Справа № 576/2850/25
Провадження № 2/576/912/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Мазура С.А.,

за участі:

секретаря Горлинської Н.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (далі позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19.08.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір № 6978877 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» затверджених наказом № 205-ОД від 10.02.2022 р. та розміщених на їх сайті. Договір підписано відповідачем електронним підписом, у відповідності до вимог частин 6 та 8 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «А5001». Згідно з умовами кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 6000,00 грн. строком на 360 днів, з процентною ставкою 1,99 % в день. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за договором виконало та надало йому кредит у сумі 6000,00 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку № НОМЕР_1 . 18.09.2023 відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту. 27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право грошової вимоги за кредитним договором, про що відповідача повідомлено через його електронну пошту. Також, рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінено найменування з ТОВ ФК «Фінтраст Україна» на нове найменування ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал». Станом на дату укладення договору факторингу, строк дії договору № 6978877 від 19.08.2023 не сплив, позивачем було здійснено нарахування процентів за користування грошовими коштами за 78 календарних днів з 28.05.2024 по 13.08.2024. Загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 26298,00 грн., з яких: 6000,00 грн. - тіло кредиту; 10984,80 грн. - проценти; 9313,20 грн. - нараховані проценти за 78 календарних днів. Враховуючи неналежне виконання відповідачем умов вказаного кредитного договору, позивач просив стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позові просив проводити розгляд справи без участі позивача (а.с. 11).

Відповідач будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, у наданий судом строк та станом на 19 грудня 2025 року своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку, будь-яких клопотань чи заяв не надав.

У відповідності до частини восьмої статті 178 та частини п`ятої статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог статті 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне.

Так, судом встановлено, що 19.08.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 6978877 про надання споживчого кредиту, за умовами якого сума кредиту становить 6000,00 грн., строк кредиту 360 днів, стандартна процентна ставка 1,99%. Вказаний договір підписаний відповідачем електронним підписом (одноразовим ідентифікатором) А5001 (а.с. 84-88). Також відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту (64-65).

Сторонами також погоджено таблицю обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором, що є додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 6978877 від 19.08.2025, який також підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором А5001 (а.с. 89).

19.08.2023 о 09:58:08 на картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 , вказаний у договорі № 6978877 про надання споживчого кредиту, перераховано грошові кошти в сумі 6000,00 грн., що підтверджується листом ТОВ «Пейтек Україна» від 12.06.2024 (а.с. 40-42).

Перерахунок коштів на рахунок позичальника позивач підтверджує інформацією та витягом з договору про організацію переказу грошових коштів № 190122-1 від 19.01.2022 укладений між ФК ТОВ «Пейтек Україна» та ТОВ Авентус Україна» (а.с. 59-60).

Із наданої АТ «Універсал Банк» інформації вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) банком було емітовано платіжну карту № НОМЕР_3 , на яку здійснено переказ коштів19.08.2023 у сумі 6000,00 грн. (а.с. 105).

Згідно розрахунку заборгованості за договором № 6978877 від 19.08.2023, наданого первісним кредитором, заборгованість відповідача станом на 26.05.2024 становить 16984,80 грн., з яких: 6000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 10984,80 грн. - заборгованість за відсотками (а.с. 24-31).

Судом також встановлено, що 27.05.2024 згідно договору факторингу № 27.05/24-Ф, за умовами якого, до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 6978877 від 19.08.2023 (а.с. 43-47, 48-53).

Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 р., заборгованість відповідач становить 16984,80 грн. (а.с. 77-78).

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, в межах строку дії кредитного договору позивачем нараховано проценти за користування грошовими коштами за 78 календарних днів (28.05.2024-13.08.2024) у сумі 9313,20 грн. (а.с. 74-75).

Загальна сума заборгованості за кредитним договором № 6978877 від 19.08.2023 становить 26298,00 грн.

Відповідачем, відповідно до положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, розрахунок заборгованості не спростований.

25.11.2024 рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» змінено назву з ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (а.с. 38).

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, у встановлені строки (терміни) виконання зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема припинення зобов`язання, сплата неустойки, що передбачено статей 549, 611 Цивільного кодексу України. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Частиною 2 ст. 625 КК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктами 5 та 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Вказаний кредитний договір укладений сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.

Згідно ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Таким чином, факт укладення кредитного договору та використання відповідачем кредитних коштів є доведений. Відтак, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 6978877 від 19.08.2023 у розмірі 26298,00 грн.

Також на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

При вирішенні питання про відшкодування позивачеві понесених витрат на правову допомогу суд виходить з такого.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024, укладеного з адвокатом Столітнім М.М.; акт № 11460 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 , відповідно до якого позивач поніс 10000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката; заявку № 11460 на виконання доручення до договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 (а.с. 61-62, 76, 80-81).

Однак, при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17).

Таким чином, суд вважає, що витрати в розмірі 10000,00 грн. є завеликими для даної категорії і складності справи і не відповідають критерію реальності таких витрат, оскільки у справі не проводились судові засідання, в яких брав би участь представник позивача, тому суд приходить до висновку щодо стягнення з відповідач на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 509, 526, 527, 530, 611, 626, 628, 638,1048, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 12, 19, 141, 247, 263, 265, 274-279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2, м. Київ, п.і. 03150, ) суму заборгованості у розмірі 26298 (двадцять шість тисяч двісті дев`яносто вісім) грн. 00 коп., з яких: 6000,00 грн. сума кредиту, 10984,80 грн. сума процентів за користування кредитом, 9313,20 грн. нараховані проценти за 78 календарних днів.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2, м. Київ, 03150, ) судовий збір в сумі 2422,40 грн. та 3000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.А. Мазур