____________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/6122/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2025 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Скриль Ю.А.,

за участі секретаря судового засідання Остапчук О.Є.,

за участю:

представника позивачки адвоката Михайленко М. М.,

представника відповідача адвоката Тимчука О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Споживчого товариства «Альтаїр-3» про розірвання договору асоційованого членства в споживчому товаристві та стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад позовних вимог

В інтересах позивачки через систему «Електронний суд» до Київського районного суду звернулась адвокат Михайленко М.М. з позовом про розірвання договору асоційованого членства в споживчому товаристві від 17.05.2019 № 4/39-КР та стягнути з товариства грошові кошти, сплачені за цим договором у розмірі 668 561,87 грн та судові витрати зі сплати судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що між нею та Споживчим товариством «Альтаїр 3» було укладено договір асоційованого членства в споживчому товаристві № 4/39-КР від 17 травня 2019 року.

Розділом 1 даного Договору передбачено, що відповідно до Статуту товариства та умов цього Договору товариство приймає пайовика в асоційовані члени товариства. Пайовик при підписанні даного Договору ознайомився з положеннями Статуту та згоден їх реалізовувати. Пайовик зобов`язується прийняти участь в реалізації статутних цілей і завдань Товариства шляхом внесення в повному обсязі своєї частки в товариство, з метою забезпечення товариством фінансування будівництва будинку за рахунок внесеного пайовиком паю, а також прийняти на себе в розмірі цільового внеску частину витрат, пов`язаних з утриманням товариства і реалізацією статутних цілей і завдань, на умовах цього Договору, а товариство зобов`язується забезпечити фінансування будівництва будинку, і, після здачі будинку в експлуатацію, передати пайовикові об`єкт за умови виконання пайовиком зобов`язань за цим Договором.

Місце знаходження будинку: АДРЕСА_1 будівельний номер квартири: 39 загальна площа квартири: 43,9 кв.м. кількість кімнат: 1.

Відповідно до п. 2.1 Договору пайовик в порядку і на умовах, передбачених цим Договором, зобов`язується внести частку в розмірі 33 163,00 доларів США, що на момент укладання договору становить 873 610,00 гривень. Пайовик частку вносить виключно в національній валюті України - гривні. Відповідно до п.4.2. Договору №4/39-КР Товариство прийняло на себе зобов`язання забезпечити будівництво Будинку в житловому комплексі «Альтаїр 3» в строк - IV квартал 2022 року.

Проте, прийняті на себе зобов`язання Товариством виконані не були, що є порушенням умов договору та вимог чинного законодавства України.

Натомість, позивач виконав прийняті на себе за договором зобов`язання стосовно передачі грошових коштів в розмірі 668 561,87 гривень, що підтверджується квитанціями та Сертифікатом від 10.08.2021 №А-0063018 на суму 610 доларів США, що по курсу НБУ дорівнює 25 116, 87 гривень (610 * 41,1752).

Таким чином, позивач сплатив грошові кошти в загальному розмірі 668 561,87 гривень, проте передача позивачу квартири в порядку та строки, передбачені договором №4/39-КР не відбулася.

На сьогоднішній час будівництво заморожена та дата здачі будинку найближчим часом не планується.

Відповідно до п. 3.1.5. Договору № №4/39-КР пайовик має право вимагати від Товариства розірвання даного Договору, в разі невиконання Товариством своїх зобов`язань згідно з п.4.2.1. цього Договору і повернення фактично внесеної частки на момент розірвання даного Договору, протягом 20-ти банківських днів з моменту розірвання цього Договору.

Відповідно до п.9.8.Договору строк позовної давності на стягнення частки (паю або цільового внеску) встановлюється в 5 років.

Будинок, визначений у Договорі асоційованого членства у споживчому товаристві № №4/39-КР, на сьогоднішній день в експлуатацію не введено. При цьому, пунктами 4.2.1 та 4.2.7 Договору передбачено, що товариство зобов`язано забезпечити будівництво будинку в строк IV квартал 2022 року.

У разі дострокового розірвання Договору з причин, не пов`язаних з невиконанням товариством своїх зобов`язань за цим Договором, повернути пайовикові внесену ним частину частки, відповідно до п.п.2.3., 2.5., 2.6. цього Договору. У разі дострокового розірвання Договору з причин, пов`язаних з невиконанням товариством своїх зобов`язань за цим Договором (а саме п. 4.2.1.) повернути пайовикові фактично внесену ним частку на момент розірвання цього Договору. Відповідно п.8.2. Договору досудове врегулювання спорів є обов`язковим для сторін цього Договору.

