ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 685/53/25

Провадження № 22-ц/820/2242/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретар: Шевчук Ю.Г.,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 20 серпня 2025 року (суддя Самойлович А.П.) за позовом керівника Волочиської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Теофіпольської селищної ради до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

У січні 2025 року керівник Волочиської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Теофіпольської селищної ради звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 , про витребування земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням 38 сесії 7 скликання Святецької сільської ради № 31 від 14.08.2020 у комунальну власність Святецької сільської ради передано земельну ділянку, загальною площею 89,3376 га, кадастровий номер :04:007:0001, із цільовим призначенням - землі загального користування (громадські пасовища), яка розташовувались за межами населених пунктів Святецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області.

Рішенням сесії Теофіпольської селищної ради від 28 вересня 2021 року №27-13/2021 «Про передачу у власність земельних ділянок» затверджено проект землеустрою щодо поділу земельної ділянки загальною площею 82,5770 га (кадастровий номер :04:007:0001) із зміною цільового призначення із земель загального користування у землі для ведення особистого селянського господарства. На підставі цього рішення у власність ОСОБА_1 передано земельну ділянку площею 0,9658 га (кадастровий номер :04:007:0013), розташовану за межами населеного пункту села Святець Теофіпольської територіальної громади.

Згідно з даними Державного реєстру речових прав, за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на вказану земельну ділянку.

Вказував, що відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ 017 від 01.12.1995, зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право колективної власності на землю Хмельницької районної ради, агрофірма «Святець» с. Святець Теофіпольського району Хмельницької області отримала у колективну власність 4639,8 га земель згідно з планом на території Святецької сільської ради Теофіпольського району. Вказаний державний акт видано на підставі рішення Святецької сільської ради народних депутатів Хмельницького району №6 від 23 травня 1995 року.

Правонаступниками агрофірми «Святець» с. Святець є СГВК «Святець» с. Святець, що підтверджується витягом з протоколу №1 загальних зборів членів агрофірми «Святець» с. Святець від 05.02.2000, витягом з протоколу зборів уповноважених СГВК «Святець» № 1 від 01.02.2005 та статутом СГВК «Святець».

У подальшому СГВК «Святець» було перетворено в ТОВ «Святець», яке є правонаступником усього майна, майнових та немайнових прав та обов`язків СГВК «Святець» згідно статуту ТОВ «Святець».

Державним підприємством «Хмельницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» розроблено технічну документацію із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) та складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам на території Святецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, який затверджено протоколом загальних зборів власників земельних часток (паїв) на території Святецької сільської ради Теофіпольського району від 29.09.2005. Прийнято рішення про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) шляхом проведення жеребкування. Загальна площа земель, які підлягали передачі у власність склала 3 903, 75 га, у тому числі ріллі - 3 903, 75 га. Землі колишньої колективної власності агрофірми «Святець» с. Святець, які не увійшли в розпаювання та передачі у власність, згідно протоколу загальних зборів власників земельних часток (паїв) на території Святецької сільської ради Теофіпольського району від 01.02.2005 №1 вирішено залишити у спільній власності власників земельних часток (паїв).

Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 21.10.2022 № 3088/281-22, спірна земельна ділянка, кадастровий номер :04:007:0013, перебуває в межах земель колективної власності колишньої агрофірми «Святець» с. Святець Теофіпольського району та накладається на земельні ділянки колективної власності на території Святецької сільської ради, які залишені у спільній сумісній власності власників земельних паїв.

Крім цього, відповідно до інформації № 10 від 23.09.2022 ФОП ОСОБА_2 (діє на підставі спеціального дозволу на виконання топографо-геодезичних вишукувань під час дії воєнного стану від 28.07.2022 року, виданого СБУ № 12/5/2/25-59, серія ХМ059), якою виконано топографо-геодезичні роботи на території Хмельницького району Теофіпольської ТГ біля с. Святець (колишньої Святецької сільської ради), земельна ділянка, кадастровий номер :04:007:0013, накладається на земельну ділянку, яка належала до колективної власності агрофірми «Святець».

На день прийняття рішення Теофіпольською селищною радою від 28.09.2021 № 27-13/2021 в частині передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 0,9658 га, земельна ділянка не могла бути передана у приватну власність, так як віднесена до земель колективної власності колишньої агрофірми «Святець» с. Святець Теофіпольського району (земельні ділянки колективної власності на території Святецької сільської ради, які залишені у спільній сумісній власності власників земельних паїв) та могла передаватись Теофіпольською селищною радою лише в оренду. Тобто, ОСОБА_1 безпідставно набула право власності на земельну ділянку площею 0,9658 га, кадастровий номер :04:007:0013, на підставі рішення Теофіпольської селищної ради від 28.09.2021 № 27-13/2021 відтак, зазначене рішення, в частині передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,9658 га, кадастровий номер :04:007:0013, прийняте з порушенням вимог законодавства, оскільки земельна ділянка, кадастровий номер :04:007:0013, набута у приватну власність всупереч встановленого законом порядку. Приймаючи рішення від 28.09.2021 № 27-13/2021 в частині передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,9658 га, кадастровий номер :04:007:0013, Теофіпольська селищна рада вийшла за межі своїх визначених законом повноважень, зокрема, передача земельної ділянки відбулась не у спосіб передбачений законом, оскільки ОСОБА_1 не мала права набути право власності на земельну ділянку у вищевказаний спосіб, у зв`язку з цим наявні підстави для витребування земельної ділянки на підставі статті 387 ЦК України.

Посилаючись на зазначене, прокурор просив суд витребувати у ОСОБА_1 на користь Теофіпольської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області земельну ділянку з кадастровим номером :04:004:0013 площею 0,9658 га, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за межами населеного пункту с. Святець, Теофіпольської територіальної громади та стягнути з відповідача на користь Хмельницької обласної прокуратури судовий збір, сплачений за пред`явлення цього позову та за подання заяви про забезпечення позову.

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 20 серпня 2025 року позов керівника Волочиської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Теофіпольської селищної ради задоволено.

Витребувано у ОСОБА_1 на користь держави в особі Теофіпольської селищної ради земельну ділянку площею 0,9658 га (кадастровий номер 0:04:007:0013), з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Стягнуто з Теофіпольської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області на користь Хмельницької обласної прокуратури 4542,00 грн. судового збору.

Суд першої інстанції керувався тим, що Теофіпольською селищною радою в порушення визначеного земельним законодавством порядку неправомірно прийнято рішення щодо передачі у приватну власність відповідачці ОСОБА_1 земельної ділянки, кадастровий номер :04:007:0013. Оскільки ОСОБА_1 набула право власності на земельну ділянку без достатньої правової підстави, тому вона зобов`язана повернути спірну земельну ділянку власнику, а саме Теофіпольській селищній раді Хмельницького району Хмельницької області в силу п. 21 Розділу Х «Перехідні положення» ЗК України та як уповноваженому органу, згідно ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», на здійснення організації розподілу земель, що залишилися у колективній власності. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).

Суд дійшов висновку що відповідачка не може вважатись добросовісним набувачем спірної земельної ділянки, оскільки набула спірне майно безоплатно.

Судом також не вбачається порушень права відповідачки на мирне володіння своїм майном згідно ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки передачею їй у власність земельної ділянки, яка має статус нерозподіленої земельної ділянки, з порушенням порядку, встановленого Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», порушує право на мирне володіння своїм майном осіб, визначених у ч. 1 ст. 1 цього закону.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог керівника Волочиської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Теофіпольської селищної ради до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянкивідмовити. Стягнути на користь відповідача судовий збір та витрати на правничу допомогу.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції ухвалив рішення без повного і всебічного з`ясування всіх обставин справи, не було надано оцінку доводам та документам які надані відповідачем щодо припинення юридичної особи - Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Святець». Відповідно до публікації в бюлетені державної реєстрації, СГВК «Святець» був припинений 30.10.2007 року, про що було зроблено відповідне повідомлення. Це підтверджує факт припинення діяльності цієї юридичної особи на зазначену дату. З огляду на законодавчі норми (ст. 31 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" та ст. 107 ЦК України), для підтвердження правонаступництва між юридичними особами має бути укладений розподільчий або передавальний акт. Однак, прокурор не надав доказів наявності таких актів, які підтверджували б перехід майнових прав та обов`язків СГВК «Святець» до ТОВ «Святець». Незважаючи на те, що в новій редакції статуту ТОВ «Святець» вказано, що воно є правонаступником СГВК «Святець», це не є достатнім доказом правонаступництва, оскільки статут є одностороннім актом, що не є підставою для правонаступництва, якщо таке не оформлено відповідно до закону. Враховуючи відсутність розподільчого або передавального акту, а також відсутність належних документів, які підтверджують правонаступництво, тому ТОВ «Святець» не є правонаступником СГВК «Святець». Щодо правонаступництва від агрофірми «Святець» до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Святець», прокурором не надано достатньо доказів на підтвердження правонаступництва. Навіть у випадку прийняття рішення про реорганізацію Агрофірми «Святець» /СГВК «Святець» шляхом перетворення в іншу юридичну особу колишні члени агрофірми «Святець»/ СГВК «Святець» автоматично повинні були б стати учасниками цієї юридичної особи, позаяк перетворенням юридичної особи є саме зміна її організаційно-правової форми, а не складу її учасників. Судом першої інстанції не було досліджено, що стало підставою для реєстрації за Святецькою сільською радою права комунальної власності на спірну земельну ділянку, а саме факт припинення юридичної особи (сільськогосподарського виробничого кооперативу «Святець»).

Судом не враховано висновки, викладені у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 березня 2019 у справі № 521/8368/15-ц (61-17779св18) що конструкція, за якої добросовісний набувач втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат є неприйнятною та покладає на добросовісного набувача індивідуальний та надмірний тягар. Порушено Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, а саме на мирне володіння майном (ст. 1 Першого протоколу до Конвенції). ОСОБА_1 є добросовісним набувачем, яка діяла відповідно до рішення органу місцевого самоврядування. ЄСПЛ наголошує, що держава не може виправляти свої помилки за рахунок добросовісних осіб

Керівник Волочиської окружної прокуратури у своєму відзиві на апеляційну скаргу не погоджується із доводами апеляційної скарги, вважає їх необґрунтованими та безпідставними.

В судовому засіданні представник апелянта адвокат Сорокіна І.В. підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Прокурор Нікітюк П.Г. в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив їх відхилити.

Інші учасники по справі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції в частині розподілу судового збору сторонами не оскаржується тому в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 017 від 01 грудня 1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №17, агрофірма «Святець» с. Святець Теофіпольського району Хмельницької області отримала у колективну власність 4639,8 га земель згідно з планом на території Святецької сільської ради Теофіпольського району. Вказаний державний акт видано на підставі рішення Святецької сільської ради народних депутатів Теофіпольського району Хмельницької області №6 від 23 травня 1995 року (т. 1 а.с. 47-49).

Відповідно до витягу з протоколу №1 звітних зборів уповноважених агрофірми «Святець» с. Святець від 05.02.2000, вирішено реформувати агрофірму «Святець» в СГВК «Святець» (т. 1 а.с.52).

Згідно з витягом з протоколу зборів уповноважених СГВК «Святець» с. Святець №1 від 01.02.2005, вирішено реформувати агрофірму «Святець» в сільськогосподарський кооператив «Святець», зберігши при цьому колективну форму господарювання, цілісність земельного і майнового комплексу (т. 1 а.с. 53).

Статутом СГВК «Святець» передбачено, що кооператив є правонаступником реорганізованої агрофірми «Святець» (усіх майнових на немайнових, в тому числі трудових прав та обов`язків) (п. 1.3).

Статутом ТОВ «Святець» визначено, що ТОВ «Святець» є правонаступником усього майна, майнових і немайнових прав та обов`язків Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Святець» (а.с.57-64 т. 1).

Згідно витягу з протоколу № 1 від 01 лютого 2005 року загальних зборів власників земельних паїв на території Святецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, прийнято рішення при розподілі земель передати у власність орні землі, а інші сільськогосподарські угіддя (сіножаті, пасовища, багаторічні насадження) залишити у спільному використанні (т. 1 а.с. 16).

Відповідно до витягу з протоколу №1 від 22 вересня 2005 року загальними зборами власників земельних часток (паїв) на території Святецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області затверджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та передачу їх у власність громадянам власникам сертифікатів на території Святецької сільської ради. Загальна площа земель, переданих у власність, складає 3903,75 га, в тому числі ріллі 3903,75 га. Розподіл земельних часток (паїв) між громадянами власниками сертифікатів, вирішено провести шляхом жеребкування (т. 1 а.с. 17).

Розпорядженням голови Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області від 30 вересня 2005 року № 217-р затверджено протоколи про результати розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), які знаходяться за межами населених пунктів, Воронівецької та Святецької сільських рад (т. 1 а.с. 18) з додатками (т. 1 а.с. 18-35).

Рішенням 38-ї сесії 7-го скликання Святецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області від 14 серпня 2020 року № 31 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель державної власності сільськогосподарського призначення з метою передачі у комунальну власність Святецькій сільській раді для створення громадського пасовища із цільовим призначенням землі загального користування (громадські пасовища), яке розташоване за межами населених пунктів Святецької сільської ради, загальною площею 89,3376 га (кадастровий номер :04:007:0001) із цільовим призначенням землі загального користування (громадські пасовища) (18.00), яка розташована за межами населених пунктів Святецької сільської ради (т. 1 а.с. 11).

Відповідно до рішення Теофіпольської селищної ради від 28 вересня 2021 року № 27-13/2021 «Про передачу у власність земельних ділянок» яким вирішено затвердити проект землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :04:007:0001 площею 85,5770 га, цільове призначення якої змінюється «із земель загального користування (землі будь-якої категорії, громадські пасовища) (код КВЦПЗ 18.00)» у землі «для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ 01.03)», яка розташована за межами населеного пункту с. Святець з такими площами та кадастровими номерами: 0,9658 га, :04:007:0013. Передано у власність ділянку площею 0,9658 га, кадастровий номер :04:007:0013 (код КВЦПЗ 01.03) для ведення особистого селянського господарства за адресою: за межами населеного пункту с. Святець, ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 10).

Згідно Інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 08 листопада 2021 року за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на земельну ділянку, площе. 0,9658 га з кадастровим номером :04:007:0013 (т. 1 а.с. 9).

З відповіді Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 19 квітня 2024 року № 1697/281-24, вбачається, що згідно Державного акту на право колективної власності виданого агрофірмі «Святець» земельна ділянка з кадастровим номером :04:007:0001 відносилась до колективної власності агрофірми «Святець», а сама спірна земельна ділянка з кадастровим номером :04:007:0013, а також інші земельні ділянки, були утворені шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером :04:007:0001 (т. 1 а.с. 43-46).

Згідно відповіді фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 від 23 вересня 2022 року № 10 зазначено, що нею виконано топографо-геодезичні роботи на території Хмельницького району Теофіпольської ТГ біля с. Святець (колишньої Святецької сільської ради), відповідно спеціального дозволу на виконання топографо-геодезичних вишукувань під час дії воєнного стану від 28 липня 2022 року, виданого Службою Безпеки України № 12/5/2/25-59 серія ХМ059, з використанням геодезичного обладнання. В результаті виконаних геодезичних робіт, з урахуванням планово-картографічних матеріалів, встановлено, що відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :04:007:0001 на електронних сервісах Державного земельного кадастру відсутні. Обстежена нею земельна ділянка знаходиться на території Хмельницького району Теофіпольської ТГ біля с. Святець (колишньої Святецької сільської ради), має орієнтовну площу 90,0 га, частково вкрита багаторічними насадженнями та відповідно до відомостей Державного земельного кадастру розділена на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:007:0003 - :04:007:0091 та :04:007:0094 - :04:007:0096 (т. 1 а.с. 37-41).

Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України 18.12.1990 (тут і далі у редакції, чинній відносно дати видачі спірного державного акту) власність на землю в Україні має такі форми: державну, колективну, приватну. Усі форми власності є рівноправними. Розпоряджаються землею Ради народних депутатів, які в межах своєї компетенції передають землі у власність або надають у користування та вилучають їх. Повноваження щодо передачі, надання та вилучення земельних ділянок місцеві Ради народних депутатів можуть передавати відповідно органам державної виконавчої влади або виконавчим органам місцевого самоврядування.

Згідно із статтею 4 Земельного кодексу України, у державній власності перебувають всі землі України, за винятком земель, переданих у колективну і приватну власність. Суб`єктами права державної власності на землю виступають: Верховна Рада України - на землі загальнодержавної власності України; Верховна Рада Республіки Крим - на землі в межах території Республіки, за винятком земель загальнодержавної власності; обласні, районні, міські, селищні, сільські Ради народних депутатів - на землі в межах їх територій, за винятком земель, що перебувають в загальнодержавній власності.

Положеннями статті 5 вказаного Кодексу визначено, що земля може належати громадянам на праві колективної власності. Суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників. У колективну власність можуть бути передані землі колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств в тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, землі садівничих товариств - за рішенням загальних зборів цих підприємств, кооперативів, товариств. До прийняття такого рішення провадиться передача земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, до відання сільської, селищної, міської Ради народних депутатів.

У позові прокурор посилався на те,що Агрофірма «Святець» була реорганізована в СГВК «Святець», а СГВК «Святець», в свою чергу, перетворено у ТОВ «Святець», та в обох випадках до правонаступника перейшли всі права та обов`язки Агрофірми «Святець», в тому числі і право на землю.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство"(тут і надалі у редакції, чинній на час ліквідації Агрофірми «Святець») визначає, що об`єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства.

Положеннями частин другої та третьої статті 8 названого Закону встановлено, що право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном. Право власності підприємства охороняється законом. Належне йому майно може бути передано державним, кооперативним та іншим підприємствам, організаціям і громадянам за рішенням загальних зборів членів підприємства або зборів уповноважених.

Відповідно до частин 1, 3 статті 10 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство",земля може належати підприємству на праві колективної власності, а також може бути надана у постійне або тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, а право тимчасового користування землею, в тому числі на умовах оренди, оформляється договором. Право підприємства на земельну ділянку або її частину може бути припинено в порядку і на підставах, встановлених ЗК України.

Згідно зі статтею 37 ЦК УРСР (у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин), юридична особа припиняється шляхом ліквідації або реорганізації (злиття, поділу або приєднання); при злитті і поділі юридичних осіб майно (права і обов`язки) переходять до новостворених юридичних осіб; при приєднанні юридичної особи до іншої юридичної особи її майно (права і обов`язки) переходить до останньої; майно переходить в день підписання передаточного балансу, якщо інше не передбачене законом або постановою про реорганізацію.

За змістом статті 34 Закону України "Про підприємства в Україні" (у редакції, чинній до 01.01.2004) колективне підприємство визначено як вид підприємств в Україні, ліквідація та реорганізація яких (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) здійснюється за рішенням власника з дотриманням вимог антимонопольного законодавства, а у випадках, передбачених цим Законом, за рішенням власника та за участю трудового колективу або органу, уповноваженого створювати такі підприємства, чи за рішенням суду або арбітражного суду; підприємство вважається реорганізованим або ліквідованим з моменту виключення його з державного реєстру України; при перетворенні одного підприємства в інше до підприємства, яке виникло, переходять усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства.

Згідно з частинами першою, шостою статті 31 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство"реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) та ліквідація підприємства провадяться за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) його членів або за рішенням суду чи арбітражного суду; при перетворенні одного підприємства в інше до новоствореного підприємства переходять усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства.

Як вбачається із матеріалів справи, 05.02.2000 на звітних зборах уповноважених агрофірми «Святець» с. Святець, на яких приймалось рішення про реформування Агрофірми «Святець» в СГВК «Святець», із членів колективного сільськогосподарського підприємства, яким належали на праві спільної часткової власності землі Агрофірми «Святець» відповідно до Державного акта від 01.12.1995, засновниками СГВК «Святець» стали лише 3 особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а засновниками ТОВ «Святець» - є 5 осіб. При цьому жодних рішень про передачу землі від Агрофірми «Святець» до СГВК «Святець» і так само від СГВК «Святець» до ТОВ «Святець» загальними зборами не приймалось.

До того ж, після створення СГВК «Святець» здійснено розпаювання земель агрофірми «Святець», розподілені земельні частки його колишніх членів та ними отримано правовстановлюючі документи на виділені земельні ділянки, що також підтверджує відсутність волевиявлення усіх колишніх членів КСП на передачу належних їм часток у праві колективної власності на землю до новоствореного СГВК «Святець», а згодом до ТОВ «Святець».

За таких обставин, ТОВ «Святець» не набуло статусу землекористувача чи статусу власника земельних ділянок Агрофірми «Святець», товариство не є правонаступником Агрофірми «Святець», зокрема щодо права колективної власності на землю, тому у нього були відсутні правові підстави для розпорядження землями КСП.

Статут юридичної особи є одностороннім актом цієї юридичної особи, який не є підставою правонаступництва щодо іншої юридичної особи, якщо таке правонаступництво не виникло відповідно до закону.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі №07/29/19, викладеному у постанові від 01.09.2020.

З цих підстав доводи скарги щодо ненадання судом першої інстанції оцінки доводам та документам які надані відповідачем щодо припинення юридичної особи, підлягають відхиленню, оскільки вони не впливають на висновки суду.

Проте, відповідно до статті 1 Закону України від 05 червня 2003 року № 899-ІV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, громадяни та юридичні особи, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

З 01 січня 2019 року набув чинності Закон України від 10 липня 2018 року № 2498-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил користування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в України», згідно з яким землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені, вважаються власністю територіальних громад.

Згідно з пунктом 21 Перехідних положень ЗК України (який є чинним з 01 січня 2019 року), з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

Стаття 80 ЗК України називає територіальні громади самостійними суб`єктами права власності на землю, підкреслюючи, що вони реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю).

Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).

Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження. З моменту державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності. У разі якщо договір оренди невитребуваної (нерозподіленої) земельної ділянки, переданої в оренду в порядку, визначеному цією статтею, закінчився у зв`язку з набуттям права власності на неї до збирання врожаю, посіяного орендарем на земельній ділянці, орендар має право на збирання такого врожаю. Власник земельної ділянки має право на відшкодування збитків, пов`язаних із тимчасовим зайняттям земельної ділянки колишнім орендарем, у розмірі пропорційно до орендної плати з дня припинення договору до дня збирання врожаю.

У разі якщо до 1 січня 2025 року власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки.

Така невитребувана земельна частка (пай) після формування її у земельну ділянку за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради (у разі необхідності формування) за заявою відповідної ради на підставі рішення суду передається у комунальну власність територіальної громади, на території якої вона розташована, у порядку визнання майна безхазяйним.

За позовом власнику невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємцю у разі пропуску строку для оформлення права власності на земельну ділянку з поважної причини суд може визначити додатковий строк, достатній для такого оформлення. У разі відсутності земель сільськогосподарських угідь колективної власності така земельна частка (пай) може бути виділена в натурі (на місцевості) за рахунок земель запасу комунальної власності відповідної територіальної громади (за наявності таких земель).

Протягом 7 років з дня державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку, сформовану з невитребуваної земельної частки (паю), забороняється передача її у приватну власність (крім передачі її власнику невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємцям).

Суд першої інстанції встановивши, що земельна ділянка, яка передана у приватну власність ОСОБА_1 у порядку безоплатної приватизації, сформована за рахунок земельних невитребуваних паїв ( згідно витягу з протоколу № 1 від 01 лютого 2005 року загальних зборів власників земельних паїв на території Святецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, прийнято рішення при розподілі земель передати у власність орні землі, а інші сільськогосподарські угіддя (сіножаті, пасовища, багаторічні насадження) залишити у спільному використанні), Теофіпольською селищною радою в порушення визначеного земельним законодавством порядку неправомірно прийнято рішення щодо передачі у приватну власність відповідачці ОСОБА_1 земельної ділянки, кадастровий номер :04:007:0013, дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Визнання згідно з пунктом 21 Перехідних положень ЗК України (який є чинним з 01 січня 2019 року), з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», комунальною власністю не витребуваних та нерозподілених паїв не наділяє Теофіпольську селищну раду правом розпорядженнями цією земельною ділянкою, а саме передачу у власність у іншому порядку, ніж встановлено статтями 13,14-1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості ) земельних ділянок власникам земельних часток(паїв).

За встановлених судом обставин спірна ділянка, кадастровий номер :04:007:0013, вибула з комунальної власності поза волею територіальної громади, тому підлягає витребуванню у ОСОБА_1 на підставі положень статті 387 ЦК України.

При цьому витребування майна в цьому випадку є законним та пропорційним заходом, є виправданим, переслідує легітимну мету та є необхідним у демократичному суспільстві.

За обставин цієї справи, ОСОБА_1 незаконно набувши право власності на спірну земельну ділянку в порядку приватизації безоплатно, при тому, що спірна земельна ділянка тривалий час не використовувалася для сількогосподарського призначення, відносилася до земель будь-якої категорії, громадські пасовища, частково вкрита багаторічними насадженнями, доказів щодо самостійного її обробітку або здачу спірної земельної ділянки відповідачкою з часу набуття на неї права власності не надано суду, за умов, які мали б викликати сумнів в останньої, і яка, проявивши розумну обачність, ознайомившись зі змістом документів, щодо зміни цільового призначення та поділу земельної ділянки кадастровий номер :04:007:0001, і за необхідності, отримавши правову допомогу, мала б зважити на такі обставини при отриманні у власність спірної земельної ділянки, тому не можна вважати, що за таких обставин мало місце порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Недобросовісна поведінка набувача майна у приватну власність не є набуттям права приватної власності під впливом помилки органу влади та не зумовлює таке набуття. Більше того повернення власникові майна від недобросовісної особи не може становити для останньої індивідуальний та нармірний тягар (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 вересня 2023 року в справі №910/8413/21).

З цих підстав доводи скарги щодо добросовісності набувача відхиляються апеляційним судом як безпідставні.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, не допустив порушення норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині залишити без змін.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 20 серпня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 грудня 2025 року.

Судді: Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк