Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 469/400/23
Провадження № 2/945/184/25
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

20 листопада 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю: секретаря судового засідання Карабут В.В.; представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ; представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 (бере участь поза межами приміщення суду в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку: vkz.court.gov.ua.), розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 469/400/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, -

встановив:

10 квітня 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Березанського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач) про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 14 квітня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, передано на розгляд Миколаївського районного суду Миколаївської області.

22 травня 2023 року цивільна справа № 469/400/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, надійшла до Миколаївського районного суду Миколаївської області та, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 травня 2023 року, розподілена головуючому судді Шароновій Н.О.

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 , зокрема, просила суд забезпечити позов, шляхом зупинення Приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Мартинюк Ольгою Борисівною оформлення спадкування по спадковій справі № 46/2022 відносно майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 23 травня 2023 року, головуючим суддею Шароновою Н.О., постановлено призначити до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 469/400/23.

23 травня 2023 року судом направлено запит до Приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Мартинюк Ольги Борисівни про надання копії спадкової справи після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 55 років у селі Крива Балка, Миколаївського району Миколаївської області.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26 травня 2023 року, головуючим суддею Шароновою Н.О., вказану вище позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. У справі призначено підготовче судове засідання. Клопотання позивача про витребування доказів залишено без задоволення.

27 червня 2023 року ОСОБА_4 - представник відповідача Гречишкіна Захара Олексійовича сформувала в системі «Електронний суд» відзив на позов, у якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22 червня 2023 року, головуючим суддею Шароновою Н.О., від приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Мартинюк Ольги Борисівни витребувано копію спадкової справи після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 55 років у селі Крива Балка, Миколаївського району Миколаївської області. Розгляд справи відкладено.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 - предстаник відповідача Гречишкіна Захара Олексійовича в системі Електронний суд сформувала заяву про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 04 липня 2023 року задоволено заяву представника відповідача про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

20 липня 2023 року на адресу суду від Приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Мартинюк Ольги Борисівни, на запит суду від 23 травня 2023 року, надійшла копія спадкової справи № 46/2022 від 04 липня 2022 року, заведена після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у підготовчому судовому засіданні 14.11.2025, зокрема, підтримала заяву позивача про забезпечення позову у справі та просила її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 , у підготовче судове засідання не з`явився, при цьому його представник ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні 14.11.2025 заперечувала проти заяви позивача про забезпечення позову у справі.

Суд заслухав у підготовчому судовому засіданні представників сторін, розглянув заяву позивача про забезпечення позову, дослідив матеріали справи та дійшов такого:

Відповідно до положень ч. 1 ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні і суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії, іншими заходами необхідними для забезпечення ефективного захисту. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, і з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

У вступній частині постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22 грудня 2006 року № 9 роз`яснено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22 грудня 2006 року № 9 роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім цього, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обгрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер (постанова Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 755/1357/18).

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження можливих труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника) (постанова Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 766/18228/17; постанова Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17-ц).

Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (пункт 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову (постанови Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 910/9498/19, від 17 вересня 2020 року у справі № 910/72/20, від 15 січня 2021 року у справі №914/1939/20, від 16 лютого 2021 року у справі № 910/16866/20, від 15 квітня 2021 року у справі №910/16370/20, від 24 червня 2022 року у справі №904/3783/21, від 26 вересня 2022 року у справі № 911/3208/21).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 1 ст. 81 ЦПК).

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

В кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

У заяві про забезпечення позову позивачем не зазначено жодного доказу, а також таких доказів не додано до заяви, на підтвердження викладених в ній обставин. Так, заявником не вказані та не долучені докази, які підтверджують те, що права позивача можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову, чи невжиття заходів забезпечення позову може призвести до ускладнення виконання рішення суду. Не зазначені та не представлені суду докази про те, що відповідач має намір навмисно ухилитися від виконання рішення суду.

Лише припущення позивача, не є достатньою підставою для прийняття рішення щодо забезпечення позову.

До того ж, згідно з положеннями ст. 42 Закону України Про нотаріат нотаріальні дії вчиняються після їх оплати, а також у передбачених законом випадках після сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб та в день подачі всіх необхідних документів.

Вчинення нотаріальної дії може бути відкладено в разі необхідності витребування додаткових відомостей або документів від фізичних та юридичних осіб або надсилання документів на експертизу, а також якщо відповідно до закону нотаріус повинен впевнитись у відсутності у заінтересованих осіб заперечень проти вчинення цієї дії.

Строк, на який відкладається вчинення нотаріальної дії в цих випадках, не може перевищувати одного місяця.

За обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Законами України можуть бути встановлені також інші підстави для відкладення або зупинення вчинення нотаріальних дій.

У заяві про забезпечення позову позивач не зазначає жодного доказу, а також таких доказів не додано до заяви, на підтвердження того, що позивач звертався до нотаріуса з заявою про зупинення вчинення нотаріальних дій у спадковій справі № 46/2022 від 04 липня 2022 року, заведеній після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З урахуванням викладеного вище, беручи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заяви про забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, у тому числі, спроможності заходів, який позивч просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку, що відсутня реальна загроза невиконання судового рішення у випадку прийняття його на користь позивача, тому заявлені вимоги про забезпечення позову задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 149 - 153, ч. 1 ст. 260 ЦПК України, -

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 469/400/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, - відмовити.

Відповідно до ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно з положеннями ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Н. О. Шаронова