Справа № 210/1870/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Попкової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №210/1870/25 за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

Представники: від позивача адвокат Руденко К.В.,

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою шляхом направлення через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 01.04.2025, в якій просив суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» заборгованість за договором №4616338 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 02.05.2024 станом на 24.12.2024 у загальному розмірі 85 872 грн. 00 коп., що включає: заборгованість за кредитом 17 000 грн. 00 коп., заборгованість по нарахованим процентам відповідно до п.1.4 кредитного договору за ставкою 1,5% за кожен день користування кредитом за період 02.05.2024 до 26.08.2024 включно 60 372 грн. 00 коп., заборгованість по штрафам 8 500 грн. 00 коп.; стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та 10 000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що у Розділі 6 «Особливості укладення кредитних договорів зі споживачами в електронній формі через ITC товариства» Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», викладений алгоритм дії фізичних осіб з якими укладається Кредитний договір в електронній формі. Кредитний договір з клієнтом (споживачем) укладається в електронній формі за допомогою ITC товариства, доступ до якої забезпечується через Веб-сайт або Мобільний застосунок «Credit7». З метою укладення кредитного договору сторонами здійснюються ряд передбачених дій. Без здійснення таких дій позичальником кредитний договір не був би укладеним сторонами, отже цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідає внутрішній волі позичальника.

02.05.2024 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (далі скорочено ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА») та ОСОБА_1 було укладено договір №4616338 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (далі кредитний договір) у формі електронного документа з використанням електронного підпису. За умовами договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язалося надати ОСОБА_1 грошові кошти (кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. За взаємною згодою, сторони погодили такі умови кредитування: тип кредиту кредит, сума кредиту 15 600 грн. 00 коп., строк кредиту 360 дні; кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 , емітованої АТ «ІДЕЯ БАНК», яку ОСОБА_1 вказано особисто під час укладення договору. Крім того, 04.05.2024 сторони уклали додаткову угоду до договору №4616338 від 02.05.2024, відповідно до якої збільшили суму кредиту до 17 000 грн. 00 коп. Умовами договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 1,5% в день та застосовується в межах строку кредиту. Відповідно до реквізитів договору №4616338 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 02.05.2024, укладеного між сторонами, відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «94927» 02.05.2024 о 17.37.51 год. Таким чином, ОСОБА_1 має примірник оригіналу кредитного договору та паспорту споживчого кредиту. Доступ до особистого кабінету клієнта має тільки відповідач.

ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» всі зобов`язання, які були покладені на нього відповідно до істотних умов договору та додаткової угоди виконало в повному обсязі, а саме, видало кредит в обумовленому сторонами розмірі 17 000 грн. 00 коп. шляхом перерахування кредитних коштів на банківський рахунок, вказаний позичальником при укладенні договору на платіжну картку № НОМЕР_1 . Зі свого боку, ОСОБА_1 підтвердив виникнення у нього зобов`язань перед кредитором відповідно до умов договору шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця. У подальшому, позичальник всупереч умовам кредитного договору, ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» та ст.ст.525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив виконання зобов`язань та в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав у повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором навіть після спливу строку кредитування. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань у ОСОБА_1 утворилась заборгованість за кредитним договором, розмір якої станом на 24.12.2024 склав 85 872 грн. 00 коп. та включає: заборгованість за кредитом 17 000 грн. 00 коп., заборгованість по нарахованим процентам відповідно до п.1.4 кредитного договору за ставкою 1,5% за кожен день користування кредитом за період 02.05.2024 до 26.08.2024 включно 60 372 грн. 00 коп., заборгованість по штрафам 8 500 грн. 00 коп.

У подальшому, 24.12.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» було укладено договір факторингу №24/12/2024, відповідно до умов якого право вимоги за договором №4616338 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 02.05.2024, укладеним із ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». Після укладання договору факторингу та переходу права вимоги до позивача, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки первісного кредитора ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», ані на рахунки дійсного кредитора ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС».

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 04.04.2025 позовну заяву передано до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду за підсудністю.

Матеріали надійшли до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 02.04.2025 та за результатами автоматизованого розподілу передані у провадження судді Євтушенку О.І.

Ухвалою суду від 05.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

Згідно з клопотанням представника позивача ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» - адвоката Руденка К.В., поданим через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», останній просив справу розглянути за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав.

Відповідач ОСОБА_1 про свою участь в судовому засіданні не заявив, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Правом на подання відзиву на позов не скористався.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, позицію відповідача, обсяг наявних у справі доказів, суд вважає за можливе ухвалити рішення у порядку спрощеного позовного провадження без фіксації судового засідання технічними засобами, оскільки учасники справи подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, врахувавши доводи позивача та позицію відповідача, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 02.05.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір №4616338 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язалося надати ОСОБА_1 грошові кошти (кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п.1.2 договору).

Приписами п.1.1 договору передбачено, що укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Веб-сайт або Мобільний застосунок «Сredit7». Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІКС товариства.

За взаємною згодою, сторони погодили такі умови кредитування: тип кредиту кредит, сума кредиту 15 600 грн. 00 коп. (п.1.2 договору), строк кредитування 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів (п.1.3 договору), стандартна процентна ставка 1,5% за кожен день користування кредитом, що застосовується в межах всього строку кредиту відповідно до п.1.3 договору (п.1.4.1). Детальні умови повернення кредиту та сплати процентів визначені у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до договору.

Як слідує з п.2.1 договору, товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_2 , яку ОСОБА_1 вказано під час укладення договору.

Як визначено п.4.1 договору, сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку, визначеного в п.4.3 договору.

Цього ж дня ОСОБА_1 був ознайомлений з таблицею обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, а також паспортом споживчого кредиту, який містить деталізовану інформацію про умови кредитування, загальну вартість кредиту у разі застосування зниженої процентної ставки та стандартної процентної ставки. Свідченням ознайомлення відповідача із вказаними документами є наявність електронного підпису позичальника у формі одноразового ідентифікатора «94927».

Укладення договору оформлено відповідачем у встановлений товариством спосіб шляхом заповнення всіх полів заявки на отримання позики на офіційному сайті позивача, після ознайомлення з умовами типового договору, ідентифікації відповідача та використання ним електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатора «94927». При укладенні договору позичальник здійснив у відповідній послідовності усі дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір щодо укладення договору.

У п.9.9 кредитного договору зазначено, що цей договір та Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору та надання кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним.

Статтею 626 ЦПК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.ст.628, 629 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За приписами ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Положення ч.1 ст.205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом (ч.1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами (ч.3).

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19.

Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків, оформлена в електронній формі.

Згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Положення ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши зміст договору №4616338 про споживчий кредит від 02.05.2024, його форму, суд дійшов висновку, що кредитний договір дійсно укладений сторонами правочину ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» як кредитодавцем та ОСОБА_1 як позичальником за допомогою веб-сайту у мережі Інтернет, тобто в електронній формі із застосуванням електронної комерції, відповідає вимогам ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію». Доказів зворотного відповідач суду не надав, не спростовуючи факт укладення договору.

Договір містить повну інформацію щодо особи позичальника ОСОБА_1 , його персональні дані, номер мобільного телефону, на який відправлено одноразовий ідентифікатор в якості аналога власноручного підпису позичальника. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлено в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача ОСОБА_1 зобов`язання з повернення кредитних коштів.

Суд вважає, що укладення договору в електронній формі між сторонами підтверджується також візуальною формою послідовності дій клієнта ОСОБА_1 та комбінацію літер та цифр, що розташовані наприкінці договору (у п.10 Реквізити та підписи сторін) та являють собою електронний підпис відповідача. Отже, договір був укладений в електронній формі, а кожний примірник електронного документа з накладеним на нього електронним підписом, є оригіналом такого документа.

Жодних умов, які законом визнаються несправедливими до договору внесено не було. Застережень або зауважень з боку позичальника щодо неповного розуміння або незгоди з умовами договору, під час його підписання, не було подано. Узгоджені сторонами правочину умови не суперечать положенням ч.5 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору).

