Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/941/22
Провадження № 2/528/65/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 грудня 2025 року м. Гребінка

05 грудня 2025 року Гребінківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Татіщевої Я.В., секретаря Ігнатущенко І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гребінка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про встановлення юридичного факту, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на 1/2 частину майна, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про встановлення юридичного факту, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на 1/2 частину майна.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбних стосунків з вересня 2002 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує, що за час спільного проживання за спільні кошти ними було набуто у власність:

- 3-х кімнатна квартира АДРЕСА_1 (загальна площа 59,3 кв.м., житлова площа 35,6 кв.м.);

- легковий автомобіль марки Mazda сірого кольору, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 .

Крім того, їм була виділена земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 1,0016 га, що розташована в с. Березівка Гребінківського району Полтавської області, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЙ № 493511, виданим головою Березівської сільської ради 29.12.2012 року на підставі рішення від 27.11.2012 року 21 сесії 6 скликання Березівської сільської ради (кадастровий номер: :01:001:0312).

Зазначає, що за спільною домовленістю право власності на вказане майно було зареєстровано на ОСОБА_4 .

Спадкоємицею першої черги після смерті ОСОБА_4 є його дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Враховуючи вищевикладене, просить суд встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю без реєстрації шлюбних стосунків з вересня 2002 року по день смерті останнього, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- 3-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1 (загальна площа 59,3 кв.м., житлова площа 35,6 кв.м.);

- легковий автомобіль марки Mazda сірого кольору, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 ;

- земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,0016 га, що розташована в с. Березівка Гребінківського району Полтавської області, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЙ № 493511, виданим головою Березівської сільської ради 29.12.2012 року на підставі рішення від 27.11.2012 року 21 сесії 6 скликання Березівської сільської ради (кадастровий номер: :01:001:0312).

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на:

- 1/2 частину 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 (загальна площа 59,3 кв.м., житлова площа 35,6 кв.м.);

- 1/2 частину легкового автомобіля марки Mazda сірого кольору, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 ;

- 1/2 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,0016 га, що розташована в с. Березівка Гребінківського району Полтавської області, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЙ № 493511, виданим головою Березівською сільською радою 29.12.2012 року на підставі рішення від 27.11.2012 року 21 сесії 6 скликання Березівської сільської ради (кадастровий номер: :01:001:0312).

Судові витрати просить віднести на рахунок відповідача.

23.12.2022 року від відповідача до суду через АТ «Укрпошта» надійшла заява про те, що у відповідача є брат, який також є спадкоємцем та претендує на частину спадщини (а.с. 56-63, Т. 1).

Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 25.05.2023 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 (а.с. 100-101, Т. 1).

05.12.2025 року у судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Чумарний А.І. не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, на позовних вимогах наполягали та просили задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач та його представник адвокат Білан В.І. у судове засідання не з`явилися, хоча про дату час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку, доказів на підтвердження поважності причин неявки суду не надали.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , у судове засідання не з`явився, хоча про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі доказів, які додані до справи, та ухвалити рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим 04.03.2022 року Гребінківським відділом ДРАЦС у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), відповідний актовий запис № 86 (а.с. 11, Т. 1).

Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6 , виданим 13.03.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського районного управління юстиції Київської області, запис № 42, підтверджено, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірвано 13.03.2002 року (а.с. 10, Т. 1).

Згідно з довідкою про склад сім`ї, або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 2052 від 07.04.2022 року, ОСОБА_4 на час смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . На час смерті разом з ним за вказаною адресою були зареєстровані дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , онука ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , племінник ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , гром. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , гром. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , гром. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с. 77, Т. 1).

23.11.2017 року між ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (продавці) та ОСОБА_4 (покупець) був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , загальна площа квартири 35,6 кв.м., житлова площа 59,3 кв.м., який посвідчено приватним нотаріусом Гребінківського районного нотаріального округу Іщенком І.М. та зареєстровано в реєстрі № 720. Відповідно до умов договору за погодженням сторін продаж зазначеного житлового будинку вчинено за 183950 грн. У п. 6.5. Договору вказано, що покупець у фактичному та/або зареєстрованому шлюбі не перебуває, грошові кошти, що витрачаються ним на придбання зазначеної в договорі нерухомості, є його особистою приватною власністю (а.с. 12-14, Т. 1).

Наданою на виконання ухвали суду від 14.05.2025 року приватним нотаріусом Гребінківського районного нотаріального округу Іщенком І.М. письмовою заявою ОСОБА_4 підтверджено, що він у фактичному та/або зареєстрованому шлюбі на час придбання квартири не перебував, грошові кошти, що витрачаються ним на придбання зазначеної в договорі нерухомості, є його особистою приватною власністю (а.с. 1-2, Т.2)

Відповідно до Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності, номер витягу 104777079 від 23.11.2017 року, номер запису 23519451, квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на праві приватної власності у частці 1 є власністю ОСОБА_4 (а.с. 15-16, Т. 1).

До матеріалів справи позивачем долучено спільні фотокартки з померлим ОСОБА_4 у сімейному колі, з рідними та на сімейному відпочинку на підтвердження їх спільного проживання як подружжя (а.с.139-141, Т. 1).

Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_7 від 07.08.1992 року, позивач ОСОБА_1 у період з 02.01.2001 року по 15.08.2008 року працювала у Пасажирському вагонному депо Гребінка (Вагонне депо Гребінка Південної залізниці) кухарем, з 12.01.2018 року по 03.09.2018 року отримувала виплату допомоги по безробіттю (а.с. 142-144, Т. 1).

З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, виданої 01.11.2018 року, вбачається, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем (а.с. 145, Т. 1).

ДПС України на виконання ухвали суду від 08.11.2023 року надано інформацію про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2002-2022 роки на громадянку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , НОМЕР_8 (а.с 159-172, Т. 1).

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААВ № 474330 від 28.09.2022 року, ОСОБА_1 має першу групу інвалідності (а.с. 147, Т. 1).

З доказів, долучених стороною позивача до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності (а.с. 148-156, Т. 1).

Із матеріалів справи вбачається, що позивачами станом на 01.09.2022 року проведено технічну інвентаризацію, виготовлено технічний паспорт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , та проведено незалежну оцінку об`єкту нерухомого майна за вказаною адресою, ринкова вартість об`єкту оцінки становить 212 085 гривень (а.с. 17-20, 22-25, Т. 1).

Згідно інформаційної довідки ФОП ОСОБА_13 № 1528 від 01.09.2022 року нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , є квартирою загальною площею 58,6 кв. м, житловою площею 39,0 кв. м (а.с.21, Т. 1).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 26.12.2018 року, ОСОБА_4 був власником легкового автомобіля марки Mazda сірого кольору, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 (а.с. 26, Т. 1).

Згідно зі звітом про оцінку майна, а саме, легкового автомобіля марки Mazda, сірого кольору, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , ринкова вартість транспортного засобу станом на 17.08.2022 року становить 123 041,00 грн (а.с.27-30, Т.1).

Крім того, ОСОБА_4 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЙ № 493511, виданий головою Березівською сільської ради 29.12.2012 року на підставі рішення від 27.11.2012 року 21 сесії 6 скликання Березівської сільської ради. Вказаний державний акт видано на земельну ділянку площею 1,0016 га, розташовану в с. Березівка, Гребінківського району, Полтавської області, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0312 (а.с. 31, Т. 1).

Згідно з витягом із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 29.08.2022 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером: :01:001:0312 становить 37 445,32 грн (а.с. 33, Т. 1).

Із матеріалів спадкової справи № 57/2022 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , яка була надана на виконання ухвали суду від 01.03.2023 року, вбачається, що заяви про прийняття спадщини подали: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (син), ОСОБА_2 (дочка) (а.с. 75-93, Т. 1).

У судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , які підтвердили факт спільного проживання позивача з ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбних стосунків з 2002 року по день смерті останнього, ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом з ними проживала дочка позивача ОСОБА_17 . Крім того, вказували, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було куплено за спільні кошти квартиру в м. Гребінці, яку в подальшому планували залишити для проживання дочці позивача ОСОБА_9 . Зокрема, для того, щоб заробити кошти на вказану квартиру, позивач їздила за кордон. ОСОБА_18 з ОСОБА_19 мали спільне господарство, спільний сімейний бюджет. Вказували, що відповідач (дочка померлого) ОСОБА_20 мала гарні стосунки з новою родиною батька. Син ОСОБА_21 спілкування з батьком взагалі не підтримував.

Зокрема, свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_9 пояснили, що квартиру на вимогу продавців переоформлювали терміново у момент перебування позивача на заробітках за кордоном, тому її було оформлено на чоловіка ОСОБА_4 , оскільки для спільної покупки потрібна була б присутність і позивача, а вона приїхати не могла.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.01.2024 року у справі №523/14489/15-ц зазначила, що вимоги про встановлення юридичного факту не є вимогами, які забезпечують ефективний захист прав у справах про поділ майна подружжя, а лише підставою для вирішення такої справи. Оскільки вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу може бути вирішена в порядку окремого судового непозовного цивільного судочинства, що передбачено розділом IV ЦПК України, у випадку, якщо між сторонами не існує спору. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З матеріалів справи вбачається, що у даній справі наявний спір про право цивільне, що підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

У справах позовного провадження факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як і інші юридичні факти, належить до предмета доказування і підлягає встановленню при ухваленні судового рішення, якщо цей факт пов`язаний з будь-якими заявленими позовними вимогами. Суд зобов`язаний встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК).

Частинами першою, другою статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

При цьому, частиною 2 статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

Разом з тим, згідно із статтею 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Тобто, при застосуванні статті 74 СК України необхідно виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Предметом доказування при розгляді справ про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, передусім складає сукупність обставин, що є згідно із законом основними ознаками сім`ї: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків.

Суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Поняття «проживання однією сім`єю» та «член сім`ї» не є тотожними, оскільки особа може бути близьким родичем спадкодавця, тобто відноситися до членів сім`ї, проте не проживати з ним однією сім`єю.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї.

