Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Кужелєвої Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про виключення актового запису, про батька та встановлення батьківства

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач) звернулась до Подільського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 (надалі за текстом - відповідач), третя особа: Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просить суд виключити з актового запису № 466 від 27 лютого 2025 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиненого Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відомості про ОСОБА_2 як батька дитини; встановити факт батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; внести зміни до актового запису № 466 від 27 лютого 2025 року, про народження ОСОБА_3 , вчиненого Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), а саме: у графі «Відомості про батька» вказати « ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України» у графі «прізвище» дитини вказати « ІНФОРМАЦІЯ_8 », у графі «по-батькові» дитини вказати « ІНФОРМАЦІЯ_9 ».

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що з 18.05.2013 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , від якого сторони мають двох малолітніх дітей - доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Сімейне життя у сторін не склалося та з травня 2018 року позивач з дітьми проживала окремо від чоловіка, проте, офіційно шлюб розірвано не було.

В 2022 році ОСОБА_1 зустріла іншого чоловіка - ОСОБА_4 та з 2023 року вони почали спільно проживати однією сім`єю та ІНФОРМАЦІЯ_5 позивач народила сина ОСОБА_3 . Відомості про батька були вказані на підставі свідоцтва про шлюб, тому батьком дитини записано відповідача.

Біологічним батьком хлопчика є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , він забирав позивача з дитиною з пологового будинку, допомагав у догляді за спільним сином, піклувався не тільки про позивача, але і про її дітей від офіційного чоловіка.

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 помер внаслідок хронічної ішемічної хвороби серця. Після його смерті було проведено судову молекулярно - генетичну експертизу у кримінальному провадженні №0000332 від 20.02.2025. Згідно з висновком експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 04.04.2025 №СЕ-19/111-25/14054-БД встановлено, що померлий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є біологічним батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з імовірністю не менше, ніж 99.999998%. Постановою слідчого Солом`янського управління поліції Головного управління національної поліції в місті Києві від 04.04.2025 про уточнення анкетних даних слідчий постановила вважати в процесуальних документах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000332 від 20.02.2025, анкетні дані малолітнього - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Також було внесено відповідні зміни до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Позивач обґрунтувала позовні вимоги необхідністю дотримання права дитини знати своїх батьків, приведення документів у відповідність до дійсних обставин та можливості оформлення спадкових прав після ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 24.07.2025 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк не більше ніж п`ять днів з дня отримання ним ухвали, на усунення недоліків та подання до суду доказів сплати судового збору.

28.07.2025 від представника позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків та квитанція про сплату судового збору.

Ухвалою суду від 18.08.2025 у справі було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд в загальному позовному провадженні та призначено підготовче засідання.

Підготовче засідання 29.10.2025 було відкладене у зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей про його належне повідомлення про дату розгляду справи.

24.07.2025 від заінтересованої особи - Солом`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

В судове засідання 11.12.2025 сторони не з`явилися.

Від представника позивача - адвоката Бондар Ю.М. надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Від відповідача 11.12.2025 до суду надійшла заява, в якій він визнав позовні вимоги в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності.

Представник позивача - адвокат Осадчий С.С. 11.12.2025 подав до суду заяву, в якій підтримав визнання позовних вимог відповідачем та просив розглянути справу без його участі.

Оскільки у судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Із врахуванням приписів ст. 223 ЦПК України, суд на місці ухвалив провести підготовче судове засідання у відсутність учасників справи.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, з врахуванням визнання позову відповідачем, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що з 18.05.2013 сторони - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в шлюбі, зареєстрованому Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим повторно 05 липня 2025 року Солом`янським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №522 від 18 травня 2013.

Від шлюбу сторони мають спільних дітей - доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва 12.10.2013, актовий запис №2866; та доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 04.07.2018, актовий запис №1785. Діти проживають з матір`ю.

Судом встановлено, що сторони з травня 2018 року проживають окремо та сімейні відносини не підтримують.

Шлюб між сторонами було розірвано Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 09.09.2025 у цивільній справі №758/10444/25. Рішення набрало законної сили 10.10.2025.

До офіційного розірвання шлюбу, в 2023 році ОСОБА_1 почала спільно проживати однією сім`єю з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 . Зазначене підтверджується наданими до суду доказами та сторонами не заперечується.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 народила сина ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданим Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 27.02.2025, актовий запис №466.

Відповідно до повного витягу №6 від 01.07.2025 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження щодо актового запису №466 від 27.02.2025 про народження ОСОБА_3 , складеного Солом`янським відділом ДРАЦС у місті Києві, батьком дитини записаний ОСОБА_2 .

Підстава внесення відомостей про батька - актовий запис про шлюб №522 від 18.05.2013, складений Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , виданим 23.02.2025 Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №3067 від 23.02.2025. Причиною смерті стала хронічна ішемічна хвороба серця, що підтверджується довідкою про причину смерті від 22.02.2025.

Згідно з висновком експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Дідошик Лілії Олегівни від 04.04.2025 №СЕ-19/111-25/14054-БД за результатами проведеної судової молекулярно - генетичної експертизи у кримінальному провадженні №0000332 від 20.02.2025 за ознаками ч. 1 ст. 115 КК України, відкритого за фактом смерті ОСОБА_4 , встановлено, що померлий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (об`єкт №2) ймовірно є біологічним батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (об`єкт №1). Ймовірність даної події становить не менше, ніж 99.999998%.

Про відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта, спеціаліста та відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за статтями 384,385 Кримінального Кодексу України експерт попереджений, що підтверджується підписом експерта у відповідній графі висновку.

Постановою слідчого Солом`янського управління поліції Головного управління національної поліції в місті Києві старшого лейтенанта Венгер М.Ю. від 04.04.2025 про уточнення анкетних даних слідчий постановила вважати в процесуальних документах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000332 від 20.02.2025, анкетні дані малолітнього - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Також, було внесено відповідні зміни до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Аналогічна за змістом норма наведена у частині першій статті 4 ЦПК України.

Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Способами захисту сімейних прав та інтересів є, зокрема, встановлення правовідношення (пункт перший частини другої статті 18 СК України).

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, що ратифікована постановою Верховної Ради УРСР 27.02.1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-III від 26.04.2001 забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити.

Стаття 7 Конвенції визначає, що дитина має право на ім`я і набуття громадянства, а також право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини.

Згідно зі статтею 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державними органами реєстрації актів цивільного стану в установленому законом порядку.

Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дitини.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

За положеннями ст.138 СК України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. До вимоги встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини.

Судом встановлено, що актовий запис про народження ОСОБА_3 було вчинено 27.02.2025, відтак даний позов подається в межах позовної давності, встановленої ст. 138 СК України.

Згідно ст. 128 СК України за відсутності заяви батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Як вбачається зі змісту статті 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Згідно п.п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК). Предметом доказування у таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Верховним Судом у Постанові від 21 лютого 2020 року по справі №643/9245/18 зроблено висновок, згідно якого закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 передбачено, що рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» («Калачова проти Російської Федерації» № 3451/05, параграф 34, від 7 травня 2009 року).

Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження та видає нове свідоцтво про народження.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять зокрема державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх.

Частиною 1, 2, 3 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Відповідно до п.п. 2.16.4. п. 2.16 Розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

За правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рішенням у справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року Європейський суд з прав людини, установивши порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, консолідував підходи і принципи, що зводяться до визначення насамперед найкращих інтересів дитини, а не батьків, що потребує детального вивчення ситуації, урахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, дотримання справедливої процедури у вирішенні спірного питання для всіх сторін.

Згідно із частиною третьою статті 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Системне тлумачення наведених норм свідчить, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Встановлення батьківства можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У Постанові від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц Верховний Суд зазначив, що доказами у справі про визнання батьківства можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Тобто, при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

У Постанові від 10 листопада 2022 року у справі № 444/526/18 Верховний Суд наголосив, що доказами батьківства конкретного чоловіка можуть бути різноманітні документи (листи, заяви за місцем роботи про надання матеріальної допомоги тощо), усні заяви та поведінка відповідача під час вагітності матері та після народження дитини (турбота про матір, вітання з новонародженим, обрання імені дитині та інше). Крім цього, на сьогодні існує багато видів різноманітних експертиз, які дозволяють встановити батьківство з великою мірою точності. Такими є, наприклад, генетична дактилоскопія (по ДНК), експертиза по амніотичній рідині.

У Постанові від 08 березня 2023 року в справі № 205/5698/21 Верховний Суд вказав, що рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві (частина перша статті 206 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У справі, що розглядається, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила виключити з актового запису № 466 від 27.02.2025 про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вчиненого Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відомості про ОСОБА_2 як батька дитини; встановити факт батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та внести зміни до його актового запису про народження, а саме: у графі «Відомості про батька» вказати « ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України» у графі «прізвище» дитини вказати « ІНФОРМАЦІЯ_8 », у графі «по-батькові» дитини вказати « ІНФОРМАЦІЯ_9 ».

Надані позивачем докази, зокрема висновок експерта за результатом проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, сімейні фото в сукупності з іншими доказами у справі, з достатнім ступенем переконливості засвідчують походження дитини від ОСОБА_4 .

Відповідач позов визнав повністю. Таке визнання, з урахуванням наявних у справі доказів, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що задоволення позовних вимог в обсязі заявленому позивачем відповідатиме якнайкращим інтересам дитини і забезпечить ефективний захист їх невизнаних прав, що свідчитиме про вирішення завдань цивільного судочинства.

Оскільки суд констатував законність і обґрунтованість вимоги про встановлення батьківства, вимогу про внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_3 та виключення відомостей про ОСОБА_2 як батька дитини також належить задовольнити.

З огляду на викладене, суд задовольняє позов повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивач при поданні позову сплатила судовий збір в сумі 2422,40 гривень. Доказів понесення інших витрат сторони не надали.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки сторони не заявляли вимоги щодо відшкодування судових витрат, суд не вирішує питання їх розподілу.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про виключення актового запису про батька та встановлення батьківства - задовольнити;

Виключити з актового запису № 466 від 27 лютого 2025 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиненого Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відомості про ОСОБА_2 як батька дитини;

Встановити факт батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Внести зміни до актового запису № 466 від 27 лютого 2025 року, про народження ОСОБА_3 , вчиненого Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), а саме: у графі «Відомості про батька» вказати « ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України» у графі «прізвище» дитини вказати « ІНФОРМАЦІЯ_8 », у графі «по-батькові» дитини вказати « ІНФОРМАЦІЯ_9 »;

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_7 ).

Відповідач: ОСОБА_2 АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_8 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: 03067, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 1/28, код ЄДРПОУ - 26087820);

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду;

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя В.В. Гребенюк