Справа № 752/2923/25
Провадження №: 2/752/4078/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Митрофанової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (участі) учасників справи позов товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобудова» звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість з постачання гарячої води, теплової енергії та абонентського обслуговування на загальну суму 18 016, 95 грн, а також стягнути судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він обслуговує багатоквартирний будинок за адресою: АДРЕСА_1 та надає його співвласникам житлово-комунальні послуги. Відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» № 6 від 17.01.2005, та Авізо №265 від 24.10.2005, житловий будинок за вказаною вище адресою переданий ТОВ «Новобудова» в експлуатацію та обслуговування. Відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 24.07.2008. Позивач вказує, що у вказаному будинку ТОВ «Новобудова» безперебійно надає житлово-комунальні послуги. Однак, відповідач своїх зобов`язань по сплаті житлово-комунальних послуг належним чином не виконує, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість за період з 01.08.2023 по 01.01.2025 у загальному розмірі 18 016, 95 грн, що складається із суми основного боргу в розмірі 14 756, 57 грн, 3 % річних у сумі 642, 50 грн, а також інфляційних втрат у розмірі 2 617, 00 грн. Оскільки відповідач в добровільному порядку заборгованість не погашає, позивач був змушений звернутися до суду із даним позовом, відповідно до вимог якого просив суд стягнути із відповідача на свою користь вказану заборгованість, а також вирішити питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2025 для розгляду цивільної справи № 752/2923/25 визначено суддю Голосіївського районного суду міста Києва Митрофанову А.О.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 05.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропоновано відповідачу у 15-денний строк з дня вручення копії цієї ухвали суду подати суду відзив на позов.

Відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень щодо суті спору, а також заява про проведення розгляду справи з повідомленням учасників справи, або ж повідомлення про адресу іншого місця проживання, від відповідача на адресу суду не надходило.

Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи. Зокрема, копія ухвали суду від 05.02.2025 та позовної заяви з додатками до неї направлялася на адресу, зареєстрованого місця проживання відповідача рекомендованим листом з повідомленням, який повернувся на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній».

Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до вимог ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Оскільки відповідач у встановлений судом строк не подав до суду відзив на позовну заяву, тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Новобудова» підлягають задоволенню з огляду на таке.

Положеннями ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому,що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до приписів ст. 12 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно з ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

Виходячи з вищевикладених положень Закону, власник житлового приміщення (квартири) в багатоквартирному будинку є співвласником приміщень загального користування (у тому числі допоміжні), несучих, огороджувальних та несуче-огороджувальних конструкцій будинку, механічних, електричних, сантехнічних та іншого обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівель і споруд, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія, та у відповідності з частиною другою статті 7 вказаного Закону, несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Судом установлено, що ТОВ «Новобудова» обслуговує будинок за адресою: АДРЕСА_1 , та надає його співвласникам житлово-комунальні послуги.

Відповідач є власником квартири № 56 у вищезазначеному будинку на підставі договору купівлі-продажу квартири від 24.07.2008, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Слупським О.Г., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.07.2008 за № 6280032.

Рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 від 08.01.2020 ТОВ «Новобудова» визначено управителем вказаного багатоквартирного будинку та затверджено умови договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

01.04.2020 між ТОВ «Новобудова» та власниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 укладено Договір № 12 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до пункту 1 Договору, управитель зобов`язується надавати співвласникам послуги з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору.

Послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько - побутових потреб співвласників та мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкових території. Послуга з управління включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно - технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договір про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів, тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку (пункт 2 Договору).

Пунктом 10 Договору визначено, що ціна послуги з управління становить: 7,94 грн. на місяць за 1 кв. м загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку (крім квартир та нежитлових приміщень першого поверху) та включає: витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку в розмірі 6,86 грн. відповідно кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території; винагороду управителю у розмірі 1,08 грн. на місяць.

У відповідності до пункту 12 Договору плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Згідно з Додатком № 5 до Договору від 02.04.2020 складові витрати на утримання будинку та прибудинкової території та поточний ремонт спільного майна затверджені кошторисом до Договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 02.04.2020.

З 01.01.2022 введено в дію новий кошторис витрат на послугу з управління будинком за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з яким ціна послуги з управління в місяць за один квадратний метр становить 8,26 грн.

При цьому, з 01.01.2024 введено в дію новий кошторис витрат на послугу з управління будинком за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з яким ціна послуги з управління в місяць за один квадратний метр була збільшена до 10,17 грн.

Позивач посилається на те, що між сторонами існують фактичні договірні відносини з приводу надання послуги з управління будинком на підставі договору №12, проте, відповідач належним чином не виконує зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг, що призвело до виникнення заборгованості.

Як закріплено положеннями ч. 4 ст. 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), власність зобов`язує, а ст. 322 ЦК вказує, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 151 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

В силу положень ч. 2 ст. 382 ЦК України та ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Правовідносини із споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо-будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо-будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньо-будинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Згідно із вимогами п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Статтею 162 ЖК України також передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 755/14208/17-ц (провадження № 61-6040св19), постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.09.2018 у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач своєчасно не сплачує витрати за спожиті в період з 01.08.2023 по 01.01.2025 житлово-комунальні послуги, в результаті чого у нього утворилась заборгованість у розмірі 14 756, 57 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з вимогами ч. 1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачу як власнику квартири. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем, на підтвердження чого позивач надав суду розрахунок заборгованості.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач тривалий час не виконує належним чином зобов`язання щодо оплати спожитих комунальних послуг, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість перед позивачем. Доказів того, що відповідач звертався до позивача з повідомленнями щодо того, що він не користується наданими позивачем послугами або щодо проведення звірки розрахунків матеріали справи не містять.

Оцінивши надані позивачем докази у їх сукупності, суд уважає, що позивач обґрунтовано нарахував зазначені суми, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг за період з 01.08.2023 по 01.01.2025 у розмірі 14 756, 57 грн відповідно до розрахунку позивача, який перевірений судом.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд погоджується з розрахунком заборгованості наданим позивачем щодо нарахування інфляційних втрат та 3 % річних, який здійснено з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» щодо заборгованості за послуги постачання теплової енергії.

Отже є обґрунтованою та підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення: інфляційних витрат, нарахованих на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 2 617, 88 грн; 3 % річних, нарахованих на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 642, 50 грн.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що позовні вимоги задоволені судом, тому судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі, а саме в сумі 3 028, 00 грн.

Керуючись статтями 2, 4, 7, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.08.2023 по 01.01.2025 в загальному розмірі 18 016, 95 грн, з яких: основний борг - 14 756, 57 грн; 3 % річних від простроченої заборгованості - 642, 50 грн; індекс інфляції - 2 617, 88 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 028, 00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.О. Митрофанова