Таким чином, для встановлення спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки до уваги беруться докази щодо ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації чи фактичного проживання, фотографії певних подій, докази придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (договори купівлі-продажу, фіскальні чеки, інші письмові докази і таке інше).

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що письмовими доказами, показами свідків підтверджується факт постійного проживання позивача ОСОБА_1 із ОСОБА_4 однією сім`єю, як чоловіка та жінки без шлюбу, до смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому в цій частині позов підлягає до задоволення.

Водночас, позивач, звертаючись до суду, просила встановити факт спільного проживання її та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю без реєстрації шлюбних стосунків з вересня 2002 року по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до пункту 1 розділу VII «Прикінцеві Положення» Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року № 2947-III (далі - СК України), цей Кодекс набрав чинності одночасно з набуттям чинності ЦК України, тобто з 01 січня 2004 року.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які існували до 01 січня 2004 року, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набуття ним чинності.

Положення Кодексу законів про шлюб та сім`ю України не містили норми про спільне проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Зазначене положення передбачене статтею 74 СК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Тому встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період до 01 січня 2004 року законом не передбачено.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 19 березня 2020 року у справі № 303/2865/17 (провадження № 61-43499св18), від 19 лютого 2021 року у справі № 738/1093/19 (провадження № 61-19041св19), від 17 січня 2023 року у справі № 293/2211/20 (провадження № 61-8854св22), №755/20288/21 КЦС від 12.01.2024.

Таким чином з огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині встановлення факту спільного проживання позивача та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) однією сім`єю без реєстрації шлюбних стосунків з вересня місяця 2002 року по 23.02.2022 року, оскільки інститут спільного проживання осіб як чоловіка і жінки було введено в національне законодавство СК України, який набрав чинності одночасно з набранням чинності ЦК України. Кодекс про шлюб та сім`ю Української РСР (далі - КпШС Української РСР), який діяв до 01 січня 2004 року, таких норм не містив. Тому вказаний факт може бути встановлений лише з 01 січня 2004 року. З огляду на вказане, в цій частині заявлених вимог слід відмовити.

Статтею 60 СК України закріплено презумпцію спільності майна подружжя. Відповідно до положень вказаної статті майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки або чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Відповідно до статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Визначення ідеальної частки у праві спільної сумісної власності, яка є рівною для всіх її співвласників, без виділу частки або поділу спільного сумісного майна в натурі, має самостійне правове значення, оскільки в результаті визначення розміру часток позивачів припиняється право спільної сумісної власності та виникає право спільної часткової власності.

Встановивши факт спільного проживання позивача ОСОБА_1 з ОСОБА_4 однією сім`єю, суд приходить до висновку, що автомобіль, набутий ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, а тому позовні вимоги про визнання легкового автомобіля марки Mazda сірого кольору, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 , спільною сумісною власністю позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_4 як майна, набутого ними за час спільного проживання, а також вимоги про визнання за позивачем права власності на 1/2 частину вказаного автомобіля є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Водночас, статтею 57 СК України визначено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є:

1) майно, набуте нею, ним до шлюбу;

2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування;

3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто;

4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду";

5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Враховуючи вказане, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог:

- щодо визнання спільною сумісною власністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 (загальна площа 59,3 кв.м., житлова площа 35,6 кв.м.), оскільки, письмовою заявою ОСОБА_4 , наданою на виконання ухвали суду приватним нотаріусом Гребінківського районного нотаріального округу Іщенком І.М., підтверджено, що грошові кошти, що витрачалися ОСОБА_4 на придбання зазначеної в договорі нерухомості, є його особистою приватною власністю;

- щодо визнання спільною сумісною власністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,0016 га, що розташована в с. Березівка Гребінківського району Полтавської області, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЙ № 493511, виданим головою Березівської сільської ради 29.12.2012 року на підставі рішення від 27.11.2012 року 21 сесії 6 скликання Березівської сільської ради (кадастровий номер: :01:001:0312). Оскільки тільки в період часу з 08 лютого 2011 року до 12 червня 2012 року включно земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, в тому числі приватизації, визнавалась спільною сумісною власністю подружжя; до 08 лютого 2011 року та після 12 червня 2012 року така земельна ділянка належала до особистої приватної власності чоловіка або дружини, яка використала своє право на безоплатне отримання частини земельного фонду (постанова Верховного Суду від 12.08.2020 року № 626/4/17).

Відповідно до положень ст.ст. 76, 77, 78, 80, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про встановлення юридичного факту, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на 1/2 частину майна, слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст 3, 8, 21, 60, 74 СК України, ст. 368 ЦК України, ст.ст. 1-18, 76-82, 89, 209-241, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про встановлення юридичного факту, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на 1/2 частину майна задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю без реєстрації шлюбних стосунків з 01 січня 2004 року по день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- легковий автомобіль марки Mazda сірого кольору, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на:

- 1/2 частину автомобіля марки Mazda сірого кольору, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_9 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , сплачений нею судовий збір в сумі 1607 (одна тисяча шістсот сім) грн 70 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 15.12.2025 року.

Суддя Я. В. Татіщева