Провадження № 2-о/643/441/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Броницької М.В.,

за участю секретаря судового засідання Борисенко Я.С.,

представника заявника - адвоката Філіппова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку окремого провадження матеріали цивільної справи за заявою адвоката Філіппова Олександра Володимировича в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і дружини без реєстрації шлюбу, заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

встановив:

Адвокат Філіппов Олександр Володимирович в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою, в якій просить встановити факт її сумісного проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 та факт перебування ОСОБА_1 ну утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 . Заінтересованими у справі зазначено: Міністерство оборони України, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що з вересня 2019 ОСОБА_1 проживала із ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловік і дружина. Сумісно робили покупки та робили витрати по придбанню продуктів харчування, майна, тобто фактично виконували всі права та обов`язки подружжя. За життя ОСОБА_2 купував продукти харчування, ліки, предмети побуту, одяг, тобто повністю матеріально забезпечував сім`ю. Допомога, яку він надавав, була постійним і основним джерелом для існування. З моменту їх спільного проживання з ОСОБА_2 як чоловіка і жінки вона перебувала на його утримання, оскільки його заробіток був значно вище за її. Проживали ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як чоловік і жінка за адресою: АДРЕСА_1 .

В серпні 2024 у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, введенням в країні воєнного стану, ОСОБА_2 був мобілізований на військову службу до військової частини НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок військових дій від інших видів вибухів та уламків ОСОБА_2 загинув.

Встановлення факту проживання як чоловіка та дружини з ОСОБА_2 необхідно для захисту майнових та законних інтересів родини, зокрема для отримання пенсії по втраті годувальника, реалізації прав на соціальний захист як члена сім`ї військовослужбовця, оскільки на даний час заявниці відмовлено в реалізації такого права.

Зокрема згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_3 від 31.07.2025 № 9862/С, документи разом з відповідним висновком ІНФОРМАЦІЯ_3 від 12.06.2025 № 523/ОГД направлено до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України для подання їх на розгляд комісії Міністерства оборони України. При цьому у відповіді вказано, що запитуваний висновок на предмет прийнятного рішення за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 не може надати, оскільки заявник не відноситься до членів родини загиблого.

Також заявниця звернулася до Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради із заявою щодо встановлення статусу члена сім`ї загиблого Захисника України після загиблого чоловіка ОСОБА_2 .

Згідно відповіді Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради від 26.12.2024 № 2617/0/872/-24, неможливо встановити статус члена сім`ї загиблого Захисника України, оскільки ОСОБА_1 не підтверджений статус дружини з чоловіком ОСОБА_2 .

Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 26.08.2025 заява прийнята до розгляду, призначено дату судового розгляду, в судове засідання викликано учасників.

04.09.2025 канцелярією суду було зареєстроване сформовані в системі «Електронний суд» пояснення третьої особи Міністерства оборони України в особі представника Лисенка Володимира Юрійовича, в яких третя особа просила залишити заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні без розгляду, провести розгляд справи без участі представника Міноборони та витребувати з Першого відділу м. Харкова ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформацію відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , копії актових записів цивільного стану про народження, наявності батьків, реєстрації шлюбу, народження дітей.

В обґрунтування позиції представник третьої особи зазначив, що, на його думку, у заявниці фактично виник спір, зокрема, з органом, який призначає та виплачує відповідну допомогу, і який заперечує проти такого факту, що виключає, на думку представника третьої особи, можливість розгляду поданої заяви в порядку окремого провадження.

Також представник третьої особи акцентував на тому, що заявницею не було надано доказів на підтвердження наявності/відсутності її доходів та доходів померлого для співвідношення їх розміру та встановлення факту утримання, а тому не підтверджено, що дохід померлого був саме єдиним джерелом її доходу. У зв`язку з чим є сумнів про перебування заявниці на утриманні. Заявницею не надано доказів ні від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області доказів про сплату (відсутність) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за померлим військовослужбовцем протягом вказаного терміну перебування на утриманні заявниці, ні від Державної податкової служби України доказів про доходи (відсутність), отримані померлим військовослужбовцем. Даний факт заявниця не вказала при поданні заяви.

Щодо витребування інформації, то на думку представника Міноборони, така необхідна для з`ясування всіх осіб, котрі мають право на отримання одноразової грошової допомоги та встановлення факту того, чи не порушуються їхні права на отримання вказаної допомоги.

Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 15.09.2025 задоволено клопотання представника Міністерства оборони України Лисенка Володимира Юрійовича, з Першого відділу м. Харкова ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції витребувано інформацію відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , копії актових записів цивільного стану про народження, наявності батьків, реєстрації шлюбу, народження дітей.

13.10.2025 через канцелярію суду надійшло клопотання адвоката Філіппова Олександра Володимировича про долучення доказів, в якому він просив долучити до матеріалів справи копії наявних в розпорядженні заявника документів: копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 (а.с. 70), копію свідоцтва про смерть батька померлого військовослужбовця ОСОБА_3 (а.с. 71), копії свідоцтва про смерть матері померлого військовослужбовця ОСОБА_4 (а.с. 72), копію паспорта громадянина іноземної держави дочки померлого військовослужбовця ОСОБА_5 (а.с. 73), копію свідоцтва про народження дочки померлого військовослужбовця (а.с. 76).

20.10.2025 від Третього відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла копія актового запису про шлюб № 56 від 12.05.2017, складеного Орджонікідзевським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а.с. 84-85, зворот).

27.10.2025 через канцелярію суду надійшло клопотання адвоката Філіппова Олександра Володимировича про долучення доказів, в якому він просив долучити до матеріалів справи: копію нотаріально посвідченої довіреності ОСОБА_2 на ОСОБА_1 , реєстровий номер 4395 від 12.11.2024, на право представляти інтереси довірителя в усіх підприємствах, установах, організаціях з усіх питань, що стосуються розшуку та повернення з полону, з питань отримання виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (а.с. 91).

Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 10.11.2025 з Першого відділу м. Харкова ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції витребувано копію актового запису цивільного стану № 280 від 12.09.2018 про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

На виконання ухвали суду копія актового запису цивільного стану № 280 від 12.09.2018 про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 надійшла до суду 27.11.2025 (а.с. 131-132, зворот).

Нормою ст. 293 ЦПК України врегламентовано, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Серед низки іншого суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд серед низки іншого розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Нормою ст. 319 ЦПК України визначено, що у рішенні суду про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

У судовому засіданні представник заявника - адвокат Філіппов Олександр Володимирович заяву підтримав та просив її задоволити.

Заінтересовані особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області та ІНФОРМАЦІЯ_1 явку уповноважених осіб в судове засідання не забезпечили, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, заяв та клопотань до суду не надходило.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 надала показання, що являється сусідкою ОСОБА_1 з часу народження останньої. Пояснила, що з весни 2019 року її сусідка почала проживати сім`єю з ОСОБА_2 . Це була дуже благополучна та дружна сім`я, постійно всюди ходили разом. Свідок повідомила, що була дуже рада за ОСОБА_8 , однак в листопаді 2019 чоловік сусідки загинув, захищаючи Батьківщину.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 надала показання, що являється сусідкою ОСОБА_1 , з котрою являється майже ровесницею. Пояснила, що з початку 2019 року її сусідка почала проживати сім`єю з ОСОБА_2 . Крім спільного побуту та сімейного життя подружжя разом волонтерило. Згодом ОСОБА_10 вступив до лав Збройних Сил України, однак в листопаді 2019 року загинув, захищаючи Батьківщину.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Нормою ч. 2 ст. 294 ЦПК України визначено, що з метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Заслухавши представника заявника, свідків, дослідивши письмові та речові докази, матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до довідки від 28.02.2019 № 6343- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_2 як внутрішньо переміщена з Луганської області особа з лютого 2019 проживав в місті Харкові (а.с. 28).

ОСОБА_2 проходив службу у Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до копії Сповіщення сім`ї № 17333 від 30.11.05.2024, гранатометник 3 механізованого відділення 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 8 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 в районі н.п. Новоівановка, Суджанського р-ну, Курської обл., російської федерації, під час виконання бойових завдань, пов`язаних із захистом Батьківщини (а.с. 26).

За фактом загибелі під час виконання бойових завдань військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_11 28.11.2024 складена доповідь, у якій близькими родичами зазначено сестру ОСОБА_12 та цивільну дружину ОСОБА_1 (а.с. 29).

За фактом смерті ОСОБА_2 27.11.2024 складено актовий запис № 995, про що Четвертим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 10.12.2024 видано свідоцтво про смерть, оригінал котрого зберігається у заявниці ОСОБА_1 (а.с. 25).

Факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтверджується роздруківкою листування з месенджера, з якого вбачається спілкування відбувалось між ОСОБА_2 та як між чоловіком та жінкою (а.с. 16-24).

Суду надані копії фотографій, на яких зображені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 разом, а також під час спільного дозвілля в колі знайомих їм осіб (а.с. 11-14).

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки ТОВ «Омега-Гарант» від 21.01.2025 № 2025/01-74, з початком повномасштабного вторгнення ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 проживали в одному номері санаторію « ОСОБА_13 » в період з 01.03.2022 по 27.05.2022 (а.с. 15).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_9 підтвердили, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство у період з початку 2019 року по день загибелі ОСОБА_2 , що сталася ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом досліджено відповідь начальника Управління соцзахисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради від 26.12.2024 № 2617/0/872-24, скеровану ОСОБА_1 на її звернення щодо встановлення статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника (а.с. 31). У відповіді зазначено, що оскільки ОСОБА_1 не надала документи, які підтверджують статус дружини та які зазначено в підпункті 4 пункту 4 Порядку надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2015 № 740 (зі змінами), встановити статус члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника України відповідно до пункту 5 частини 1 статті 101 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» немає законних підстав.

Таким чином, метою встановлення факту проживання заявниці ОСОБА_1 з ОСОБА_2 виступає необхідність встановлення статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника України відповідно до пункту 5 частини 1 статті 101 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У відповідності до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Положення ст. 4 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав, а також охоронюваних законом інтересів судом.

Процесуальні гарантії, викладені у ст.6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (рішення від 21.02.1975 у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Colder v. theUnitedKingdom, заява № 4451/70), п. п. 28 - 36. Series A №18). Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення справи.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Сімейного Кодексу, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Згідно зі ст. 74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу.

При застосуванні ст. 74 Сімейного кодексу України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

За приписами ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Таким чином, предметом доказування у при встановленні факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу є такі обставини, що мають матеріально-правове значення: чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі, між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, а саме спільне проживання, спільний побут, наявність взаємних прав та обов`язків.

Майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб, як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Аналогічні висновки, висловлені Верховним Судом в постанові від 18.07.2018 у справі №544/1274/16-ц та в постанові від 12.02.2020 у справі № 207/3371/17.

Великою Палатою Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 554/8023/15-ц зазначено, що встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.

У Віснику Верховного Суду України № 8 (144) за 2012 рік викладені правові позиції Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, де зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу за таких умов: має місце спільне проживання чоловіка та жінки однією сім`єю, термін спільного проживання (не менше п`яти років); мета встановлення факту (розподіл спільно набутого майна, спадкування за законом).

У Постанові Верховного Суду від 03.11.2022 у справі №361/4744/19 зазначено, що належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15.07.2020 по справі № 524/10054/16.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно вимог ч.4 СК України, сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Відповідно до п. 16 Європейської соціальної хартії, сім`я як головний осередок суспільства має право на належний соціальний, правовий та економічний захист для забезпечення її всебічного розвитку.

Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» від 13.07.2000, заява № 25735/94, суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

У відповідності до вищевказаних вимог, заявником ОСОБА_1 на підтвердження факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 надано низку доказів, які у повному обсязі підтверджують обставини спільного проживання однією сім`єю у період з вересня 2019 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Факт спільного проживання однією сім`єю заявником ОСОБА_1 із загиблим ОСОБА_2 як подружжям без реєстрації шлюбу знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Надані пояснення, письмові, речові докази та показання свідків підтверджують факт спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в період з вересня 2019 по 27.11.2024, виникнення між ними взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю, ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, піклування чоловіка та жінки один про одного.

Щодо аргументу третьої особи Міністерства оборони України про наявність спору про право, що, на думку третьої особи, є підставою для залишення заяви без розгляду, суд зазначає, що такий спір про право має бути реальним, однак суду доказів на підтвердження факту наявності спору про право не надано.

З цього приводу Верховного Суду у своїй постанові від 14.04.2021 у справі № 205/2102/19 (провадження № 61-872св21) зробив висновок, в якому зазначив помилковість висновків судів першої та апеляційної інстанцій про відмову у відкритті провадження у справі за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у зв`язку з існуванням спору про право з огляду на не встановлення судами існування спору про право, яке повинно бути реальним, а не гіпотетичним.

Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про встановлення факту того, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_10 в період з вересня 2019 до 27.11.2024 проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без шлюбу, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Що стосується заявленої вимоги про встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 з вересня 2019 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд зазначає наступне.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи яка надавала йому утримання.

Конституційний Суд України в Рішенні від 03.06.1999 у справі № 1- 8/99 (№ 5-рп/99) роз`яснив, під членом сім`ї військовослужбовця треба розуміти особу, пов`язану кровними (родинними) зв`язками або шлюбними відносинам постійним проживанням з військовослужбовцем, веденням з ним спільного господарства. До кола членів сім`ї військовослужбовця належать його (її) дружина (чоловік), їх діти, батьки. Діти є членами сім`ї незалежно від того, чи є це діти будь кого з подружжя, спільні або усиновлені, народжені у шлюбі або позашлюбні.

Членом сім`ї, що перебуває на утриманні військовослужбовця (пункт 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"), є та з визначених у пункті 1 цього Рішення особа, що перебуває на повному утриманні військовослужбовця або одержує від нього допомогу, яка є для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Це особи, що не мають власних доходів, або особи, пенсія, стипендія чи інший сукупний середньомісячний доход яких не перевищує офіційно встановленої межі малозабезпеченості (до законодавства визначення прожиткового мінімуму). До них належать зокрема непрацездатні.

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, його ремонті, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності тощо. Тому, отримання особою інших виплат не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування її на утриманні.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 592/17552/18, від 22.10.2020 у справі № 210/343/19, від 22.05.2019 у справі № 520/6518/17, від 27.06.2018 у справі № 210/2422/16.

Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні або навпаки встановити, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України заявник повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження заявленої вимоги щодо встановлення факту перебування на утриманні, що позбавляє суд провести відповідну оцінку та сформувати висновок. Відтак в цій частині заявлені вимоги задоволенню не підлягають.

Оскільки згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення за результатами розгляду справ окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, то сплачений за подання заяви судовий збір в розмірі 1 211,20 грн слід залишити за заявником ОСОБА_1 (а.с. 36).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву задоволити частково.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з вересня 2019 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В іншій частині заявлених вимог - відмовити.

Судові витрати залишити за заявником ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ;

Заінтересована особа: Міністерство оборони України, , 03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 6;

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, , 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх;

Заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 .

Суддя М.В. Броницька