Справа № 274/9632/24
Провадження № 2/0274/574/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"17" грудня 2025 р. м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючої судді Хуторної І.Ю.,

за участю секретаря Айрапетян А.А.,

учасники справи, присутні в судовому засіданні:

позивач-відповідач ОСОБА_1 , його представник адвокат Романюк О.В.,

відповідач-позивач ОСОБА_2 , її представник адвокат Мусевич А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна, припинення права спільної часткової власності та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на об?єкт нерухомого майна, припинення права спільної часткової власності , -

в с т а н о в и в :

12.12.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому, уточнивши позовні вимоги (а.с. 89-90, том.2), просить поділити в натурі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до Варіанту №1 Висновку експертів за результатами проведення комісійної будівельно-технічної експертизи та оціночно-будівельної експертизи №C2060/03-2025 від 18.03.2025 року, виділивши в натурі:

- ОСОБА_1 приміщення житлового будинку: коридор 1-1 площею 3,20 кв.м., кладова 1-2 площею 2,10 кв.м., кухня 1-3 площею 9,30 кв.м., кімната 1-4 площею 10,90 кв.м., кімната 1-5 площею 15,00 кв.м., кімната 1-6 площею 8,80 кв.м., господарські будівлі: сарай Б, сарай В, вбиральня Г, що складає 55/100 ідеальних часток, припинити право спільної часткової власності з ОСОБА_2 ;

- ОСОБА_2 приміщення житлового будинку: коридор 2-1 площею 2,40 кв.м., санвузол 2-2 площею 3,70 кв.м., кухня 2-3 площею 6,80 кв.м., коридор 2-4 площею 4,00 кв.м., кімната 2-5 площею 16,60 кв.м., кімната 2-6 площею 10,40 кв.м., кімната 2-7 площею 8,80 кв.м., кімната 2-8 площею 8,60 кв.м., господарські будівлі: погріб Д, сарай-гараж Е, що складає 45/100 ідеальних часток, припинити право спільної часткової власності з ОСОБА_1 ;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 58755,00 гривень в рахунок грошової компенсації зменшення ідеальної частки у домоволодінні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати.

15.04.2025 ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , у якому просить:

- визнати за нею право власності на окремий об`єкт нерухомого майна, а саме на квартиру АДРЕСА_2 у житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 (варіант №3 висновку), а саме на приміщення: кімната- пл. 15,0 кв.м. (1-5); коридор- пл. 2,4 кв.м. (2-1); санвузол- пл.3.7 кв.м., (2-2); кухня- пл.6,8 кв.м. (2-3); коридор- п.л.4.00 кв.м. (2-4); кімната- пл. 16,60 кв.м. (2-5); кімната- пл. 10,40 кв.м. (2-6); кімната- пл. 8,80 кв.м. (2-7); кімната- пл.8,60 кв.м. (2-8); сарай-гараж (літ. Е);

- припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Також просить стягнути із ОСОБА_1 на її користь понесені судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу.

Короткий виклад доводів позову ОСОБА_1

На обґрунтування свого позову ОСОБА_1 вказав, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17 березня 2023 року державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори Житомирської області він є власником 74/100 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачка є власницею 26/100 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: р. №2-347, виданого 24.12.2021 державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори Житомирської області.

Житловий будинок загальною площею 110,6 кв.м., житловою площею 79,1 кв.м., одноповерховий, має 7 житлових кімнат, з місцевим опаленням, водопостачанням, каналізацією та водовідведенням, газопостачанням та електропостачанням. До будинку належать господарські будівлі та споруди: сарай Б, сарай В, вбиральня Г, погріб Д, сарай- гараж ОСОБА_3 ділянка, на якій він розташований не приватизована.

Між ним та відповідачкою склалися неприязні стосунки і вона фактично перешкоджає йому користуватися належною йому часткою в будинку.

Із наданого ОСОБА_2 Висновку експертів за результатами проведення комісійної будівельно-технічної експертиз оціночно-будівельної експертизи №С2060/03-2025 від 18.03.2025 року - варіантом, який задовольняє інтереси та потреби кожного співвласників житлового будинку та який максимально відповідає фактичному користуванню передбачає виконання додаткових будівельних робіт для користування, в тому числі втручання в несучі конструктивні елементи та інженер їх ізольована системи загального користування є Варіант №1 Висновку експертів.

Тому просить здійснити поділ будинку за цим варіантом.

