справа № 285/7013/25
провадження у справі № 2/0285/3195/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

29.12.2025 року м. Звягель

Суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О., розглянувши матеріали

позовної заяви ОСОБА_1

до Чижівської сільської ради Житомирської області

про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач 23.12.2025 звернувся до суду з даним позовом, який не відповідає вимогам п.6 ч.3 ст.175 та ч.4 ст.177 ЦПК України з наступних підстав.

Так, у своєму позові позивач просить в порядку спадкування після смерті свого батька ОСОБА_2 , який помер у 2010 році, визнати за ним право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 .

Щодо підстав невідповідності позову вимогам п.6 ч.3 ст.175 ЦПК.

Вказаний пункт передбачає, що позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору.

Судовий спосіб захисту, який полягає у визнанні права власності, застосовується лише тоді, коли позивач довів неможливість його реалізувати позасудово.

25.12.2015 постановою Кабінету Міністрів України №1127 було затверджено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, з останніми змінами від 02.05.2025, 66 пунктом якої передбачено можливість проведення державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця, який подає пакет документів, передбачений ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень» та вказаним Порядком.

Тобто, на сьогоднішній день порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень дозволяє спадкоємцям бути заявниками в процедурі державної реєстрації прав за спадкодавцем. Таким чином, право власності реєструється за особою, яка за життя не встигла цього зробити, з обов`язковим зазначенням відомостей про смерть такої особи, що дає спадкоємцям можливість отримати спадщину в повному обсязі.

Метою функціонального поділу державної влади на законодавчу, виконавчу та судову є розмежування повноважень між різними органами державної влади та недопущення привласнення повноти державної влади однією з гілок влади. Суд своїм рішенням не може підміняти дії та рішення інших органів державної влади, вчинення яких входить в компетенцію останніх.

Долучена до позову постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на спірний будинок, датована 12.11.2012. Відтоді пройшло понад 13 років і українське законодавство зазнало суттєвих змін, в тому числі і в питанні порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за спадкодавцями.

Отже, позивачем не використано позасудового порядку вирішення даного спору, зокрема повторного звернення до нотаріуса вже у 2025 році з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Щодо підстав невідповідності позову вимогам ч.4 ст.177 ЦПК.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за позовну заяву майнового характеру сплаті підлягає судовий збір в розмірі 1% ціни позову, але не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн х 5=15140 грн). При цьому вартість майна це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості на момент пред`явлення позову, і суд не повинен визначати його вартість за відповідними вимогами, оскільки за приписами цивільно-процесуального законодавства України такий обов`язок покладається на позивача.

Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

Як убачається з матеріалів, позивачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн, виходячи з мінімального розміру ставки збору, без підтвердження вартості спірного майна станом на день пред`явлення позову. Разом з тим, надані відомості та характер спірного об`єкта свідчать, що дійсна вартість будинку загальною площею 62,2 м2 із господарськими будівлями площею понад 50 м2 у межах населеного пункту (с. Красилівка Звягельського району) очевидно перевищує суму, з якої позивач розрахував судовий збір.

Так, відповідно до відкритих джерел (зокрема, офіційних сервісів з оцінки нерухомості, статистики середніх ринкових цін житла у Житомирській області) та з урахуванням місця розташування об`єкта, його площі, а також публічно доступних даних про ринкову вартість житлових будинків у Звягельському районі, середня ринкова вартість подібних будівель становить від 4000 грн за 1 м2. Таким чином, орієнтовна ринкова вартість спірного майна становить від 300000 грн. Отже, сума судового збору мала б становити приблизно 3000 грн, що майже вдвічі перевищує фактично сплачені позивачем 1211,20 грн.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово зазначав, що якщо позивач не визначив ціну позову належним чином, суд може визначити її орієнтовно, виходячи з наявних даних про вартість подібного майна, і запропонувати позивачу сплатити судовий збір у відповідному розмірі. Суд має право визнати, що сплачений судовий збір є неспівмірним дійсній вартості предмета спору, якщо ціна позову визначена довільно і не підтверджена документально. Суддя, залишаючи позов без руху, може вказати орієнтовну суму судового збору, виходячи з середньоринкової вартості майна у відповідному регіоні.

З огляду на наведене, у відповідності до ч.2 ст.185 ЦПК України, позивачу слід визначити розмір судового збору в сумі 3000 грн, недоплачена сума судового збору в такому разі становитиме 1788,80 грн (з урахуванням вже сплаченої суми судового збору 1211,20 грн.)

За таких обставин, оскільки сторона, яка ініціювала дану справу та зобов`язана була дотриматись вимог, викладених у ст.ст.175, 177 ЦПК, цього не зробила, приходжу висновку про залишення позову без руху з наданням позивачу строку для можливості усунення виявлених недоліків.

Керуючись статтями 175, 176, 177, 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Залишити без руху дану позовну заяву та надати позивачу строк терміном десять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених недоліків і роз`яснити, що у випадку невиконання вимог ухвали у встановлений строк, позов буде повернутий.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. О. Літвин