ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/15198/25

Провадження № 22-ц/820/2400/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькенергозбут» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2025 року (суддя Павловська А.А.).

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У травні 2025 року ТОВ «Хмельницькенергозбут» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що згідно з постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 на позивача покладено спеціальні обов`язки щодо постачання електричної енергії побутовим споживачами.

ТОВ «Хмельницькенергозбут», як постачальник електричної енергії свої зобов`язання виконало в повному обсязі та надало відповідачці послуги з постачання електричної енергії. Однак, відповідачка взятих на себе зобов`язань не виконувала та не сплатила вартість спожитої енергії.

Згідно з випискою фінансового стану абонента, заборгованість по особовому рахунку № НОМЕР_1 станом на травень 2024 становить 63960,92 грн.

Враховуючи вищевикладене, ТОВ ««Хмельницькенергозбут» просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 63960,92 грн та судовий збір.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькенергозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 32620,07 грн та 1544,28 грн судових витрат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у позові, ТОВ «Хмельницькенергозбут» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в цій частині скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі. При цьому, посилається на неповне з`ясуванням обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права.

Вказує, що відповідачка 01.01.2019 приєдналася до публічного договору постачальника про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 2095 на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, 01.01.2019 ОСОБА_2 приєдналася до публічного договору постачальника про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 3828 на ім`я ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Вважає, що судом першої інстанції не було враховано те, що ОСОБА_2 , яка є співвласником будинку за адресою АДРЕСА_1 , має особовий рахунок № НОМЕР_2 за цією адресою, дотримується умов договору та вимог чинного законодавства, та здійснює своєчасну оплату за спожиту електричну енергію.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

За змістом апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову не оскаржується, а тому апеляційним судом, відповідно до ст. 367 ЦПК України, не переглядається.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 31340,85 грн, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка не є власником 49/100 частини будинку АДРЕСА_1 , а тому не повинна нести обов`язку по сплаті послуг з постачання електричної енергії.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не можна погодитись в повному обсязі з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових правна нерухоме майно від 05.04.2025, ОСОБА_3 є власником 51/100 частки будинку АДРЕСА_1 . Інша частина зазначеного будинку перебуває у власності ОСОБА_2 (49/100)

ТОВ «Хмельницькенергозбут» оприлюднено на офіційному веб-сайті https://www.energo.km.ua типову форма договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та комерційна пропозиція для побутових споживачів.

Фактом приєднання відповідача до умов договору постачання універсальних послуг(акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунків постачальника універсальних послуг та/або факт споживання електричної енергії.

ОСОБА_1 є споживачем, що користується послугами з електропостачання, що надаються ТОВ «Хмельницькенергозбут» за адресою АДРЕСА_1 . За вказаною адресою відкрито на її ім`я особовий рахунок № м. Хмельницький.

Відповідно до розрахунку заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 , заборгованість відповідачки перед ТОВ «Хмельницькенергозбут» станом на травень 2024 становить 63960,92 грн.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно з вимогами абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Відповідно до п. 62 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії», побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).

Взаємовідносини між побутовим споживачем і енергопостачальником регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКДРЕКП від 14.03.2018 №312.

Постачання електричної енергії здійснюється у порядку, визначеному Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 на умовах договору, укладеного з електропостачальником, Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється на основі Типового договору

Згідно п.1.1 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього Договору.

Згідно п.п.3.3.2., 3.3.3 Правил роздрібного ринку електричної енергії постачальник універсальних послуг оприлюднює ціни на універсальні послуги не пізніше ніж за 20 днів до їх застосування шляхом розміщення на своєму офіційному веб-сайті,у засобах масової інформації та на своїх інформаційних стендах у центрах обслуговування споживачів. Постачальник універсальних послуг формує ціну на універсальні послуги відповідно до затвердженої Регулятором методики (порядку) розрахунку ціни електричної енергії.

У відповідності п.5.5.5. п.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги.

Судом першої інстанції правильно встановлено наявність заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 63960,92 грн за особовим рахунком № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Водночас, колегія суддів враховує, що судом першої інстанції залишено поза увагою те, що ОСОБА_2 , яка є співвласником будинку АДРЕСА_1 , 01.01.2019 приєдналася до публічного договору постачальника про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 3828. Таким чином, за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані два особові рахунки з постачання електричної енергії.

З огляду на те, що ОСОБА_2 є споживачем електричної енергії за особовим рахунком № НОМЕР_2 , підстави для розрахунку заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_1 з врахуванням частки ОСОБА_2 у домоволодінні, відсутні. З цього приводу є підставними доводи апеляційної скарги.

У зв`язку з цим рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення в цій частині про задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 31340,85 грн.

Водночас, судом встановлено, що ОСОБА_3 є особою з інвалідністю другої групи довічно, що підтверджується пенсійним посвідченням Серії НОМЕР_3 .

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

За змістом ч. 1ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (ст. 2 Закону).

Статтею 5 Закону встановлено пільги щодо сплати судового збору, зокрема, згідно з п. 9 ч. 1 даної норми від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю 1 та 2 групи, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

За правилами ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6ст. 141 ЦПК України).

Зважаючи на те, що відповідачка, згідно із п. 9 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, відповідно до положень ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, належить позивачу компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені судові витрати за розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанцій.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвели до ухвалення помилкового рішення в частині стягнення з відповідачки судового збору.

Таким чином, оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідачки судового збору підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення в цій частині.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькенергозбут» задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2025 року в частині відмови в позові та в частині стягнення судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькенергозбут» заборгованості за спожиту енергію в сумі 31340,85 грн.

Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Хмельницькенергозбут» сплачений при подачі позовної заяви та апеляційної скарги судовий збір в розмірі 5253,58 грн за рахунок держави, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 23 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай