Провадження № 2/750/3902/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2025 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
судді Слісаря А.В.,
за участю секретаря Примак Т.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Чернігівського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого забезпечення,
у жовтні 2025 року Чернігівський обласний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого забезпечення у сумі 1319,36 грн. Позов обгрунтований тим, що з 22.06.2020 по 21.08.2020 відповідач перебувала на обліку у центрі зайнятості як безробітна та отримала матеріальне забезпечення у сумі 1719,36 грн., однак вона у цей період державну соціальну допомогу на дитину з інвалідністю не повідомивши про це центр зайнятості. Відповідачу було направлено претензію про повернення коштів, частину з яких у сумі 400,00 грн. вона повернула, а іншу частину коштів не відшкодовано.
Ухвалою суду від 29.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином за адресою реєстрації місця проживання.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Згідно з вимогами статей 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 22.06.2020 року як така, що шукає роботу, до Чернігівського міського центру зайнятості звернулась громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідач подав до центру зайнятості заяву про надання статусу безробітного від 22.06.2020 р. та заяву про призначення виплати допомоги по безробіттю від 22.06.2020 р.(а.с.12, 30).
У заяві від 22.06.2020 року про надання статусу безробітного, відповідач засвідчила особистим підписом, що вона ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за достовірність поданих даних та відомостей, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені Законом України «Про зайнятість населення» та Законом.
У заяві від 22.06.2020 про надання статусу безробітного ОСОБА_1 засвідчила особистим підписом, що не відноситься до зайнятого населення, відповідно до ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно.
У зв`язку із відсутністю підходящої роботи за її особистою заявою, наказом від 22.06.2020 року №НТ200622 Центром прийнято рішення про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю з 22.06.2020 року відповідно до ч.2,4 ст. 22, ч.3 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»(а.с.28).
Наказом від 21.08.2020 № НТ200821 припинено реєстрацію безробітної у зв`язку із відмовою від двох пропозицій підходящої роботи відповідно до абзацу 21 пп.1 п. 30
Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 № 792.
ОСОБА_1 перебувала на обліку у Центрі у статусі безробітного та отримала матеріальне забезпечення з 22.06.2020 по 13.08.2020 у сумі 1719,36 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком(а.с.25).
Відповідно до наказу Міністерства економіки України від 18.10.2022 № 3902 «Про реорганізацію Чернігівського міського центру зайнятості» Чернігівський міський центр зайнятості реорганізовано шляхом приєднання до Чернігівського обласного центру зайнятості.
Наказом Чернігівського обласного центру зайнятості від 14.12.2022 № 219 «Про зміни в організації праці Чернігівської обласної служби зайнятості» створено Чернігівську філію, як відокремлений підрозділ Чернігівського обласного центру зайнятості.
За результатами звірки Філією складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення від 04 грудня 2023 року №528.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать також непрацюючі працездатні особи, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, особою з інвалідністю I групи або за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, та отримують допомогу, компенсацію та/або надбавку відповідно до законодавства.
Відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.
Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного (ч.3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення»).
Таким чином, Відповідач, на день надання статусу безробітного перебувала на обліку у Департаменті соціальної політики Чернігівської міської ради, як одинока мати та отримувала державну соціальну допомогу на дитину з інвалідністю з 01.03.2013 року по 23.09.2022 року з надбавкою на догляд, а отже належала до категорії зайнятого населення, при цьому не повідомила зазначені відомості працівникам Центру під час подання заяви про надання статусу безробітного та в подальшому, під час перебування на обліку і отримання матеріального забезпечення.
За період з 22.06.2020 року по 13.08.2020 року ОСОБА_1 безпідствно була нарахована та виплачена допомога по безробіттю в сумі 1719,36 грн.
Частиною 2 статті 36 Закону встановлено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно із ч.3 ст. 36 Закону сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Директором Філії прийнято наказ від 07.12.2023 № 340 «Про повернення коштів ОСОБА_1 » у сумі 1719,36 грн.
Відповідачу направлено претензію повідомлення від 07.12.2023 № 16.4/3035 про повернення коштів добровільно.
ОСОБА_1 заборгованість визнана, на підтвердження чого нею подана заява від 26.02.2024 року на адресу виконуючої обов`язки директора Філії, в якій зобов`язалась сплатити заборгованість двома частинами до 15.03.2024 року. Частково, у сумі 400,00 грн. борг сплачено 28.08.2024 року.
На даний час залишок заборгованості у сумі 1319,36 грн. не відшкодований.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення грошових коштів підлягають задоволенню.
Крім того, у зв`язку із задоволенням позову, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 280, 281, 284, 352, 354 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Чернігівського обласного центру зайнятості виплачене забезпечення в сумі 1319 грн. 36 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Чернігівського міського центру зайнятості судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

.

Суддя А.В. Слісар