З метою досудового врегулювання спору, 08.08.2025 року було надіслано на адресу відповідача - Споживчого товариства «Альтаїр 3» вимогу про розірвання договору та повернення сплачених коштів. Згідно витягу з сайту Укрпошти (трекінг 336) відправлення було повернуто відправнику з відміткою «за відмовою адресата» 25.08.2025 року. На вимогу про розірвання договору та стягнення коштів відповідачем будь-якої відповіді не надано.

У зв`язку з цим позивачка звернулась до суду за захистом своїх прав.

Короткий виклад відзиву на позовну заяву

Не заперечує проти задоволення позовних вимог в частині розірвання договору.

Заперечує в частині стягнення на користь позивачки грошових коштів у розмірі 668 561,87 грн, та просить задовольнити цю вимоги частково у розмірі 643 225,00 грн.

В обґрунтування своєї позиції зазначив, що на виконання умов Договору асоційованого членства у споживчому товаристві ОСОБА_1 сплатила в рахунок Частки грошові кошти в сумі 643 225,00 грн, що підтверджується доданими до позовної заяви копіями квитанцій до прибуткових касових ордерів та не заперечується відповідачем.

Проте ОСОБА_1 , вимагаючи стягнути на її користь грошові кошти у розмірі 668561,87 гривень, посилається на сертифікат №А-0063018 на суму 610 доларів США.

Однак вказаний Сертифікат не був використаний. За умовами даного сертифіката, сума сертифіката зараховується в останній платіж відповідно до додатку №2 до Договору асоційованого членства у споживчому товаристві №4/39-КР від 17 травня 2019 року виключно в гривні за курсом визначеним в п.2.1. Договору на дату зарахування Сертифікату. Зарахування Сертифікату відбувається шляхом підписання додаткової угоди до Договору асоційованого членства у споживчому товаристві №4/39-КР від 17 травня 2019 року про зменшення розміру Частки на суму, зазначену в Сертифікаті. Додаткова угода укладається виключно у випадку, якщо загальна сума сертифікатів, отриманих Пайовиком, дорівнює сумі залишку коштів, які повинен сплатити Пайовик в рахунок Частки.

Відповідно до умов акції, на підставі якої було видано сертифікат, відбувається зменшення розміру Частки на суму, зазначену в Сертифікаті.

Грошові кошти вказані у сертифікаті не були фактично внесені Пайовиком в рахунок Частки за Договором асоційованого членства у споживчому товаристві. Додатковий договір не підписувався.

Процесуальні дії та рух справи

Представник позивачки 23.09.2025 звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільна справа розподілена судді Скриль Ю.А.

Ухвалою судді від 26.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначене підготовче засідання на 23.10.2025.

14.10.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого визнав позовні вимоги в частині розірвання договору та стягнення грошових коштів, сплачених за договором асоційованого членства у розмірі 643 225,00 грн.

Підготовче засідання через неявку відповідача та відсутність інформації про причини неприбуття у підготовче засідання його представника відкладене на 06.11.2025.

04.11.2025 від представника позивачки надійшла заява про проведення підготовчого засідання за відсутності позивачки та її представника, просила підготовче провадження у справі закрити.

У підготовчому засіданні від 06.11.2025 представник відповідача не заперечував проти закриття підготовчого провадження.

Ухвалою суду від 06.11.2025, занесеною до протоколу підготовчого засідання, підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні 08.12.2025.

У судовому засіданні 08.12.2025 представник позивачки до початку розгляду справи по суті надала суду фото із зображенням будинку на стадії завершеного будівництва на підтвердження стану будівництва вказаного об`єкта на момент розгляду справи у суді.

Представник відповідача заперечував, оскільки з фото не можливо ідентифікувати об`єкт та дату і час фотофіксації.

Суд задовольнив клопотання представника позивачки: долучив вказане фото до матеріалів справи, зазначивши, що заперечення представника відповідача будуть надані під час оцінки судом доказів на стадії ухвалення судового рішення.

Також представник позивачки просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, зазначивши що заявлений до стягнення розмір суми внесених коштів за договором асоційованого членства у споживчому товаристві підтверджується квитанціями та сертифікатом.

Представник відповідача визнав позовні вимоги частково, а саме: в частині розірвання договору та стягнення на користь позивачки грошових коштів у розмірі 643 225,00 грн, оскільки грошові кошти у розмірі 610 доларів США були надані у вигляді сертифіката, зарахування якого відбувається шляхом підписання додаткової угоди до Договору асоційованого членства у споживчому товаристві. Однак позивачка припинила оплату за договором ще у серпня 2021 року (останній платіж відповідно до графіку червень 2023 рік), додаткову угоду до договору з метою використання (врахування в рахунок) оплати за договором між сторонами не підписувалась

У судовому засіданні 08.12.2025 розгляд справи завершений, суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відклав його проголошення до 18.12.2025.

Встановлені фактичні обставини справи

17 травня 2019 року між сторонами укладений Договір асоційованого членства в споживчому товаристві № 4/39-КР.

Розділом 1 даного Договору передбачено, що відповідно до Статуту товариства та умов цього Договору товариство приймає пайовика в асоційовані члени товариства. Пайовик при підписанні цього Договору ознайомився з положеннями Статуту та згоден їх реалізовувати. Пайовик зобов`язується прийняти участь в реалізації статутних цілей і завдань Товариства шляхом внесення в повному обсязі своєї частки в товариство, з метою забезпечення товариством фінансування будівництва будинку за рахунок внесеного пайовиком паю, а також прийняти на себе в розмірі цільового внеску частину витрат, пов`язаних з утриманням товариства і реалізацією статутних цілей і завдань, на умовах цього Договору, а товариство зобов`язується забезпечити фінансування будівництва будинку, і, після здачі будинку в експлуатацію, передати пайовикові об`єкт за умови виконання пайовиком зобов`язань за цим Договором. Характеристика об`єкта закріплюється в Додатку № 1(«Специфікація») до даного Договору, яка є невід`ємною частиною Договору: місце знаходження Будинку: АДРЕСА_1 будівельний номер квартири: 39 загальна площа квартири: 43,9 кв.м. кількість кімнат: 1.

Відповідно до п. 2.1 Договору пайовик в порядку і на умовах, передбачених цим Договором, зобов`язується внести частку в розмірі 33 163,00 доларів США, що на момент укладання договору становить 873 610,00 гривень. Пайовик частку вносить виключно в національній валюті України - гривні.

Згідно з п.4.2. Договору №4/39-КР Товариство прийняло на себе зобов`язання забезпечити будівництво Будинку в житловому комплексі «Альтаїр 3» в строк - IV квартал 2022 року.

Проте, прийняті на себе зобов`язання Товариством виконано не було. Вказані обставини представниками сторін визнаються та не оспорюються.

Позивачка частково виконала взяті на себе за Договором зобов`язання та здійснила оплату у період з 17.05.2019 по 30.08.2021 (останній платіж) на загальну суму 643 220 грн, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні квитанціями до прибуткових касових ордерів, зокрема:

-квитанцією №3253 від 17 травня 2019 на суму 49990,00 гривень;

-квитанцією №3262 від 20 травня 2019 на суму 49990,00 гривень;

-квитанцією №3297 від 21 травня 2019 на суму 49990,00 гривень;

-квитанцією №3322 від 22 травня 2019 на суму 24752,00 гривень;

-квитанцією №3680 від 05 червня 2019 на суму 21766,00 гривень;

-квитанцією №4744 від 07 серпня 2019 на суму 49990,00 гривень;

-квитанцією №4792 від 12 серпня 2019 на суму 39100,00 гривень;

-квитанцією №4782 від 09 серпня 2019 на суму 49995,00 гривень;

-квитанцією №4513 від 14 вересня 2020 на суму 44167,00 гривень;

-квитанцією №3878 від 31 серпня 2020 на суму 49990,00 гривень;

-квитанцією №4432 від 10 вересня 2020 на суму 49990,00 гривень;

-квитанцією №2889 від 16 серпня 2021 на суму 49990,00 гривень;

-квитанцією №3090 від 27 серпня 2021 на суму 49990,00 гривень;

-квитанцією №3147 від 30 серпня 2021 на суму 49990,00 гривень;

-квитанцією №3177 від 31 серпня 2021 на суму 13530,00 гривень.

Дослідженням Сертифікату №А-0063018 від 10.08.2021 встановлено, що зазначені в цьому Сертифікаті грошові кошти у розмірі 610 доларів США можуть бути використані виключно для внесення в рахунок Частки за Договором асоційованого членства у споживчому товаристві №4/39-КР від 17 травня 2019 року. Сума зараховується в останній платіж відповідно до додатку №2 до Договору асоційованого членства у споживчому товаристві №4/39-КР від 17 травня 2019 року виключно в гривні за курсом визначеним в п.2.1. Договору на дату зарахування Сертифікату. Зарахування Сертифікату відбувається шляхом підписання додаткової угоди до Договору асоційованого членства у споживчому товаристві №4/39-КР від 17 травня 2019 року про зменшення розміру Частки на суму, зазначену в Сертифікаті. Додаткова угода укладається виключно у випадку, якщо загальна сума сертифікатів, отриманих Пайовиком, дорівнює сумі залишку коштів, які повинен сплатити Пайовик в рахунок Частки.

Згідно з наданими представниками сторін суду поясненнями, встановлено, що додаткова угода до договору щодо зарахування вказаного сертифіката між сторонами не підписувалась та не укладалась. Останній платіж позивачкою, як зазначає її представник, та підтверджує представник відповідача, здійснений 30.08.2021, натомість як останній платіж відповідно до Порядку розрахунку (Додаток № 2 до Договору про асоційоване членство у споживчому товаристві від 17.05.2021) мав бути 01.06.2023.

Доказів протилежного та таких, які б спростовували вказані обставини матеріали справи не містять.

08.08.2025 позивачкою надіслано на адресу відповідача - Споживчого товариства «Альтаїр 3» вимогу про розірвання договору та повернення сплачених коштів.

Згідно витягу з сайту Укрпошти (трекінг 336) відправлення було повернуто відправнику з відміткою «за відмовою адресата» 25.08.2025 року. На вимогу про розірвання договору та стягнення коштів відповідачем будь-якої відповіді не надано.

Мотиви суду

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Положеннями ст. 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин 1, 2 статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 15.03.2023 у справі № 295/3792/16, відповідно до якої: враховуючи приписи ст.651 ЦК України істотним порушенням умов договору є таке порушення, що тягне за собою для іншої сторони неможливість досягнення мети договору, тобто, вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, слід встановити: наявність істотного порушення договору та шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може полягати у реальних збитках і (або) упущеної вигоди; її розмір, а також чи є істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що вона змогла отримати. При цьому, Верховним Судом зазначено, що оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу повноважень суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України.

Як встановлено судом між сторонами укладений Договір асоційованого членства в споживчому товаристві від 17.05.2019 № 4/39-КР.

СТ «Альтаїр-3» свої зобов`язання за цим договором не виконав: будівництво у строки, передбачені договором - IV квартал 2022 року, не завершив, будинок до цього часу в експлуатацію не введений, будівництво завершено лише приблизно на 50% (як зазначає представник відповідач) та фактично наразі не здійснюється.

Позивач взяті на себе зобов`язання щодо внесення частки паю виконувались належним чином упродовж з 17.05.2019 по 30.08.2021 (останній платіж).

Таким чином, суд приймає до уваги твердження сторони позивача, що у зв`язку із невиконанням Товариством умов Договору позивачка була позбавлена законних очікувань за договором - отримати у власність проінвестований об`єкт нерухомості.

Отже суд вбачає наявність підстав для розірвання вказаного Договору у зв`язку з істотним порушенням його умов відповідачем СТ «Альтаїр-3».

Суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог щодо наявності підстав для розірвання вказаного Договору.

Установивши, що пайовик належним чином виконував умови договору до моменту порушення Договору відповідачем, а Товариство допустило істотне порушення умов договору і не забезпечило отримання позивачем завершеної будівництвом квартири, на час розгляду справи, суд також дійшов висновку, що позивач вправі вимагати стягнення з відповідача внесеної ним частки паю.

Щодо розміру частки паю, яка підлягає стягненню на користь позивачки

Як встановлено судом, позивачка здійснила у період з 17.05.2019 по 30.08.2021 (останній платіж) оплату частки паю на загальну суму 643 220 грн, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні квитанціями до прибуткових касових ордерів, зокрема,

-квитанцією №3253 від 17 травня 2019 на суму 49990,00 гривень;

-квитанцією №3262 від 20 травня 2019 на суму 49990,00 гривень;

-квитанцією №3297 від 21 травня 2019 на суму 49990,00 гривень;

-квитанцією №3322 від 22 травня 2019 на суму 24752,00 гривень;

-квитанцією №3680 від 05 червня 2019 на суму 21766,00 гривень;

-квитанцією №4744 від 07 серпня 2019 на суму 49990,00 гривень;

-квитанцією №4792 від 12 серпня 2019 на суму 39100,00 гривень;

-квитанцією №4782 від 09 серпня 2019 на суму 49995,00 гривень;

-квитанцією №4513 від 14 вересня 2020 на суму 44167,00 гривень;

-квитанцією №3878 від 31 серпня 2020 на суму 49990,00 гривень;

-квитанцією №4432 від 10 вересня 2020 на суму 49990,00 гривень;

-квитанцією №2889 від 16 серпня 2021 на суму 49990,00 гривень;

-квитанцією №3090 від 27 серпня 2021 на суму 49990,00 гривень;

-квитанцією №3147 від 30 серпня 2021 на суму 49990,00 гривень;

-квитанцією №3177 від 31 серпня 2021 на суму 13530,00 гривень.