Судовим розглядом також встановлено, що свої зобов`язання за договором №4616338 про споживчий кредит від 02.05.2024 кредитор виконав належним чином, надавши позичальникові кредит в обумовленому розмірі 15 600 грн. 00 коп. шляхом перерахування коштів на банківську картку ОСОБА_1 за № НОМЕР_1 , емітовану АТ «ІДЕЯ БАНК» та вказану позичальником особисто при укладенні договору, що підтверджується довідкою за вих. №2 від 27.12.2024 платіжного партнера ТОВ «ПЕЙТЕК» - товариства, що на договірних засадах надавало ТОВ «ЛІНЕУРА» інформаційно-логічну взаємодію та приймання платежів, надання послуг з переказу коштів (переказ на картку).

04.05.2024 сторони уклали додатковий договір до договору №4616338 від 02.05.2024, відповідно до якого збільшили суму кредиту до 17 000 грн. 00 коп., інші умови договору залишились без змін.

На виконання ухвали суду від 05.05.2025 від АТ «ІДЕЯ БАНК» надійшла відповідь за №БТ-2025/1767 від 08.05.2025, з якої слідує, що на ім`я ОСОБА_1 банком дійсно відкрито рахунок № НОМЕР_3 , до якого емітовано платіжну картку № НОМЕР_4 , фінансовий номер клієнта - НОМЕР_5 . На вказану платіжну картку 02.05.2024 було зарахування коштів (переказ) у сумі 15 600 грн. 00 коп., а 04.05.2024 1 400 грн. 00 коп. від ТОВ «ЛІНЕУРА». На підтвердження проведеної транзакції надано виписку по рахунку, де чітко відображені вказані вище транзакції у хронологічному порядку їх проведення 02.05.2024 та 04.05.2024. Факт отримання кредитних коштів від ТОВ «ЛІНЕУРА» у вказаних сумах відповідач в ході судового розгляду не оспорював.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає право кредитора вимагати їх повернення.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст.611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст.624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору.

Як визначено у ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» всі зобов`язання, які були покладені на нього відповідно до істотних умов договору, виконало в повному обсязі, а саме, видало кредит у розмірі 17 000 грн. 00 коп., встановленому договором №4616338 про споживчий кредит від 02.05.2024 та додатковою угодою від 04.05.2024. Зі свого боку, ОСОБА_1 підтвердив виникнення у нього зобов`язань перед кредитором відповідно до умов договору шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме, отримавши кредитні кошти, не скористався правом протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовитися від договору без пояснення причин.

Однак, позичальник ОСОБА_1 всупереч умовам кредитного договору, ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» та ст.ст.525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив виконання зобов`язань та в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав у повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором, зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.

Як слідує з розрахунку заборгованості станом на 24.12.2024, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 станом на 24.12.2024 складає 85 872 грн. 00 коп. та включає: заборгованість за кредитом 17 000 грн. 00 коп., заборгованість по нарахованим процентам відповідно до п.1.4 кредитного договору за ставкою 1,5% за кожен день користування кредитом за період 02.05.2024 до 26.08.2024 включно 60 372 грн. 00 коп., штраф 8 500 грн. 00 коп. У межах вказаного періоду ОСОБА_1 здійснював періодично платежі, що були зараховані на погашення процентів за користування кредитом. Наданий позивачем детальний розрахунок заборгованості по кредиту відповідачем не спростований, проценти товариством розраховано у повній відповідності до умов укладеного кредитного договору, а саме, із застосуванням узгодженої сторонами процентної ставки в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору (відповідно до п.1.4.1 договору), а також з урахуванням усіх здійснених відповідачем платежів. Загальний розмір нарахованих товариством процентів відповідає розміру заборгованості по процентам, зазначеному у розрахунку, проведеному ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА».

У свою чергу, суд констатує, що нараховані проценти за користування кредитом не виходять за межі встановлені законом, адже підписавши кредитний договір, сторони дійшли згоди щодо істотних умов цього договору, з яким ознайомився та погодився відповідач й умовами кредитного договору передбачено нарахування процентів протягом строку дії кредитного договору. Відповідачем в свою чергу не заявлено у даній справі зустрічних позовних вимог про визнання недійсними умов кредитного договору в частині визначення розміру процентів, тому підстав вважати їх недійсними суд не вбачає. Правові підстави для зменшення розміру процентів також відсутні, оскільки «проценти за користування кредитом» є платою за користування кредитом, узгодженою сторонами за принципом свободи договору, що разом із тілом кредиту становлять загальну суму боргу і охоплюються поняттям "основна сума заборгованості із зобов`язань за кредитом" і не підлягають зменшенню.

