КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

30 грудня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Голуб С.А., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до держави російської федерації про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2025 рокув задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з указаним судовим рішенням, 26 листопада 2025 року позивач звернувся з апеляційною скаргою із пропуском строків, встановлених статтею 354 ЦПК України.

Згідно із вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

У відповідності до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивував тим, що він не має електронного кабінету в ЄСІТС, тому не отримував від суду жодних процесуальних документів і суд не надсилав йому та його представнику, який брав участь у справі, рішення в паперовому вигляді.

Суд лише розмістив рішення від 21 жовтня 2025 рокуу Єдиному державному реєстрі судових рішень, про що він випадково дізнався 21 листопада 2025 року, тобто вже після спливу строку на апеляційне оскарження, переглянувши цей реєстр.

Крім того, в період з 21 жовтня по 20 листопада 2025 року по всій території України, у тому числі за місцем його перебування, мали місце масові та тривалі відключення електроенергії, спричинені ракетними ударами російської федерації по енергетичній інфраструктурі. Це супроводжувалося перебоями зв`язку та інтернету. У зв`язку з воєнним станом, частими повітряними тривогами та необхідністю перебувати в укриттях, він не мав можливості регулярно перевіряти реєстр судових рішень чи інші інформаційні ресурси для відстеження ходу справи.

Таким чином, позивач вказує, що пропуск строку на апеляційне оскарження зумовлений виключно неналежним повідомленням судом сторони про ухвалення рішення, відсутністю доступу до судових документів, а також обставинами, пов`язаними з воєнним станом, масовими відключеннями світла та перебоями зв`язку.

Проте наведені підстави неможливо визнати поважними і достатніми для поновлення пропущеного процесуального строку, оскільки вони не узгоджуються з процесуальними нормами закону та не відповідають матеріалам справи.

Згідно із вимогами частини п`ятої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи (пункт 2 частини шостої статті 272 ЦПК України).

Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє (частина сьома статті 272 ЦПК України).

Аналіз матеріалів справи свідчить, що повний текст рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2025 року було доставлено до електронного кабінету представника ОСОБА_1 - адвоката Гавриленко Н.А. на наступний день після його ухвалення, а саме 22 жовтня 2025 року, про що свідчить довідка про доставку електронного документу (а.с. 46).

Згідно із вимогами частини першої статті 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Надане процесуальним законом право особі брати участь у справі через представника, передбачає вчинення представником від імені та в інтересах особи певних юридичних дій, що позбавляє сторону або третю особу необхідності їх вчиняти самостійно.

Тобто, вчинені представником особи процесуальні дії, зокрема, отримання копії судового рішення, вважаються вчиненими безпосередньо особою, інтереси якої він представляє.

Отже, позивач був достеменно обізнаний зі змістом повного тексту оскаржуваного рішення, порядком та строками його оскарження 22 жовтня 2025 року після його отримання представником - адвокатом Гавриленко Н.А. в електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд» ЄСІТС, проте з апеляційною скаргою звернувся лише 26 листопада 2025 року, не зазначивши причин пропуску тридцятиденного строку на апеляційне оскарження, які можливо визнати поважними.

Посилання позивача на те, що копію рішення він та його представник не отримували є необґрунтованим.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Саме по собі посилання позивача на уведений в Україні правовий режим воєнного стану не може бути визнане судом поважними підставами для поновлення пропущеного строку.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22 та від 08 грудня 2022 року у справі № 990/102/22, саме по собі введення воєнного стану на території всієї держави, який продовжений і на теперішній час, без посилання на конкретні обставини, які були об`єктивно непереборними, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасному зверненню до суду у визначений законом строк, не може бути належною підставою для поновлення строку.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05 вересня 2022 року у справі № 697/2360/21, від 14 вересня 2022 року у справі № 200/21749/17, від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 та 25 вересня 2024 рокуу справі № 760/19995/21-ц.

Позивачем не наведено жодної обставини, яка пов`язана з веденням в Україні воєнного стану, яка дійсно перешкодила йому у встановлений законом строк звернутись з апеляційною скаргою. Відповідних доказів на підтвердження обставин, на які він посилається, ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надано.

Доводи позивача щодо тривалого відключення електроенергії також не заслуговують на увагу.

Верховний Суд у постанові від 06 червня 2024 року у справі № 559/2655/23 дійшов висновку, що застосування аварійних відключень електроенергії, тривала відсутність електропостачання також не можуть бути обґрунтованими підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки воєнний стан на території України оголошено 24 лютого 2022 року і з цього часу відбуваються масовані ракетні обстріли російською федерацією населених пунктів України, в тому числі об`єктів критичної інфраструктури, проте такі атаки не проводяться щодня, оскільки це складний логістичний процес. Разом із цим, судочинство в Україні продовжує здійснюватися у встановленому Законом порядку. Не було встановлено в Україні й повного припинення роботи банківських устав, комунальних служб та/або поштового зв`язку.

У цій справі, в якій вирішується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, позивачем не надано будь-яких доказів (наприклад, графіку відключення світла, який би підтверджував цілодобове відключення світла, або його нетривалу наявність протягом дня), що підтверджувало б об`єктивну неможливість через відключення електроенергії подати апеляційну скаргу у визначений законом строк.

Процесуальний строк звернення до суду покликаний забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору. Вирішуючи питання про поновлення строку звернення до суду або апеляційного оскарження, суди повинні надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск строку.

Безпідставне поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, позивачу необхідно надати суду апеляційної інстанції належні докази та вказати на інші обґрунтовані підстави, які підтверджують поважність причини пропуску установленого законом строку на апеляційне оскарження з посиланням на відповідні докази.

З огляду на вищевикладене, апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для зазначення нею поважних причин для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Керуючись статтями 127, 356, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2025 року залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2025 рокузалишити без руху та встановити строк десять днів з моменту отримання копії даної ухвали для подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, в іншому випадку буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С.А. Голуб