Провадження № 22-ц/802/1340/25 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

з участю секретаря судового засідання Власюк О.С.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє його представник Ульчак Богдан Іванович на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 жовтня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває цивільна справа позовом ПАТ «Волиньобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії.

Відповідач по справі ОСОБА_2 , через свого представника, подав зустрічний позов до ПАТ «Волиньобленерго» про визнання незаконним та скасувати рішення комісії ПрАТ «Волиньобленерго» оформлене протоколом №509 засідання комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕ від 27 травня 2025 року про нарахування не облікованої електричної енергії в сумі 220 197,83 гривні.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 жовтня 2025 року в прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ПрАТ «Волиньобленерго» про визнання незаконним та скасувати рішення комісії відмовлено.

Вважаючи ухвалу суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, ОСОБА_2 , в інтересах якого діє його представник, подав апеляційну скаргу, у якій просив оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відмовляючи у прийняття зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом є недоцільним, оскільки зустрічний позов не є взаємопов`язаним з первісним позовом, задоволення зустрічного позову не виключає повне чи часткове задоволення первісного позову. Предмет спору за первісним та предмет спору за зустрічним позовом є різними. На думку суду об`єднання зустрічного позову з первісним позовом призведе до обтяження розгляду цієї справи.

Такі висновки суду є передчасними та помилковими та зроблені з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Отже, умовами пред`явлення зустрічного позову є взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним; доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів. Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Взаємний зв`язок первісного і зустрічного позову може виявлятись у тому, що зустрічна вимога виключає вимогу первісну, або обидва випливають з однієї підстави, або взаємний зв`язок виникає з однорідності обставин виникнення взаємних матеріально-правових вимог між позивачем і відповідачем. Первісний і зустрічний позов можуть бути взаємозв`язаними і тоді, коли підстава зустрічного позову паралізує підставу первісного позову, а тому задоволення вимог відповідача виключає задоволення вимог позивача.

За змістом статті 193 ЦПК України прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним відноситься до дискреційних повноважень суду, при цьому сам суд першої інстанції визначає взаємопов`язаність позовів (зокрема, виникнення із одних правовідносин, випадок коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, тощо), а, крім цього, додатково повинен визначитися із доцільністю такого спільного розгляду, що є оціночним поняттям у кожній окремій справі та оцінку цьому може дати виключно суд, що розглядає справу як суд першої інстанції.

Доцільно розглядати первісний та зустрічний позови в одному процесі тоді, коли це дозволить більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємини сторін, виключити винесення взаємосуперечливих або взаємовиключних судових рішень. І, навпаки, недоцільно розглядати ці вимоги сумісно тоді, коли це затягне розгляд справи, а вимоги повністю можуть бути розглянуті окремо.

У постанові від 20 березня 2019 року у справі № 910/2987/18 Велика Палата Верховного Суду вказала, що взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах, а також у тому, що вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом за умови не лише їх взаємопов`язаності, а й доцільності їх спільного розгляду.

Верховний Суд констатує, що право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Таке право може бути реалізоване за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення зустрічних позовів, установлених процесуальним законодавством.

Аналогічний висновок викладений у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20 травня 2024 року у справі № 925/1281/23.

Звертаючись до суду з позовом, позивач просив суд стягнути з відповідача вартість необлікованої електричної енергії у сумі 220 197,83 гривень, розрахунок якої проведено та зафіксовано в Акті про порушення ПРРЕЕ №001782 від 06.05.2025 року, яке оформлено відповідним протоколом №509.

В свою чергу в строки передбачені законом ОСОБА_2 звернувся до позивача з зустрічним позовом. Предметом заявленого зустрічного позову є визнання незаконним та скасування рішення комісії ПрАТ «Волиньобленерго» оформлене протоколом №509 засідання комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕ від 27 травня 2025 року про нарахування необлікованої електричної енергії в сумі 220 197,83 гривні.

Таким чином вимоги за первісним та зустрічними позовами є взаємопов`язаними і їх спільний розгляд є доцільним та дозволить суду більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємини сторін, адже на підставі акту, що оскаржується ОСОБА_2 , позивачем проведено обрахування сум, які заявлені до стягнення у первісному позові. Окрім того, спільний розгляд вказаних позовів приведе до економії процесуального часу та засобів.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для її скасування із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, зокрема: для вирішення питання про прийняття зустрічного позову, а апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, оскільки скаржник просить апеляційний суд постановити ухвалу про прийняття зустрічного позову, що не належить до повноважень апеляційного суду.

Керуючись ст. 367-369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє його представник Ульчак Богдан Іванович задовольнити частково.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 жовтня 2025 року скасувати.

Цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії, в частині вирішення питання про прийняття зустрічного позову, направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий-суддя:

Судді: