Справа № 606/1748/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Марціцкої І.Б.

при секретарі Пазірович Д.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах сина ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Кобринчук О.М. звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої доводи представник позивача обґрунтовує тим, що відповідно до рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.11.2018 (справа №333/5941/18), із відповідача стягуються в користь позивача аліменти в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.10.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судовому засідання позовні вимоги підтримали із підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не подав.

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши доводи учасників судового розгляду, письмові докази по справі, встановив наступне.

Шлюб між сторонами розірвано.

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.11.2018 (справа №333/5941/18) позовні вимоги про стягнення аліментів задоволено та вирішено стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.10.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач та її син ОСОБА_3 взяті на облік, як внутрішньо переміщені особи, що підтверджується довідками виданими ОСОБА_1 та її сину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 №6113- та №6113- від 20.05.2022.

ОСОБА_3 та його матір ОСОБА_1 проживають разом в м. Теребовлі Тернопільського району Тернопільської області.

За висновками акту обстеження матеріально-побутових умов заявника від 10.09.2025 ОСОБА_1 09.01.1984 та її син ОСОБА_3 16.09.2015 проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 .

Син позивача ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства, що підтверджується посвідченням державної соціальної допомоги дитині-інваліду з дитинства ОСОБА_3 2015 року народження серії НОМЕР_2 , виданого УСЗН ЗМР по Комунарському районі.

Законним представником (опікуном) дитини-інвалід з дитинства ОСОБА_3 відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 є ОСОБА_1 , номер особової справи 609913.

ОСОБА_3 є дитиною-інвалідом з діагнозом дитячий церебральний параліч з стійкими вираженими порушеннями функцій кінцівок, вказане підтверджується медичним висновком №155 про дитину-інваліда віком до 18 років від 19.07.2024.

Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста від 02.05.2022, у ОСОБА_3 діагностовано генеразізовану ідіоматичну епілепсію та епілептичні синдроми з фармакорезистентною епілепсією. Вказаний висновок містить перелік рекомендацій, зокрема призначення ліків, проби, аналізи, масаж та ЛФК.

Витягом з історії №4504 за рішенням ЛКК №70 від 16.04.2024, у стаціонарного хворого ОСОБА_3 підтверджено діагноз дитячого церебрального паралічу.

Відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії №88 від 04.09.2025 у ОСОБА_3 діагностовано дитячий церебральний параліч.

З моменту ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на утримання сина відбулися значні зміни у житті дитини, що вимагають перегляду їхнього розміру.

Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з вимогами частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Так, згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

За змістом ч. 1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3ст. 181СК України).

Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним погіршенням стану здоров`я дитини, одержувач аліментів може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, виходячи із закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та при взаємному обов`язку батьків утримувати дитину (ч.1ст.141 СК України), матеріального та сімейного стану платника аліментів, визначивши при цьому, що місячний розмір аліментів не може бути менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, сплату якого відповідач здатний забезпечити в силу свого матеріального стану, виходячи зі встановленого законом обов`язку обох батьків щодо утримання їх дітей, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

При цьому, суд зауважує, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів.

Згідно із п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру.

В силу вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

На підставі наведеного та керуючись статтями 2,4,12,13,76 78,141,142,258,259,263,264,265,268,273,352-355 Цивільного процесуального кодексу України, статтями182-183,192 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Змінити розмір стягнення аліментів, визначений рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2018 року у справі №333/5941/18 та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , внутрішньо переміщеної особи та жительки за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211,20 грн. судового збору.

Відповідачу направити копію заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто Теребовлянським районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка