Житомирський апеляційний суд
Справа №279/4075/24 Головуючий у 1-й інст. Коваленко В. П.
Категорія 31 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Павицької Т.М.,

за участі секретаря судового засідання Ковальчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №279/4075/24 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Харчовий Альянс», третя особа: ОСОБА_2 , про визнання додаткової угоди неукладеною та стягнення заборгованості з орендної плати

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04 липня 2025 року, яка постановлена під головуванням судді Недашківської Л.А. у м.Коростені,

в с т а н о в и в:

У червні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Харчовий Альянс». Просить: стягнути з відповідача заборгованість із орендної плати в сумі 4 172,35 грн; визнати неукладеною додаткову угоду від 08 квітня 2024 року про дострокове припинення договору оренди земельної ділянки від 12 березня 2014 року з кадастровим номером :13:000:0028 площею 2,3662 га.

Позов обґрунтований тим, що після смерті ОСОБА_3 прийняла у спадщину земельну ділянку площею 2,3662 га з кадастровим номером :13:000:0028, що розташована на території Веселівської сільської ради Коростенського району Житомирської області. За життя, 12 березня 2014 року, ОСОБА_3 уклала договір оренди вказаної вище земельної ділянки з ТзОВ «Український Харчовий Альянс» строком на 15 років. Із моменту смерті ОСОБА_3 та до теперішнього часу вона не отримала орендної плати, хоча після оформлення спадкових прав зверталася до відповідача з листом-повідомленням про виплату орендної плати. Вона 30 квітня 2024 року через представника направила відповідачу намір про продаж належної їй земельної ділянки. Після чого їй стало відомо, що станом на 07 червня 2024 року існує додаткова угода про припинення договору оренди від 08 квітня 2024 року щодо належної їй земельної ділянки, яку вона не підписувала та не бачила.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26 серпня 2024 року замінено позивача ОСОБА_2 на її правонаступника ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 залучено в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04 липня 2025 року позовна заява ОСОБА_1 до ТзОВ «Український Харчовий Альянс», третя особа: ОСОБА_2 , про визнання додаткової угоди неукладеною та стягнення заборгованості з орендної плати, - залишена без розгляду.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги аргументовані тим, що 18 червня 2025 року вона отримала через електронний суд ухвалу про залишення позову без руху. 23 червня 2025 року, тобто в строк, визначений ухвалою від 18 червня 2025 року, вона подала до суду клопотання та пояснення, в яких зазначила, яким чином порушується (не визнається або оспорюється) її суб`єктивне цивільне право. У позові зазначається, що ТзОВ Український Харчовий Альянс не виконало зобов`язання за договором оренди, оскільки не сплатило орендної плати за період із 01 січня 2017 року по 31 грудня 2023 року в розмірі 4 172,35 грн. Також вона не визнає та оспорює додаткову угоду про дострокове припинення договору оренди земельної ділянки від 12 березня 2014 року, укладену між ОСОБА_2 та Казаряном Е.Г. від 08 квітня 2024 року, яка була надана державним реєстратором Чижівської сільської ради та наявна в матеріалах справи. Вважає доведеним її право на стягнення заборгованості з орендної плати та визнання правочину неукладеним.

Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися. Відповідно до частини третьої ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Луговський Ю.В. апеляційну скаргу підтримав та просить її задовольнити, - ухвалу суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляд справи повідомлені належним чином (а.с.22-23,28-29 т.2). Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 у зазначений судом строк не усунула недоліки позовної заяви.

Колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції з таких мотивів.

Як визначено частиною одинадцятою ст.187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду (частини дванадцята та тринадцята ст.187 ЦПК України).

Окрім того, за положеннями п.8 частини першої ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у ст.ст.175,177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 червня 2025 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху для усунення недоліків із посиланням на те, що позивачем не чітко викладений зміст позовних вимог, позовна заява не містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги в частині визнання правочину неукладеним, не зазначено яким чином порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес позивача ОСОБА_1 (а.с.228 т.1). Наданий п`ятиденний строк для усунення недоліків, із дня отримання копії ухвали.

На виконання вимог вказаної вище ухвали суду першої інстанції ОСОБА_1 своєчасно 23 червня 2025 року подала до суду клопотання та пояснення на виконання вимог ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху (а.с.230-233 т.1).

Суд першої інстанції залишив позовну заяву без розгляду, оскільки як зазначалося вище, вважав, що позивач не виконала вимоги ухвали суду від 18 червня 2025 року про залишення позовної заяви без руху, недоліків позовної заяви не усунула.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено право людини на доступ до правосуддя, а ст.13 Конвенції- на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), ухвалюючи рішення від 09 грудня 2010 року в справі "Буланов та Купчик проти України", яке набуло статусу остаточного 09 березня 2011 року, вказав, що пункт 1 ст.6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (пункт 25 рішення у справі "Кутій проти Хорватії").

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду, як елемента права на справедливий суд згідно зі ст.6 Конвенції.

Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ від 16 грудня 1992 року в справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції").

Як убачається з матеріалів справи, позивач у строк, наданий судом, визначилася зі змістом позовних вимог, виклала обставини, якими їх обґрунтовує в частині визнання правочину некладеним та зазначила так, як вона це бачить, чим порушується (не визнається або оспорюється) її цивільне право або інтерес.

Отже, суд першої інстанції проявив надмірний формалізм у застосуванні норм процесуального закону та дійшов помилкового висновку про залишення позову без розгляду.

Згідно з частиною першою ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що залишивши позов без розгляду, суд першої інстанції порушив норми процесуального права та вдався до надмірного формалізму. Ухвала, яка оскаржена у апеляційному порядку, перешкоджає подальшому провадженню у справі, а тому підлягає скасуванню, а справа направленню до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області для продовження її розгляду.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,379,381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04 липня 2025 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: