такими, що зареєстровані (взяті на облік) Пенсійним фондом України. Їх перереєстрація не здійснюється.

Пунктом 7 нової редакції Прикінцевих та перехідних положень Закону №1105 встановлено, що стягнення та погашення заборгованості страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, пенсійне страхування, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у тому числі в судовому порядку, у справах про банкрутство, за виконавчими документами, провадження за якими відкрито до дня набрання чинності цим Законом, здійснюють територіальні органи Пенсійного фонду України.

3 метою забезпечення реалізації п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1105 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 30.12.2022 №1467 «Про затвердження Порядку здійснення страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Згідно п. 2 Постанови №1467 встановлено, що виконавча дирекція Фонду соціального страхування та її робочі органи передають Пенсійному фонду України в електронній формі виплатні документи на січень 2023 р. засобами системи електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів до 2 січня 2023 р., а бази даних, носії інформації та програмне забезпечення щодо ведення обліку та здійснення страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності за актами приймання-передачі - до 20 січня 2023 року.

Крім того, п. 6, 7 Порядку передбачено, що нарахована сума страхової виплати включається в документи для виплати протягом не пізніше ніж одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахування, продовження чи поновлення її виплати. Розподіл та спрямування коштів на фінансування страхових виплат здійснюється Пенсійним фондом України.

Відповідач не оспорював, що позивач є спадкоємцем ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Доказів на підтвердження правомірності припинення виплат спадкодавцю, починаючи з 01.05.2022 по день її смерті, відповідачем не надано.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанцій про те, що позовні вимоги позивача про зобов`язання нарахувати страхові виплати та виплатити їх у порядку спадкування підлягають задоволенню.

Рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.367,368,369,375,381,382,383,384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Харкова від 10 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Ю.М. Мальований

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 17.12.2025 року