Оцінивши сертифікат №А-0063018 від 10.08.2021, виданий позивачці Споживчим товариством «Альтаїр -3», суд вважає, що вказаний сертифікат не є належним доказом розміру суми грошових коштів, внесених позивачкою на виконання умов вказаного Договору, та який підлягає стягненню на користь позиваки, з огляду на таке.

Як встановлено судом, зазначені в цьому Сертифікаті грошові кошти у розмірі 610 доларів США можуть бути використані виключно для внесення в рахунок Частки за Договором асоційованого членства у споживчому товаристві №4/39-КР від 17 травня 2019 року. Сума зараховується в останній платіж відповідно до додатку №2 до Договору асоційованого членства у споживчому товаристві №4/39-КР від 17 травня 2019 року виключно в гривні за курсом визначеним в п.2.1. Договору на дату зарахування Сертифікату. Зарахування Сертифікату відбувається шляхом підписання додаткової угоди до Договору асоційованого членства у споживчому товаристві №4/39-КР від 17 травня 2019 року про зменшення розміру Частки на суму, зазначену в Сертифікаті. Додаткова угода укладається виключно у випадку, якщо загальна сума сертифікатів, отриманих Пайовиком, дорівнює сумі залишку коштів, які повинен сплатити Пайовик в рахунок Частки.

Згідно з наданими представниками сторін суду поясненнями, встановлено, що додаткова угода до договору щодо зарахування вказаного сертифіката між сторонами не підписувалась та не укладалась. Останній платіж позивачкою, як зазначає її представник, та підтверджує представник відповідача, здійснений 30.08.2021, натомість як останній платіж відповідно до Порядку розрахунку (Додаток № 2 до Договору про асоційоване членство у споживчому товаристві від 17.05.2021) мав бути 01.06.2023.

Доказів протилежного та таких, які б спростовували вказані обставини матеріали справи не містять.

Отже, грошові кошти вказані у сертифікаті не були фактично внесені Пайовиком в рахунок Частки за Договором асоційованого членства у споживчому товаристві. Відповідно до умов акції, на підставі якої було видано сертифікат, відбувається зменшення розміру Частки на суму, зазначену в Сертифікаті, а отже позовні вимоги в частині стягнення з СТ «Альтаїр-3» грошових коштів підлягають зменшенню на 25 341,87 гривень (розрахунок: 668561,87 (заявлена позивачем до стягнення сума) 643220 (фактично сплачена позивачкою сума частки паю)).

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Щодо судових витрат

Відповідно до норм ст. 141 ЦПК України, ураховуючи наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог на 96,21% (розрахунок: 643220 х 100 / 668561,87), з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 932,25 грн (розрахунок: 968,96 х 96,21%), сплачений позивачкою при подачі позову до суду.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 207, 215, 217, 509, 525, 526, 530, 533, 610, 611, 626, 629, 638, 651 ЦК України, ст.ст. 2-13, 44, 49, 64, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 241, 247, 256, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Споживчого товариства «Альтаїр-3» про розірвання договору асоційованого членства в споживчому товаристві та стягнення грошових коштів задовольнити частково.

РозірватиДоговір асоційованого членства в споживчому товаристві від 17.05.2019 № 4/39-КР, укладений між ОСОБА_1 та Споживчим товариством «Альтаїр 3».

Стягнути з Споживчого товариства «Альтаїр 3» на ОСОБА_2 грошові кошти, сплачені за Договором асоційованого членства в споживчому товаристві № 4/39-КР від 17.05.2019, у розмірі 643 220 (шістсот сорок три тисячі двісті двадцять) гривень 25 копійок.

Стягнути зі Споживчого товариства «Альтаїр-3» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 932 (дев`ятсот тридцять дві) гривні 25 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно з ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Споживче товариство «Альтаїр-3», , адреса: м. Одеса, вул. Осипова, 25.

Рішення суду проголошене та підписане 18.12.2025.

Суддя Ю. А. Скриль