РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 року

м. Рівне

Справа № 569/4096/25

Провадження № 22-ц/4815/1395/25

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання Хлуд І.П.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Приватне акціонерне товариство "Волиньобленерго",

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 серпня 2025 року (ухвалене у складі судді Кучиної Н.Г.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" про захист прав споживачів,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" про захист прав споживачів.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 22 жовтня 2024 року він уклав з відповідачем договір № 19/24-448 на надання послуг з перенесення об`єктів електроенергетики винесення КЛ-10 кВ ТП № 29618-ТП № 29102, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Конякіна, 16 Ж. Відповідно до п. 3.1 Договору строк виконання послуг становить 60 робочих днів, після повного виконання Замовником (позивачем у справі) умов, передбачених пунктами 2.1-2.5 Договору (здійснення передоплати). На виконання умов передбачених пунктами 2.1-2.5 Договору 28 жовтня 2024 року позивачем було переховано на поточний рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 103 441 грн. 21 коп., в тому числі ПДВ 17 240 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією № 17358249 від 28 жовтня 2024 року. Відповідно перебіг строку виконання послуг розпочався з 29 жовтня 2024 року та закінчився 20 січня 2025 року. Незважаючи на це, відповідач своєчасно не приступив до виконання послуг, а як наслідок - не виконав своєчасно взяті на себе зобов`язання, чим порушив свої зобов`язання, передбачені умовами вищезазначеного Договору. Враховуючи істотні порушення істотних умов Договору в частині строків виконання послуг з вини відповідача позивачем було достроково розірвано договір у відповідності до пункту 1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», про що відповідача було повідомлено в письмовій формі 03 лютого 2025 року (вхідний № 02-431/1-25). В порядку досудового врегулювання спору 13 лютого 2025 року позивачем було вручено відповідачу претензію з вимогами про повернення грошових коштів в розмірі 103 441 грн. 21 коп. та сплати пені в розмірі 43 446 грн. 31 коп., яку відповідач проігнорував та залишив без задоволення. Внаслідок дострокового розірвання договору з вини відповідача позивач поніс матеріальну шкоду в розмірі сплаченої вартості робіт - 103 441 грн. 21 коп., в тому числі ПДВ 17 240 грн. 20 коп.. 13 лютого 2025 року позивачем отримано від відповідача Акт надання послуг № ВОЕ00029894 від 22.01.2025 в двох екземплярах, які були відправлені відповідачем 07 лютого 2025 року, тобто після дати розірвання Договору, що підтверджується відмітками про дату відправлення на поштовому конверті. Він обґрунтовано відмовився від підписання вищезазначеного Акту та направив відповідачу відповідне заперечення.

Просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з ПрАТ "Волиньобленерго" на його користь майнову шкоду в розмірі 103 441 грн. 21 коп., пеню у розмірі 43 445 грн. 31 коп.. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06 серпня 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з пункту 8.1 Договору, яким визначено, що Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання зобов`язань за ним. Позивач звернувся у ПрАТ «Волиньобленерго» із повідомленням про розірвання Договору, зобов`язання за яким вже було виконано, тобто строк дії Договору закінчився, що виключає можливість його розірвання.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що з моменту початку перебігу шестидесятиденного строку для виконання послуг (29 жовтня 2024 року) і до дати завершення його перебігу (20 січня 2025 року) ні відповідачем, ні будь-якою іншою юридичною чи фізичною особою, не здійснювалося виконання послуг передбачених договором №19/24-448 від 22 жовтня 2024 року.

Стверджує, що він особисто щодня протягом строку передбаченого даним договором прибував на місце виконання послуг для контролю за ходом їх виконання, однак жодного руху в даному напрямку не здійснювалося, що і стало причиною розірвання вищезазначеного договору, про що було повідомлено відповідача в письмовій формі 03 лютого 2025 року (вхідний №02-431 1-25).

07 лютого 2025 року відповідач направив йому Акт приймання - передачі наданих послуг, який датований 22 січня 2025 року, тобто після завершення 60-денного строку виконання послуг. Підставою надсилання відповідачем цього акту стало отримання ним 03 лютого 2025 року повідомлення про розірвання договору.

Вважає, що він обґрунтовано відмовився від підписання акту приймання-передачі послуг, оскільки чинним законодавством України та Договором №14/24-448 від 22 жовтня 2024 року не передбачено жодних обов`язків для замовника щодо приймання послуг та підписання Акту приймання-передачі послуг після розірвання договору, тим більше якщо виконання послуг не було розпочато протягом передбаченого договором строку.

Враховуючи, що на дату отримання відповідачем повідомлення про розірвання договору виконання послуг ним навіть не було розпочато, а відповідного акту приймання-передачі наданих послуг не було вручено замовнику, то необґрунтованими є доводи відповідача та висновки місцевого суду, що строк дії договору закінчився внаслідок його фактичного виконання.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві відповідач просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення місцевого суду - без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між ПрАТ «Волиньобленерго» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 19/24-448 від 22.10.2024 про надання послуг з перенесення об`єктів електроенергетики (далі - Договір).

Згідно з умовами Договору Виконавець надає послуги, а саме: винесення КЛ-10 кВ ТП №29618-ТП № 29102, що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Конякіна, 16 Ж, упродовж 60 робочих днів, після повного виконання Замовником умови, передбаченої пунктом 2.5 Договору.

Відповідно до п. 2.5 Договору суму коштів, вказану у пункті 2.3 цього Договору, Замовник переказує на поточний рахунок Виконавця на умовах 100 % попередньої оплати у строк не пізніше 30 календарних днів від дати укладення цього Договору.

Сума, яка підлягає сплаті Замовником на користь Виконавця за надану за цим Договором послугу, складає 103 441, 21 грн (п. 2.3 Договору).

На виконання зобов`язань за Договором 28 жовтня 2024 року ОСОБА_1 було перераховано на поточний рахунок ПрАТ «Волиньобленерго» грошові кошти в розмірі 103 441, 20 грн.

Таким чином, перебіг строку виконання послуг розпочався 29 жовтня 2024 року та закінчився 20 січня 2025 року.

Заявлені позивачем вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем вищевказаного договору у встановлений його умовами строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.906 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.1 Закону України "Про захист прав споживачів", договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", або іншими документами.

За положеннями ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів", у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.

За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків (ч.4 ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів").

Відповідно до вимог ч.1, 2, 3 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема верховенство права, змагальність, диспозитивність.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасником справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Суд не може збирати докази що стосуються предмета спору, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених кодексом (ч. 7 ст. 81 ЦПК України).

Згідно ч. 3 ст. 12; ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, і які в розумінні ст. ст. 77-78 ЦПК України повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

З матеріалів справи вбачається, що для виконання будівельно-монтажних і налагоджувальних робіт для реконструкції, модернізації та капітального ремонту електроустановок ПрАТ «Волиньобленерго» між ПрАТ «Волиньобленерго» (Замовник) та ТзОВ «Профелектромонтаж-ТКС» (Підрядник) укладено Додаткову угоду № 1-081124 ДР від 08.11.2024 до Договору № 19/24-54 ДР, відповідно до умов якої Підрядник зобов`язується виконати перенесення КЛ-10 кВ ТП №29618-ТП № 29102, що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Конякіна, 16 Ж. (а.с. 73).

Сторонами цієї додаткової угоди було підписано Акт приймання виконаних будівельних робіт № 1-081124 ПР-1 від 17.01.2025 року, тобто у межах 60-ти денного строку, передбаченого Договором, укладеним між ПрАТ «Волиньобленерго» та ОСОБА_1 , що свідчить про своєчасність виконання ПрАТ «Волиньобленерго» своїх зобов`язань за договором про надання послуг з перенесення об`єктів електроенергетики (а.с. 71).

Таким чином, наявними у матеріалах справи доказами підтверджено факт виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання послуг з перенесення об`єктів електроенергетики, що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Конякіна, 16 Ж, у межах строку, який погоджений сторонами договору.

На виконання п. 4.2 Договору № 19/24-448 від 22.10.2024 ПрАТ «Волиньобленерго» було складено Акт приймання передачі наданих послуг у двох примірниках № ВОЕ00029894 від 22.01.2025 та надано для підписання позивачу.

При цьому, умовами Договору та чинним законодавством не передбачено конкретної вказівки на строк, протягом якого Акт приймання передачі наданих послуг має бути підписаний Виконавцем та направлений Замовнику.

17.02.2025 року ПрАТ «Волиньобленерго» було отримано заперечення позивача щодо підписання зазначеного Акту, із вказівкою проте, що у зв`язку з невиконанням підприємством своїх зобов`язань, у передбачений умовами договору строк, даний договір було розірвано ним в односторонньому порядку у відповідності до ст. 10 ЗУ "Про захист прав споживачів, про що було повідомлено у письмові формі 03.02.2025 року.

Згідно з п. 4.1. Договору про надання послуг з перенесення об`єктів електроенергетики № 19/24-448, укдладеному в м. Луцьк від 22.10.2024 приймання-передача наданих послуг оформлюється відповідним актом, підписаним сторонами.

П. 4.2. Договору передбачено, що виконавець складає акт приймання-передачі наданих послуг у двох примірниках і надає його для підписання замовнику, який упродовж трьох робочих днів має або підписати акт і повернути один примірник Виконавцеві, або у цей же строк надати йому свої письмові мотивовані заперечення.

П. 4.3. Договору передбачено, що у випадку, якщо Замовник не повернув Виконавцеві підписаний акт приймання-передачі наданих послуг та не надав свої заперечення у строк, визначений пунктом 4.2 цього Договору, надана послуга вважається переданою Замовнику у повному обсязі. У цьому випадку підтвердженням приймання-передачі наданої послуги буде відповідний акт, підписаний в односторонньому порядку Виконавцем.

Пунктом 8.1 Договору визначено, що Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання зобов`язань за ним.

Відповідно до п. 8.5 Договору № 19/24-448 від 22.10.2024 року Замовник має право у будь-який час до завершення надання послуг розірвати цей Договір (відмовитися в односторонньому порядку), виплативши Виконавцю плату за надану частину послуги та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням Договору.

Згідно правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду України від 02.10.2012 у справі № 23/236, у пункті 6.3 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.12.2019 у справі № 910/7446/18, постановах Верховного Суду від 14.07.2021 у справі № 911/1981/20, від 20.04.2021 у справі № 905/411/17, від 17.03.2021 у справі № 910/11592/19, передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акту виконаних робіт і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором". Суд зазначає, що акт виконаних підрядних робіт, підписаний однією стороною, не має доказової сили за умов встановлення обґрунтованості мотивів відмови замовника від підписання акту, і відповідно має доказову силу (є дійсним) у разі встановлення необґрунтованості відмови замовника від підписання акту та прийняття робіт.

Цивільний кодекс України не визначає критеріїв та умов щодо обґрунтованості відмови від підписання акту приймання - передачі робіт, а відтак обґрунтованість відмови замовника є оціночним поняттям та в кожному конкретному випадку повинна оцінюватися з урахуванням конкретних обставин справи та спірних правовідносин сторін. Разом з тим, законодавством передбачено можливість складання одностороннього акту, що спрямовано на захист інтересів підрядника, якщо замовник безпідставно відмовляється від належного оформлення прийняття виконаної роботи. При цьому, підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акту виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акту (Постанова Верховного Суду від 31.05.2022 у справі № 916/693/21).

Установивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично були предметом розгляду у суді першої інстанції, оскільки такі доводи були покладені в обґрунтування позовної заяви, яким була надана належна оцінка. Тому, такі доводи не спростовують висновків місцевого суду і зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Позивач, як в ході розгляду справи місцевим судом, так і під час її апеляційного провадження, не надав у розпорядження суду належних та допустимих доказів, що відповідачем не було виконано зобов`язання за договором у визначений у ньому строк.

Наведені позивачем пояснення, що він особисто щодня протягом строку передбаченого договором прибував на місце виконання послуг для контролю за ходом робіт судом не підтверджені жодними доказами, а тому відмова позивача від прийняття робіт та підписання Акту не може вважатися правомірною.

При цьому, відповідачем долучено до матеріалів справи письмові докази на підтвердження виконання ним зобов`язання у визначений договором строк, що свідчить про закінчення дії договору у зв`язку із фактичним його виконанням (8.1 Договору), що виключає можливість його розірвання на підставі п. 8.5 Договору (Постанова Верховного Суду від 07.08.2018 у справі № 910/7981/17, Постанова Верховного Суду від 07.08.2018 у справі № 910/16750/18 від 18.11.2019).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем не доведено факт порушення відповідачем його прав та охоронюваних законом інтересів в межах спірних правовідносин, а тому позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 серпня 2025 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.