Справа № 496/4739/24
Провадження № 2/496/1094/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

повний текст

02 грудня 2025 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Буран В.М.,

секретаря судового засідання Агаджанян Д.Х.,

представника позивача ОСОБА_1 в режимі відеоконференції

відповідачка ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дитину яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Свої вимоги мотивує тим, що з 2020 року він проживає разом з батьком та його новою родиною, рідна мати не приймає участі у його вихованні та матеріальному забезпеченні. На сьогоднішній день позивач навчається на 2 курсі Фахового коледжу нафтогазових технологій, інженерної та інфраструктури сервісу Одеського національного технологічного університету, денна форма навчання, де курс розпочатий 28.07.2021р. і повинен закінчуватись 30.06.2025 року. Навчання здійснюється на бюджетній основі, отримує маленьку стипендію, якої не вистачає навіть на проїзд кожного дня до навчального закладу. Всі інші витрати його навчання, харчування, закупки канцелярських приладів та взагалі його утримання взяв на себе його батько. У зв`язку з викладеним просить стягнути з відповідачки ОСОБА_2 аліменти на його користь в розмірі частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до періоду закінчення навчання.

Ухвалою Біляївського районного суду від 16.08.2024 року було відкрито спрощене позовне провадження (а.с.15).

Представник позивача в судовому засіданні на позові наполягав просив позов задовільнити.

Відповідачка в судовому засіданні просила в позові відмовити, так як вона не працює у неї не має можливості сплачувати аліменти сину.

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився причини неявки суду невідомі.

Заслухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_2 є матір`ю повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 21.12.2019 року, зареєстроване виконавчим комітетом Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, актовий запис №54 (а.с.10).

Згідно довідки №3246 від 21.06.2024 року, виданої секретарем навчального відділу Відокремлений структурний підрозділ «Фаховий коледж нафтогазових технологій, інженерії та інфраструктури сервісу ОНТУ», ОСОБА_3 дійсно є студентом ІІ курсу денного відділення Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж нафтогазових технологій, інженерії та інфраструктури сервісу ОНТУ, група 21-151 спеціальність 151 Автоматизацій комп`ютерно інтегровані технології, форма навчання бюджет. Термін закінчення навчання 30.06.2025р. (а.с.7).

Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу.

Вказана норма закону розповсюджує обов`язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв`язку з цим матеріальної допомоги. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання) виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Тобто самі батьки мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину. Зазначене кореспондується із положеннями п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Аналогічна правова позиція була висловлена і Верховним Судом у постанові від 20 серпня 2018 року по справі № 559/379/17-ц.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 200 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків на повнолітню дочку, сина, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 78, 81 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач не підтвердив належними доказами того, що відповідачка ОСОБА_2 може надавати допомогу йому у зв`язку з навчанням - до матеріалів справи взагалі не долучено жодного доказу на підтвердження того, що остання є працездатною та має достатній заробіток чи інший дохід для утримування себе та повнолітнього сина.

Ніяких заяв від позивача про витребування відомостей щодо отриманих відповідачкою доходів, до суду не подавалось.

А тому, зважаючи на зазначені обставини, суд приходить до висновку про відсутність такої умови для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, як наявність у батьків можливості надавати таку допомогу а позивач не довів належними та допустимими доказами того, що відповідач має додаткові джерела доходу, що надавало б її можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина.

З огляду на викладені обставини суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню сина, який продовжує навчання, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 182, 199, 200 Сімейного кодексу України, ст. ст. 81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 19 грудня 2025 року, з урахуванням навантаження на склад суду, яке пов`язано з тим, що від штатної кількості 11 суддів, зараз здійснюють правосуддя тільки - 6, недостатня кількість суддів, щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ, введенням воєнного стану, відключення електропостачання, що обумовлює збільшення строку виготовлення повного тексту рішення суду, оскільки показники навантаження перевищують нормативні у 6 разів, передачі справ 2-х інших суддів, суд першої інстанції позбавлений можливості дотримання строків, передбачених національним законодавством.

З урахуванням рекомендованих Вищою радою правосуддя показників, ДСА України зробила розрахунок необхідної кількості суддів для здійснення ефективного правосуддя, яка суттєво перевищує кількість суддів визначену рішенням ВРП від 24 серпня 2023 р. 852/0/15/ - 23. Згідно розрахунків ДСА України, чисельність суддів Біляївського районного суду, з урахуванням рівня навантаження, має складати 47 осіб. Зараз штатна кількість 11 суддів, фактично здійснюють правосуддя тільки 6 суддів.

Суддя Буран В.М.