Короткий виклад доводів позову ОСОБА_2 (зустрічного позову)

На обґрунтування свого позову ОСОБА_2 вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_1 . Після його смерті вова успадкувала:

- 74/300 ідеальних частин житлового будинку АДРЕСА_1 , розташованого на неприватизованій земельній ділянці, яка належала ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якої був її син ОСОБА_1 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, а також 26/100 ідеальних частин цього є житлового будинку, яка належала спадкодавцю на підставі договору дарування, посвідченого 25.09.1985. Житловий будинок літ. А має житлову площу 79, кв. м., загальну площу 110,6 кв. м. До будинку належать господарські будівлі та споруди: прибудова а, житлова прибудова А1, сарай Б, сарай В вбиральня Г, погріб Д, сарай-гараж Е .

ОСОБА_1 належить на праві власності 148/300 ідеальних частин цього будинку.

Спірний будинок був поділений ще у 1985 році після укладення договору дарування, посвідченого 25.09.1985, р. №1-2700 на дві ізольовані квартири з самостійними входами. Дана обставина підтверджується довідкою КП «Бердичівське МБТІ Житомирської обласної ради № 302 від 28.02.2025.

Будь-яких спорів щодо володіння, користування чи розпорядження вказаним домоволодінням між співвласниками багато десятиліть не було.

Впродовж кількох років її чоловік добудував ванну, коридор та житлову кімнату. Дозволи на таку добудову були отримані на підставі рішення виконкому Бердичівської міської ради від 20.02.1986 року № 143 та від 13.03.1986 року № 143.

Загальна площа будинку збільшилася за рахунок будівництва житлової прибудови літ. А1 (приміщення 2-6 площею-10.4 м кв., приміщення 2-7 - 8.8 м кв.) та прибудови (літ.а) (приміщення 2-1 площею 2.4 м кв., приміщення 2-2 площею 3.7 м кв.) в 1986 році. Також на земельній ділянці побудовано сарай літ. В та сарай-гараж літ. Е до 1992р.

У користуванні ОСОБА_2 перебувають приміщення житлового будинку: №№2-1-2.4 м.кв., №№2-2 - 3.7 м.кв., №№2-3 - 6.8 м.кв., №№ 2-4 -4.0 м.кв., №№2-5 16.6 м.кв, №№2-6 - 10.4 м.кв., №№2-7 - 8.8 м.кв., No 2-8 - 8.6 м.кв., загальною площею 61.3 м.кв., житловою площею - 44.4 м.кв., а також сарай-гараж літ.Е.

У користуванні ОСОБА_1 перебувають приміщення житлового будинку: №№ 1-1 -3.2 м.кв., №№ 1-2 - 2.1 м.кв., №№1-3- 9.3 м.кв., №№1-4- 10.9 м. кв., №№ 1-5 15.0 м.кв., № 1-6 8.8 м.кв., загальною площею 49,3 м.кв., житловою площею 34.7 м.кв.

Сарай літ. Б, сарай літ. В, вбиральня літ. Г, погріб літ. Д в спільному користуванні обох власників.

Станом на час подання позовної заяви виникли неприязні стосунки із відповідачем, який вважає, що вона незаконно володіє і користується частиною житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами, що і спонукали її звернутись до суду.

З метою визначення реальної вартості житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, визначення його варіантів поділу вона звернулась до експерта для призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Експертом проведено обстеження домоволодіння та згідно з висновком № С2060/03-2025 від 18.03.2025 р. встанволено, що будинок фактично розділений на дві частини і складається з двох ізольованих квартир, які мають окремі входи будинок. За результатами проведення комісійної будівельно технічної оціночно-будівельної експертизи запропоновано три варіанти поділу будинковолодіння.

Із запропонованих експертом варіантів поділу будинку, просить поділити будинок за варіантом висновку експерта № 3.

Заперечення на позов

Відзив на первісний позов ОСОБА_2 не подавала. У письмових поясненнях вказала, що позов не визнає. Зазначила, що у позовній заяві невірно викладені обставини щодо власності будинку. Ій належить 74/300 та 26/100 частки будинку, а ОСОБА_1 належить 148/300 частки цього будинку.

У відзиві на зустрічний позов ОСОБА_2 - ОСОБА_1 просив відмовити у задоволенні зустрічного позову із тих підстав, що обраний ОСОБА_2 спосіб - про визнання права власності на окремий об?єкт нерухомого майна захисту не є належним у спірних правовідносинах. Крім того, окремі об?єкти нерухомого майна: квартира АДРЕСА_3 та квартира АДРЕСА_2 не оформлені юридично, окремі поштові адреси не присвоєні.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі

Ухвалою від 03.02.2025 суд прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна, припинення права спільної часткової власності

Ухвалою суду від 22.04.2025 цивільну справу № 274/9632/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна та припинення права спільної часткової власності об`єднано в одне провадження із справою № 274/2608/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права приватної власності на окремий об`єкт нерухомого майна та припинення права спільної часткової власності.

Ухвалою суду від 11.06.2025 суд прийняв до розгляду заяву із уточненими позовними вимогами ОСОБА_1 .

Протокольною ухвалою від 07.08.2025 суд закрив підготовче провадження, справу призначив до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач-відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Романюк О.В. наполягали на задоволенні первісного позову про поділ будинку за першим варіантом поділу будинку згідно із висновком експерта.

ОСОБА_1 пояснив, що кімната 1-5 перебувала у користуванні його батьків та її ніколи використовувала відповідачка. Він погоджується на сплату грошових коштів за переполучену частку.

У судовому засіданні відповідачка-позивачка ОСОБА_2 та її представник адвокат Мусевич А.І. підтримали зустрічний позов.

ОСОБА_2 пояснила, що вона та чоловік здійснили добудову до частки будинку, яку батьки відповідача та її чоловіка подарувала чоловікові. Їх частка будинку та частка будинку уже покійних батьків відповідача має окремі входи. Кімната 1-5 була у користуванні батьків відповідача. Оскільки вона та чоловік доглядали за батьками, вважає, що буде справедливим, щоб кімната 1-5 відійшла їй у власність. Входу у кімнату 1-5 з її частки будинку немає. Вона готова сплатити грошові кошти за переполучену частку у праві власності.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд встановив, що 17.03.2023, державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори Житомирської області ОСОБА_5 видано свідоцтво про право на спадщину на від 74/100 частини житлового будинку, номер АДРЕСА_1 , розташованого на неприватизованій земельній ділянці після ОСОБА_4 , 1924 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12).

Вказана частина житлового будинку належала спадкодавиці на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового нотаріальною конторою 28.05.1957 року, р. № 3801. Акту прийому-передачі, будинку, посвідченого Бердичівською державною затвердженого рішенням виконкому Бердичівської міської ради від 22.03.1962 року № 129, зареєстрованого Бердичівським міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 14, р. № 3220.

Житловий будинок літ. А має житлову площу 79,1 кв.м., загальну площу 110,6 кв.м. До будинку належать господарські будівлі та споруди: сарай Б, сарай В, вбиральня Г, погріб Д, сарай-гараж Е (а.с. 12, том 1).

Згідно із витягом із державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 16.03.2023 зареєстровано право власності на 148/300 частки житлового будинку, номер АДРЕСА_1 . Житловий будинок літ. А має житлову площу 79,1 кв.м., загальну площу 110,6 кв.м. До будинку належать господарські будівлі та споруди: сарай Б, сарай В, вбиральня Г, погріб Д, сарай-гараж Е (а.с. 14, том 1).

24.12.2021 державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори Житомирської області Янковенко Любові Олексіївні видано свідоцтво про право на спадщину на 74/300 частини житлового будинку, номер АДРЕСА_1 , розташованого на неприватизованій земельній ділянці після ОСОБА_1 .

Вказана частина житлового будинку належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем якої був син ОСОБА_1 , який спадщину прийняв, але спадкових прав не оформив, на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового нотаріальною конторою 28.05.1957 року, р. № 3801. Акту прийому-передачі, будинку, посвідченого Бердичівською державною затвердженого рішенням виконкому Бердичівської міської ради від 22.03.1962 року №e 129, зареєстрованого Бердичівським міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 14, р. № 3220.

Житловий будинок літ. А має житлову площу 79,1 кв.м., загальну площу 110,6 кв.м. До будинку належать господарські будівлі та споруди: сарай Б, сарай В, вбиральня Г, погріб Д, сарай-гараж Е (а.с. 10, том 2).

Крім того, 24.12.2021 державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори Житомирської області Янковенко Любові Олексіївні видано свідоцтво про право на спадщину на 26/100 частини житлового будинку, номер АДРЕСА_1 , розташованого на не приватизованій земельній ділянці після ОСОБА_1 .

Вказана частина житлового будинку належала ОСОБА_1 на підставі договору дарування, посвідченого 25.09.1985 року (а.с. 9, том 2).

Житловий будинок літ. А має житлову площу 79,1 кв.м., загальну площу 110,6 кв.м. До будинку належать господарські будівлі та споруди: сарай Б, сарай В, вбиральня Г, погріб Д, сарай-гараж Е.

Згідно із витягами із державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 на підставі свідоцтв про право на спадщину від 24.12.2021 зареєстровано право власності на 26/100 та 74/300 частки житлового будинку, номер АДРЕСА_1 . Житловий будинок літ. А має житлову площу 79,1 кв.м., загальну площу 110,6 кв.м. До будинку належать господарські будівлі та споруди: сарай Б, сарай В, вбиральня Г, погріб Д, сарай-гараж Е (а.с. 14-15, том 2).

Згідно із повідомленням Відділу № 2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 27.05.2025 станом на 1 січня 2013 року, земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , не обліковується, державний акт на право власності на вказану земельну ділянку не видавався (а.с. 17).

Відповідно до довідки КП «Бердичівське МБТІ» від 17.06.2024 станом на 31.12.2012 р. за наявними даними паперових носіїв право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований:

- за гр. ОСОБА_4 - 74/100 ідеальних частин в м. Бердичеві житлового будинку на підставі договору про надання у безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва житлового будинку посвідченого Бердичівською держнотконторою від 28.05.1957 р р № 3801, акта прийомки затверджений рішенням виконкому Бердичівської міської ради від 22.03.1962 р № 129;

- За ОСОБА_1 - 26/100 ідеальних частин житлового будинку на підставі договору дарування посвідченого Бердичівською держнотконтрою 25.09.1985 p № 1-2700.

Станом на 23.05.2024 загальна площа будинку літ. А 110,6 кв.м., житлова площа 79,1 кв.м.

Загальна площа будинку збільшилась в зв`язку з будівництвом житлової прибудови літ. А1( приміщення 2-6 площею 10,4кв.м., приміщення 2-7 площею-8,8 кв.м) та прибудови літ. а1 (приміщення 2-1 площею 2,4 кв. м.,приміщення 2-2 площею 3,7 кв.м.) в 1986 році відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015р «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для об`єктів, що побудовані до 5 серпня 1992 р здачі в експлуатацію не передбачено. На земельній ділянці побудовано сарай літ. В та сарай гараж літ. Е до 1992р відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015р « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для об`єктів, що побудовані до 5 серпня 1992 р здачі в експлуатацію не передбачено (а.с. 18, том 1).

Згідно із технічним паспортом на будинок загальна площа будинку літ. А 110,6 кв.м., житлова площа 79,1 кв.м.. По групі приміщень № 1 - кімнати 1 - коридор, 2 - кладова, 3 - кухня, 4, 5, 6, кімнати, загальна площа 49,3 кв. м. По групі приміщень № 2 кімнати: 1 - коридор, 2 - санвузол, 3 - кухня, 4 - коридор, 5, 6,7,8 - кімнати, загальна площа 61,3 кв.м. До житлового будинку належать: прибудови а та а-1, сарай Б, сарай В, вбиральня Г, погріб Д, сарай-гараж Е (а.с. 22, том 1).

Відповідно до висновку експертів від 18.03.2025 № С22060/03-2025 дійсна (ринкова) вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , на дату проведення дослідження без врахування земельного компоненту становить: 1 410 500 (один мільйон чотириста десять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Дійсна (ринкова) вартість житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , в складі, що є спільною частковою власністю ОСОБА_1 148/300 частки (2/3 від 74/100) та ОСОБА_2 152/300 частки (1/3 від 74/100 та окремо 26/100) у цінах на дату проведення дослідження, без врахування земельного компоненту становить: 1 035 300 (один мільйон тридцять п`ять тисяч триста гривень) в тому числі:

148/300 частки становить: 510 748 (п`ятсот десять тисяч сімсот сорок вісім) гривень 00 копійок;

152/300 частки становить: 524 552 (п`ятсот двадцять чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят дві) гривні 00 копійок.

Дійсна (ринкова) вартість приміщень, що були побудовані у 1986 році відповідно до даних технічного паспорту від 23.05.2024, а саме: прибудови (літ. «а1»), яка складається з коридору № 2-1 (площею 2,4 кв.м) та санвузла № 2-2 (площею 3,7 кв.м), житлової прибудови (літ. «А1»), що складається з кімнати № 2-6 (площею 10,4 кв.м) та кімнати № 2-7 (площею 8,8 кв.м) за адресою: АДРЕСА_1 , в цінах на дату проведення дослідження, становить: 300 408 (триста тисяч чотириста вісім) гривень 00 копійок.

Здійснити поділ житлового будинку з господарськими будівлями, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до часток співвласників в розмірі 148/300 та 152/300, вбачається технічно можливим, за умови відступу від часток співвласників.

На розгляд пропонуються технічно можливі варіанти поділу житлового будинку розроблені із відступом від часток співвласників, із зазначенням:

розміру частки по вартості, що становлять приміщення житлового будинку та

господарські будівлі, які пропонуються виділити кожному із співвласників; розміру компенсації у зв`язку з відхилення від розміру часток співвласників;

переліку необхідних будівельних робіт в будинку для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, які пропонується виділити співвласникам,

які викладено у дослідницькій частині в таблицях:

№ 26 (Варіант 1) і зображено на рисунках №№ НОМЕР_1 ;

№ 27 (Варіант 2) і зображено на рисунках №№ НОМЕР_2 ;

№ НОМЕР_3 (Варіант 3) і зображено на рисунках №№ 15-16.

У запропонованих варіантах №№ 1-2 поділу житлового будинку, приміщення житлового будинку, які пропонується надати співвласникам фактично є ізольованими, не потребують виконання додаткових будівельних робіт для їх ізольованого користування, в тому числі втручання в несучі конструктивні елементи житлового будинку та інженерні системи загального користування і відповідає фактичному порядку користуванню приміщеннями житлового будинку. При цьому пропонуються із відступом від вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва.

Запропоновані варіанти поділу житлового будинку з господарськими будівлями, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , розроблені із відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, у зв`язку із чим, у варіанті:

№ 1, ОСОБА_1 повинен компенсувати (сплатити) ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 58 755 гривень;

№ 2, ОСОБА_1 повинен компенсувати (сплатити) ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 149 147 гривень;

№ 3. ОСОБА_2 повинна компенсувати (сплатити) ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 7272 гривень.

Здійснити виділ квартири АДРЕСА_4 , в окремий об`єкт нерухомого майна (з господарськими будівлями та спорудами) для ОСОБА_2 з урахуванням її частки у праві спільної часткової власності та приміщень, які були побудовані у 1986 році відповідно до даних технічного паспорту від 23.05.2024, а саме: прибудови (літ. «а1»), що складається з коридору № 2-1 (площею 2,4 кв.м) та санвузла № 2-2 (площею 3,7 кв.м), житлової прибудови (літ. «А1»), яка складається з кімнати № 2-6 (площею 10,4 кв.м) та кімнати № 2-7 (площею 8,8 кв.м), є технічно можливим, за умови відступу від часток співвласників та вимог нормативно- правових актів.

За варіантом № 1 експерти пропонують виділити ОСОБА_1 (148/300 частки) кімнати:

1-1 - Коридор, площею 3,20 кв м; 1-2 Кладову, площею 2,10 кв. м; 1-3 - Кухню, площею 9,30 кв. м; 1-4 Кімнату, площею 10,90 кв. м; 1-5 - Кімнату, площею 15,00 кв.м., 1-6 - Кімната, площею 8,80 кв. м., та господарські будівлі: Б - сарай, В - Сарай та Г - Вбиральню, що складає 55/100 частки та на 58 755 грн більше.

ОСОБА_2 (152/300 частки) експерти пропонують виділити:

2-1 - Коридор, площею 2.40 кв.м, 2-2 - Санвузол, площею 3,70 кв. м, 2-3 Кухня, площею 6,80 кв.м.; 2-4 - Коридор, площею 4,00 кв.м; 2-5 Кімната площею 16,60 кв.м., 2-6 Кімната площею 10,4 кв.м., 2-7 Кімната площею 8,8 кв.м., 2-8 Кімната площею 8,6 кв.м., та господарські будівлі: Д- погріб, Е Сарай-гараж, що складає 45/100 частки та на 58 755 грн менше.

За варіантом поділу № 3 експерти пропонують виділити ОСОБА_1 (148/300 частки) кімнати:

1-1 - Коридор, площею 3,20 кв м; 1-2 Кладову, площею 2,10 кв. м; 1-3 - Кухню, площею 9,30 кв. м; 1-4 Кімнату, площею 10,90 кв. м; 1-6 - Кімната, площею 8,80 кв. м., та господарські будівлі: Б - сарай, В Сарай, Д - погріб та Г - Вбиральню, що складає 49/100 частки та на 7272 грн більше.

ОСОБА_2 (152/300 частки) експерти пропонують виділити:

1-5 - кімнату, площею 15,00 кв.м., 2-1 - Коридор, площею 2.40 кв.м, 2-2 - Санвузол, площею 3,70 кв. м, 2-3 Кухню, площею 6,80 кв.м.; 2-4 - Коридор, площею 4,00 кв.м; 2-5 Кімнату площею 16,60 кв.м., 2-6 Кімната площею 10,4 кв.м., 2-7 Кімнату площею 8,8 кв.м., 2-8 Кімнату площею 8,6 кв.м., та господарську будівлю Е Сарай-гараж, що складає 51/100 частки та на 7272 грн менше.

Для забезпечення ізольованого користування приміщеннями за запропонованим варіантом № 3, пропонуються наступні ремонтно-будівельні роботи:

між житловою кімнатою № 1-5 (площею 15,0 кв.м) та коридором № 2-4 (площею 4.0 кв.м) пробити новий дверний проріз з подальшим влаштуванням внутрішнього дверного блоку із штукатуренням укосів;

між житловою кімнатою № 1-4 (площею 10,9 кв.м) та житловою кімнатою № 1-5 (площею 15,0 кв.м) демонтувати дверний блок з подальшим закладанням дверного прорізу із штукатуренням з обох сторін,

та для відповідності вимогам будівельних норм, необхідно провести наступні ремонтно- будівельні роботи:

між коридором № 1-1 (площею 3,2 кв.м) та кухнею № 1-3 (площею 6,8 кв.м) демонтувати частину перегородки;

в зовнішній стіні правого фасаду, в коридорі № 2-1 (площею 2,4 кв.м) демонтувати частину стіни, та влаштувати нову стіну з дверним прорізом, яка забезпечить глибину тамбура в розмірі не менше 1,5 м; до зовнішньої стіни правого фасаду, коридору № 2-1 (площею 2,4 кв.м) влаштувати сходи;

в житловій кімнаті № 2-7 (площею 8,8 кв.м) передбачити заходи щодо зміни функціонального призначення з житлової кімнати на кухню (влаштування систем вентиляції, каналізації, водопостачання, газопостачання та ін.);

в кухні № 2-3 (площею 6,8 кв.м) передбачити заходи щодо зміни функціонального призначення з кухні на суміщений санвузол (влаштування систем вентиляції, каналізації, водопостачання, та ін.);

між житловою кімнатою № 1-4 (площею 10,9 кв.м) та житловою кімнатою № 1-6 (площею 8,8 кв.м) демонтувати суміжну перегородку;

в житловій кімнаті № 1-4 (площею 10,9 кв.м) передбачити заходи щодо влаштування електрифікованої кухні-ніші (влаштування систем електропостачання, каналізації, водопостачання, примусової вентиляції та ін.);

влаштувати нову перегородку з дверним прорізом, яка розділить кухню № 1-3 (площею 9,3 кв.м) в частках: 27/100 та 73/100, з відповідним функціональним призначенням: тамбур та суміщений санвузол, у суміщеному санвузлі передбачити заходи щодо влаштування систем вентиляції, каналізації, водопостачання, та ін (а.с. 58, зворот).

Застосовані норми права, позиція суду

За змістом ст. ст. 355, 356, 357 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

У постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 442/7505/14-ц Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду виснував, що спільна часткова власність є специфічною конструкцією, оскільки існує: (а) множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); (б) єдність об`єкта. Декільком учасникам спільної часткової власності завжди належить певна сукупність майна. Причому право спільної часткової власності може стосуватися як подільних / неподільних речей, так і майнових прав та обов`язків.

Відповідно до частин першої, другої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Згідно зі статтею 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Аналіз статті 361 ЦК України дозволяє зробити висновок, що об`єктом розпорядження співвласника є частка у праві спільної часткової власності, а не частка у майні. Тобто право самостійного розпорядження часткою у праві власності, не є тотожним розпорядженню частиною майна. Частка в праві спільної часткової власності, що належить кожному зі співвласників, виступає не як частина речі й не як право на частину речі, а як частина права на всю річ як єдине ціле. Тобто право спільної часткової власності поширюється на все спільне майно, а частка в праві спільної часткової власності не стосується частки майна.

Частиною третьою статті 358 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Порядок поділу спільного майна встановлено у статтях 367 та 372 ЦК України.

Статтею 367 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

За статтею 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

За змістом частини третьої статті 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі поділу об`єкта нерухомого майна або виділу з нього частки формується нова реєстраційна справа з відкриттям відповідного розділу в Державному реєстрі прав.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пп. 6.19.-6.25 Постанови від 23 квітня 2025 року у справі № 357/3145/20 Велика Палати Верховного Суду дійшла таких висновків:

«6.19.1 У результаті поділу нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, кожному із співвласників потрібно визначити окрему площу, яка має складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України, а щодо житлових приміщень - також з врахуванням вимог частини першої статті 379 ЦК, частини першої статті 50 Житлового кодексу України.

6.19.2 Поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні тим, що у разі поділу майна кожному співвласнику виділяється майно в натурі і право спільної власності припиняється. Натомість у разі виділу частки зі спільного майна право спільної часткової власності припиняється лише для того учасника, якому ця частка виділяється в натурі, а для інших співвласників режим спільної часткової власності на решту майна зберігається.

6.19.3 Із цього також можна зробити висновок, що за наявності лише двох співвласників майна між ними проводиться поділ, оскільки при визначенні частки одного зі співвласників у натурі частка іншого визначається також і зміні в подальшому не підлягає. У такому випадку суд має зазначити розмір виокремлених частин колишнього спільного майна для обох сторін та визначити конкретні окремі об`єкти нерухомого майна, що утворилися у результаті його поділу та належать позивачеві та відповідачеві.

6.19.4 Натомість за наявності трьох і більше співвласників майна при визначенні в судовому порядку частки в натурі одного з них (виділ частки) розмір часток інших співвласників (відповідачів) не визначається. У цьому випадку суд, застосовуючи приписи статті 364 ЦК України, має виділити та зазначити у своєму рішенні індивідуально визначене майно (колишня частка у праві спільної власності) позивача та залишити решту майна у спільній власності інших відповідачів, які в подальшому, за бажанням, можуть поділити це майно добровільно на власний розсуд або в судовому порядку.

6.20. Поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо поділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

6.21. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

6.22. У тих випадках, коли в результаті поділу співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13.

6.23. При цьому, вирішуючи питання поділу спільного майна або виділення частки з нього, суди повинні пам`ятати, що визначальним для цього є не усталений співвласниками порядок користування будинком, а розмір їх часток та технічна можливість поділу будинку відповідно до цих часток.

6.24. Крім того, слід пам`ятати, що згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 357 ЦК України співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників.

6.25. Отже, добудови, прибудови або будь-які поліпшення житлового будинку, які зробив один із його співвласників без згоди іншого (інших), не можуть впливати на розмір часток співвласників при поділі цього будинку, а відтак і їх вартість, проте, якщо це технічно можливо, залишаються у володінні того, хто їх збудував.»

Вирішуючи спір, суд, з урахуванням зазначених вище правових висновків Великої Палати Верховного Суду, доходить висновку про задоволення позову ОСОБА_1 та поділ будинку за запропонованим варіантом № 1 висновку експертів.

Визначаючи поділ будинку за цим варіантом, суд зважає, що ОСОБА_6 обрано ефективний спосіб захисту прав, а це поділ будинку та крім того, внаслідок поділу за варіантом № 1 висновку експерта не передбачається проведення будь-яких будівельних робіт сторонами, оскільки виділені приміщення є ізольованими, не потребують виконання додаткових будівельних робіт для їх ізольованого користування, в тому числі втручання в несучі конструктивні елементи житлового будинку та інженерні системи загального користування і відповідає фактичному порядку користуванню приміщеннями житлового будинку. До того ж житлова кімната 1-5, про яку фактично йде спір, перебуває у користуванні ОСОБА_1 .

При такому поділі у власності ОСОБА_2 буде 4 житлові кімнати, з урахуванням добудовоних 2 кімнат, а у власності ОСОБА_1 - 3 житлові кімнати.

Суд зазначає, що запропоновані у висновку експерта варіанти поділу будинку не включають у площу та вартість ті будівлі, добудову яких за життя здійснено співвласником ОСОБА_1 , після якого майно успадкувала ОСОБА_2 .

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 , то у їх задоволенні суд відмовляє, виходячи із такого.

ОСОБА_2 заявлено позов про визнання за нею права власності на окремий об?єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_2 у житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 (варіант №3 висновку), а саме на приміщення: кімната- пл. 15,0 кв.м. (1-5); коридор- пл. 2,4 кв.м. (2-1); санвузол- пл.3.7 кв.м.(2-2); кухня- пл.6,8 кв.м. (2-3); коридор- п.л.4.00 кв.м. (2-4); кімната- пл. 16,60 кв.м. (2-5); кімната- пл. 10,40 кв.м. (2-6); кімната- пл. 8,80 кв.м. (2-7); кімната- пл.8,60 кв.м. (2-8); сарай-гараж (літ. Е).

Проте суд зазначає, що за наявними у справі матеріалами інвентаризаційної справи квартира АДРЕСА_5 , коридором (2-1); санвузолом (2-2); кухнею (2-3); коридором - (2-4); кімнатою (2-5); кімнатою (2-6); кімнатою (2-7); кімнатою (2-8) не зареєстрована та окремі об?єкти нерухомого майна - квартира АДРЕСА_3 та квартира АДРЕСА_2 спірного будинковолодіння не оформлені, окремі поштові адреси не присвоєні.

Між колишніми співвласниками було фактично погоджено користування будинком, який мав окремі входи, про що відображено у технічному паспорті ( по групі приміщень № 1: кімнати 1 - коридор, 2 - кладова, 3 - кухня, 4, 5, 6, кімнати, загальна площа 49,3 кв. м; по групі приміщень № 2: 1 - коридор, 2 - санвузол, 3 - кухня, 4 - коридор, 5, 6,7,8 - кімнати, загальна площа 61,3 кв.м).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, від 06 квітня 2021 року у справі № 925/642/19).

Водночас застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 жовтня вересня 2022 року у справі910/14224/20).

Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 378/596/16-ц).

У п.п. 7.7. Постанови від 23 квітня 2025 року у справі № 357/3145/20 Велика Палата Верховного Суду конкретизувала висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 344/8200/14-ц, полягає у тому, що:

- у результаті поділу нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, кожному зі співвласників потрібно визначити окрему площу, яка має складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України, а щодо житлових приміщень - також з урахуванням вимог частини першої статті 379 ЦК України, частини першої статті 50 Житлового кодексу України;

- поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні тим, що в разі поділу майна кожному співвласнику виділяється майно в натурі і право спільної власності припиняється. Натомість у разі виділу частки зі спільного майна право спільної часткової власності припиняється лише для того учасника, якому ця частка виділяється в натурі, а для інших співвласників режим спільної часткової власності на решту майна зберігається;

-за наявності лише двох співвласників майна між ними проводиться поділ, оскільки при визначенні частки одного зі співвласників у натурі частка іншого визначається також і зміні в подальшому не підлягає. У такому випадку суд має зазначити розмір виокремлених частин колишнього спільного майна для обох сторін та визначити конкретні окремі об`єкти нерухомого майна, що утворилися у результаті його поділу та належать позивачеві та відповідачеві;

- за наявності трьох і більше співвласників майна при визначенні в судовому порядку частки в натурі одного з них (виділ частки) розмір часток інших співвласників (відповідачів) не визначається. У цьому випадку суд, застосовуючи приписи статті 364 ЦК України, має виділити та зазначити у своєму рішенні індивідуально визначене майно (колишня частка у праві спільної власності) позивача та залишити решту майна у спільній власності інших відповідачів, які в подальшому за бажанням можуть поділити це майно добровільно на власний розсуд або в судовому порядку;

- винятком із цього правила є випадки, коли всі співвласники або всі, крім одного, бажають поділу майна. У такому випадку суд має визначити частки всіх співвласників та провести поділ майна із зазначенням у резолютивній частині рішення конкретних окремих об`єктів нерухомого майна, що утворилися у результаті його поділу та належать кожному з колишніх співвласників. У цьому разі право спільної власності припиняється.

Тобто ефективним способом захисту прав, які виникають між двома співвласниками житлового будинку є саме поділ житлового будинку із визначенням судом виокремлених частин колишнього спільного майна для обох сторін та визначення конкретних окремих об`єктів нерухомого майна, що утворилися у результаті його поділу та належать позивачеві та відповідачеві.

Суд зазначає, що позовних вимог про поділ житлового будинку ОСОБА_2 не заявляла. Як зазначено вище, ОСОБА_2 фактично заявила позов про визнання за нею права власності на неіснуючу квартиру АДРЕСА_2 спірного житлового житловому будинку.

Тому, через обрання неефективного способу захисту, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки суд задовольнив повністю позовні вимоги ОСОБА_1 , відповідно компенсує йому за рахунок відповідачки сплачений ним судовий збір - 1% від ціни позову, що складає 14 105 гривень.

Судові витрати ОСОБА_2 суд залишає за нею, оскільки у задоволенні її позову відмовлено.

Керуючись статтями 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна, припинення права спільної часткової власності - задовольнити.

Поділити в натурі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до Варіанту №1 Висновку експертів за результатами проведення комісійної будівельно-технічної експертизи та оціночно-будівельної експертизи №С2060/03-2025 від 18.03.2025 року, виділивши в натурі:

- ОСОБА_1 приміщення житлового будинку: коридор 1-1 площею 3,20 м2, кладову 1-2 площею 2,10 м2, кухню 1-3 площею 9,30 м2, кімнату 1-4 площею 10,90 м2, кімнату 1-5 площею 15,00 м2, кімнату 1-6 площею 8,80 м2, господарські будівлі: сарай Б, сарай В, вбиральня Г, що складає 55/100 ідеальних часток;

- ОСОБА_2 приміщення житлового будинку: коридор 2-1 площею 2,40 м2, санвузол 2-2 площею 3,70 м2, кухню 2-3 площею 6,80 м2, коридор 2-4 площею 4,00 м2, кімнату 2-5 площею 16,60 м2, кімнату 2-6 площею 10,40 м2, кімнату 2-7 площею 8,80 м2, кімнату 2-8 площею 8,60 м2, господарські будівлі: погріб Д, сарай-гараж Е, що складає 45/100 ідеальних часток.

Припинити за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 58 755 гривень 00 копійок в рахунок грошової компенсації зменшення ідеальної частки ОСОБА_2 у домоволодінні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на об?єкт нерухомого майна, припинення права спільної часткової власності відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 14 105 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників прави:

Позивач-відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 ,

Відповідачка-позивач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 22.12.2025.

Суддя І.Ю. Хуторна