Відтак, заборгованість за тілом кредиту та по процентом суд вважає доведеною, а тому вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується нарахування штрафу у сумі 8 500 грн. 00 коп., то суд вважає за необхідне зауважити, що положення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України регламентують, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у 30-денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Приймаючи до уваги те, що штраф нарахований відповідачеві у період дії в Україні воєнного стану, введеного 24.02.2022, що діє наразі, у зв`язку з чим позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за штрафом до задоволення не підлягають.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

У ході судового розгляду також встановлено, що 24.12.2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі договору факторингу № 24/12/24 за плату відступило, а ТОВ «ФК УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором №4616338 про споживчий кредит від 02.05.2024 у загальному розмірі вимог 85 872 грн. 00 коп. Факт відступлення прав вимоги підтверджується копією договору факторингу, актом прийому-передачі реєстру боржників (додаток №2 до договору), платіжною інструкцією до договору факторингу та витягом з реєстру боржників від 24.12.2024 (додаток №1 до договору факторингу), де вимоги до ОСОБА_1 включені за порядковим №891.

Суд зауважує, що належне підтвердження відступлення права вимоги включає в себе наявність договору про відступлення права вимоги, який має бути укладений у письмовій формі та містити істотні умови, а також докази передачі права вимоги, такі як акти, накладні, або інші документи, що підтверджують факт передачі. За обсягом наданих позивачем доказів, суд вважає доведеним факт відступлення прав вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачем. Щодо реєстру боржників суд вважає за необхідне також зазначити, що позивачем додано до позовної заяви належним чином оформлений витяг з даного реєстру, скільки сам реєстр боржників містить персональні дані інших осіб, розголошення яких суперечитиме положенням Закону України Про захист персональних даних.

ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» є фінансовими установами, які надають фінансові послуги, що підтверджується відповідними свідоцтвами та виписками з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Враховуючи, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» як первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором перед ОСОБА_1 виконало, будь-яких доказів в спростування чого судом не встановлено, та з огляду на правомірність набуття прав вимоги ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», суд доходить висновку про обґрунтованість звернення до суду.

Зважаючи, що відповідач не здійснив погашення заборгованості по кредиту ні перед попереднім кредитором, ні перед дійсним, та не повернув кредит протягом строку, обумовленого сторонами при укладенні договору, тим самим допустив істотне порушення виконання своїх кредитно-договірних зобов`язань, часткову доведеність заявлених вимог, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» заборгованості за договором №4616338 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 02.05.2024 станом на 24.12.2024 у загальному розмірі 77 372 грн. 00 коп., що включає: заборгованість за кредитом 17 000 грн. 00 коп., заборгованість по нарахованим процентам відповідно до п.1.4 кредитного договору за ставкою 1,5% за кожен день користування кредитом за період 02.05.2024 до 26.08.2024 включно 60 372 грн. 00 коп.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат згідно зі ст.141 ЦПК України, суд виходить із часткового задоволення заявлених вимог, а тому понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп. (сплаченого із застосуванням коефіцієнту 0,8 за подання позову в електронній формі) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно частині задоволених вимог (90%) відповідно 2 180 грн. 16 коп. судового збору та 9 000 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу. При цьому, суд зауважує, що розмір витрат на правничу допомогу є обґрунтованим, доведеним, співмірним зі складністю справи, обсягом наданих послуг. Клопотань про їх зменшення або незгоду з інших підстав відповідач не подавав.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» заборгованість за договором №4616338 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 02.05.2024 станом на 24.12.2024 у загальному розмірі 77 372 грн. 00 коп., що включає: заборгованість за кредитом 17 000 грн. 00 коп., заборгованість по нарахованим процентам відповідно до п.1.4 кредитного договору за ставкою 1,5% за кожен день користування кредитом за період 02.05.2024 до 26.08.2024 включно 60 372 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» 2 180 грн. 16 коп. судового збору та 9 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу пропорційно частині задоволених вимог.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати ухвалення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», , місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд.4.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інн НОМЕР_6 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення у справі складено та підписано без проголошення 22.12.2025.

Суддя О.І. Євтушенко