РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 року

м. Рівне

Справа № 572/1783/23

Провадження № 22-ц/4815/1442/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Хилевича С. В., Шимківа С. С.

секретар судового засідання Маринич В. В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Сарненська міська рада Рівненської області

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Солодкого Олександра Валерійовича на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 22 квітня 2024 року у складі судді Ведяніної Т.О., ухвалене в м. Сарни Рівненської області о 10 годині 30 хвилин, відомості про дату складання повного тексту рішення відсутні,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Сарненської міської ради Рівненської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що ОСОБА_2 , яка є рідною сестрою позивача, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме : 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 на праві власності відповідно до Договору міни від 27 листопада 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Сарненського РНО та зареєстрованого в реєстрі за №5926, а також Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17036970 від 13 грудня 2007 року. За життя ОСОБА_2 заповіту не посвідчила, а тому спадкування відбувається за законом. Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , який виявив бажання прийняти та оформити спадкове майно, є позивач ОСОБА_1 .. Позивач вказувала, що 11 квітня 2023 року вона звернулась до приватного нотаріуса Сарненського РНО Соколовської М., з метою оформлення спадщини, що залишилась після смерті сестри, однак, листом №170/01-16 від 11 квітня 2023 року нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва на спадкове майно у зв`язку із пропуском шестимісячного строку, визначеного законодавством для прийняття спадщини, оскільки доказів проживання позивачки із спадкодавицею на момент смерті останньої не надано. На підтвердження поважності причин пропуску строку, визначеного законодавством для прийняття спадщини, позивачка зазначала те, що вона проживає за межами Рівненської області, а одразу після відкриття спадщини на території держави був введений військовий стан, внаслідок чого як на території Житомирської, так і Рівненської області здійснювався рух військової техніки, а транспортне сполучення між областями не функціонувало, що перешкодило позивачеві прийняти спадщину. Вказані обставини, на думку позивачки, є поважними причинами пропуску визначеного законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини, в зв`язку із чим вона звернулась із цим позовом до суду. Просила визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю три місяці з моменту набрання рішенням законної сили.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 22 квітня 2024 року у задоволенні позову відмовлено за безпідставністю вимог.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване передбаченим законом правом суду визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини та обґрунтоване тим, що позивачем не доведено наявність поважних причин, які б об`єктивно та непереборно перешкодили їй у поданні заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, представник ОСОБА_1 адвокат Солодкий Олександр Валерійович оскаржив його в апеляційному порядку. У поданій апеляційній скарзі пояснює, що пропуск строку звернення із заявою про прийняття спадщини стався з поважної причини та пов`язаний з початком війни, розв`язаної Росією, і воєнними діями на території України. Зазначає, що 11 квітня 2023 року його довірителька звернулась до приватного нотаріуса Сарненського РНО Соколовської М., з метою оформлення спадщини, що залишилась після смерті сестри, однак листом №170/01-16 від 11 квітня 2023 року нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва на спадкове майно у зв`язку із пропуском шестимісячного строку, визначеного законодавством для прийняття спадщини, оскільки доказів проживання позивачки із спадкодавицею на момент смерті останньої не надано. На підтвердження поважності причин пропуску строку, визначеного законодавством для прийняття спадщини, доводить, що позивачка проживає за межами Рівненської області, а одразу після відкриття спадщини на території держави був введений військовий стан, внаслідок чого як на території Житомирської, так і Рівненської області здійснювався рух військової техніки, а транспортне сполучення між областями не функціонувало, що перешкодило його довірительці прийняти спадщину. Вказані обставини, на думку апелянта, є поважними причинами пропуску визначеного законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини. Зауважує, що відповідач у цій справі не заперечує проти задоволення позову, а звернення із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є єдиним ефективним способом захисту права спадкоємця на спадщину на національному рівні. З наведених підстав просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким визначити його довірительці ОСОБА_1 додатковий строк достатній для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю три місяці з моменту набрання рішенням законної сили.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 17 січня 2022 року.

Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , о підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №328950310 від 12 квітня 2023 року, а також копіями договору міни від 27 листопада 2007 року, Витягу з Державного реєстру правочинів від цього ж числа та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13 грудня 2007 року.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 вказувала, що є спадкоємцем другої черги після смерті своєї сестри, ОСОБА_2 , та у строк, визначений законодавством, вона не подала до нотаріальної контори відповідної заяви, оскільки на заваді їй стало впровадження в Україні воєнного стану та обставини проживання в іншій області, транспортне сполучення з якою не функціонувало, тобто у зв`язку з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які не дали їй можливості своєчасно скористатися своїм правом спадкоємця та звернутися своєчасно із відповідною заявою до нотаріальної контори.

Згідно із змістом ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері, позивач є спадкоємцем другої черги спадкування після смерті сестри.

Як встановлено судом, батьками позивачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та спадкодавця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 26 грудня 1979 року та серії НОМЕР_3 від 28 жовтня 1975 року, тобто вони є рідними сестрами.

Позивачка змінила прізвище « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » внаслідок реєстрації шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_4 від 24 січня 2003 року.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Аналогічний правовий висновок зроблено у постанові Верховного Суду України №565/1145/17.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, слід виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини ч.1 ст.1270 ЦК України встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Причиною неможливості прийняття спадщини у строк, визначений законодавством, шляхом подання до нотаріальної контори відповідної заяви позивачка зазначила факт введення в Україні воєнного стану та у зв`язку з цим припинення функціонування транспортного сполучення між Рівненською областю (де відкрилася спадщина) і Житомирською областю, в якій вона проживає..

Так, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан на усій території України, який триває і на момент розгляду цієї справи.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на території Рівненської та Житомирської областей не велись активні воєнні дії, органи влади та органи нотаріату працювали у звичайному режимі, а воєнний стан було введено наприкінці лютого 2022 року, тобто більш, ніж через місяць після відкриття спадщини, однак з таким висновком апеляційний суд не погоджується.

Покликання місцевого суду необґрунтованість позовних вимог про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини з тих підстав, щовоєнний стан було введено наприкінці лютого 2022 року, тобто більш, ніж через місяць після відкриття спадщини, є необґрунтованими та суперечать нормам закону, що регулює порядок спадкування.

Так, для прийняття спадщини ч.1 ст.1270 ЦК України встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , і строк для подання заяви про її прийняття для спадкоємців закінчувався 16 липня 2022 року. Тобто впродовж цього шестимісячного строку позивач мала право звернутися із відповідною заявою, і зазначення про те, що до початку воєнного стану, тобто в межах календарного місяця вона не вчинила таких дій, як на підставу необґрунтованості її вимог про поновлення строку звернення із заявою про прийняття спадщини, є незаконними.

Як вбачається з пояснень позивачки, вона 11 квітня 2023 року звернулась до приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу Рівненської області Соколовської М.В., з метою оформлення спадщини, що залишилась після смерті сестри.

Листом №170/01-16 від 11 квітня 2023 року нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва на спадкове майно у зв`язку із пропуском шестимісячного строку, визначеного законодавством для прийняття спадщини, та відсутністю доказів проживання позивачки із спадкодавицею на момент смерті останньої, та роз`яснила, що їй необхідно звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, і після ухвалення судом рішення знову подати заяву до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

Таким чином на даний час вважається, що позивачка пропустила строк звернення для прийняття спадщини після смерті сестри, і будь-яким іншим способом, окрім звернення до суду із заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини, свої права спадкоємиці за законом вона не має можливості захистити.

Апеляційний суд також бере до уваги, що у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та появою у зв`язку із цим суперечливих для позивачки положень закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду декілька разів кардинально змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для неї та в кінцевому результаті мали своїм наслідком пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд має досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про смерть спадкодавця, про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку.

Причини пропуску позивачкою строку подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини є поважними, оскільки пов`язані з об`єктивними, непереборними та значущими перешкодами, адже спричинені змінами в законодавстві щодо перебігу строків прийняття спадщини в умовах воєнного стану.

Так, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102- IX, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України введено в Україні воєнний стан о 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався і на цей час його дію не припинено.

06 березня 2022 року ухвалено постанову КМУ від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» доповнено п. 3, яким установлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється.

Постановою КМ № 719 від 24 червня 2022 року п. 3 постанову КМУ від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» змінено та установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Починаючи з 18 червня 2023 року, постановою КМ № 469 від 09 травня 2023 року п. 3 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» виключено, тобто фактично відновили дію положення закону про встановлення шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Вказані обставини в сукупності, на думку апеляційного суду, унеможливили своєчасне протягом шести місяців після смерті спадкодавиці ОСОБА_2 звернутися її сестрі, позивачці ОСОБА_1 , до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, і підтверджують поважність причин пропуску строку такого звернення до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини.

Задовольняючи апеляційну скаргу та позовну заяву, апеляційний суд бере також до уваги, що інші спадкоємці до нотаріуса не зверталися, заяви про прийняття спадщини, окрім позивачки, іншими особами подані не були, заповіту спадкодавицею не складено.

Рішенням Європейського Суду з прав людини по справі «Іліан проти Туреччини» встановлено, що правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Оцінюючи встановлені обставини, досліджені докази в сукупності із нормами закону, що їх регулюють, апеляційний суд приходить до переконання про наявність підстав для визначення ОСОБА_1 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та, відповідно, задоволення апеляційної скарги та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.13 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до підпункту «б» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Позивачкою при зверненні до суду з позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн. та при поданні апеляційної скарги в розмірі 1650,40 грн., який у загальній сумі 2 684,00 грн підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Солодкого Олександра Валерійовича задовольнити.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 22 квітня 2024 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Сарненської міської ради Рівненської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю в 3 (три) місяці з моменту ухвалення цієї постанови для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з Сарненської міської ради Рівненської області на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 грудня 2025 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Хилевич С. В.

Шимків С. С.