Провадження № 2/752/9963/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 грудня 2025 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін у приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням шляхом зняття з реєстрації,-

ВСТАНОВИВ:

у серпні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням шляхом зняття їх з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 , та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона є наймачем і користувачем квартири АДРЕСА_1 , згідно з ордером № 009268 від 04.11.1972 року, виданим на підставі рішення Виконкому Печерської райради № 768294 від 01.11.1972 року.

При цьому, ОСОБА_1 зауважує, що в указаному житловому приміщенні з 31.10.2003 року зареєстрований її колишній чоловік ОСОБА_2 , а з 06.06.2003 року - колишня дружина її померлого батька ОСОБА_3 , які приблизно через два роки з моменту реєстрації виїхали із спірної квартири та станом на момент подачі вказаного позову позивачу їх місце перебування невідоме.

Також позивач вказує, що відповідачі, будучи зареєстрованими в квартирі АДРЕСА_1 , квартирну плату та житлово-комунальні послуги не сплачують, їх особистих речей в цій квартирі немає, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вказаним житловим приміщенням не цікавляться, в ремонтних роботах участі не приймають.

На підставі вищевикладеного, а також з огляду на той факт, що реєстрація відповідачів порушує її право на вільне розпорядження та користування житлом, а обслуговуючі компанії нараховують до оплати суми за послуги, які фактично не вони не споживають, хоча ОСОБА_1 вимушена їх оплачувати, також вона має намір оформити субсидію, позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою від 01.09.2025 року відкрито провадження в указаній справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с. 21-22).

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Відповідачами відзиву на позовну заяву не подано.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 04.11.1972 року на підставі рішення Виконкому Печерської райради № 768294 від 01.11.1972 року ОСОБА_4 та, в тому числі члену його сім`ї ОСОБА_1 видано ордер № 009268 на право зайняття житлової площі в будинку готельного типу - квартири АДРЕСА_1 .

Згідно з наказом ЖУ «Південне» ДП «Екос» № 49 від 14.05.2001 року переведено особистий рахунок № НОМЕР_1 на АДРЕСА_2 , з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 4 від 10.01.2025 року, ОСОБА_6 26.01.1992 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , номер актового запису 10. Актовий запис зареєстровано в реєстрі 13.04.2012 року за № 1.

Згідно з довідкою ЖУ «Південне» ДП «Екос» від 31.08.2005 року № 2001, на АДРЕСА_3 , зареєстровані та проживають: власник ОСОБА_1 з 09.10.1990 року, колишній чоловік ОСОБА_2 з 31.10.2003 року та колишня дружина батька ОСОБА_3 із 06.06.2003 року.

Як вбачається з акта про не проживання особи від 29.04.2024 року, засвідченого начальником ЖЕД 106, за адресою АДРЕСА_4 з 18.01.2004 року по 2024 рік не проживали двадцять років: колишній чоловік ОСОБА_7 та колишня дружина покійного батька ОСОБА_3 .

З Інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи № 136306215 та № 136306135 від 29.08.2025 року, вбачається, що відповідно ОСОБА_3 з 06.06.2003 року по теперішній час і ОСОБА_7 з 31.10.2003 року по теперішній час зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 .

Також судом з`ясовано, що рішенням Київської міської ради від 08.12.2022 року № 5839/5880 перейменовано АДРЕСА_5 (посилання https://kmr.gov.ua/sites/default/files/5839-5880.pdf).

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем. житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Згідно ст. 63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення.

Права і обов`язки членів сім`ї наймача передбачені ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Стаття 71 ЖК України встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ч. 2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» (зі змінами та доповненнями), передбачено, що відповідно до ст. 107 ЖК України наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачів спірній квартирі не проживають понад шість місяців, а тому втратили право користування цим житловим приміщенням, а їх реєстрація позбавляє позивача можливості вільно користуватися та розпоряджатися вказаним нерухомим майном.

Тому, суд вважає за необхідне, визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 71 ЖК України.

Визнання особи такою, що втратила право користування житлом, тягне за собою зняття цієї особи з реєстрації в даному приміщенні.

З урахуванням задоволення позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає сплачена сума судового збору в розмірі по 1 211,20 грн з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 76-81, 82, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням шляхом зняття з реєстрації - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 , шляхом зняття його з реєстрації в зазначеному житловому приміщенні.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 , шляхом зняття її з реєстрації в зазначеному житловому приміщенні.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 1 211,20 грн (одній тисячі двісті одинадцять гривень 20 копійок) сплаченого судового збору з кожного.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_6 .

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.С. Хоменко