Провадження № 2/554/6440/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.12.2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання Кашуби В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комінального підприємства Полтавської обласної ради «Полтавафармація» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,,--

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

До суду від позивача надійшла заява від про відвід судді Материнко М.О. при розгляді справи.

Суд, дослідивши обставини заявленого відводу дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії», п. 43).

У справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року («Belukha v. Ukraine», заява № 33949/02) Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного. При цьому, Європейський суд з прав людини вказує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним все ж є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

На думку суду, позивачем не наведено обставин, які б свідчили про прояв упередженості або безсторонності судді у даній справі; особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись ч. 3, ч. 5 ст. 39 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Материнко М.О. при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Комінального підприємства Полтавської обласної ради «Полтавафармація» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - визнати необґрунтованою.

Справу передати до канцелярії Шевченківського районного суду міста Полтави для визначення судді, у порядку, встановленому частиною першою ст. 33 ЦПК України, який буде вирішувати питання про відвід судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Материнко