Справа № 635/2180/25
Провадження № 2/635/3588/2025
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22 грудня 2025 року смт. Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Савченка Д.М.,
секретар судового засідання Устіч О.Л.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Третя особа: Приватний нотаріус Пугачова Ірина Володимирівна, про встановлення факту та визнання таким, що не прийняв спадщину, -
Представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 -адвокат Петренко Олена Миколаївна звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , Третя особа: Приватний нотаріус Пугачова Ірина Володимирівна, в якій просить встановити факт не проживання ОСОБА_3 разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати його таким, що не прийняв спадщину після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який на час смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 .
Після його смерті, відкрилася спадщина, на належне йому майно, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 .
В лютому 2025 року позивачі ОСОБА_2 - дружина спадкодавця та ОСОБА_1 - син спадкодавця, які є спадкоємцями першої черги, звернулись до приватного нотаріуса Пугачової Ірини Володимирівни Харківського районного нотаріального округу Харківської області з заявами для оформлення спадщини.
Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на все майно позивачі не можуть, оскільки на момент смерті спадкодавця ОСОБА_4 , був зареєстрований його син ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Насправді ж ОСОБА_3 хоча і був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем але фактично з січня 2003 року, після реєстрації шлюб ОСОБА_5 , почав проживати за іншою адресою. Більш того, з початком повномасштабного вторгнення, ОСОБА_3 виїхав до росії.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26.03.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи суд вирішив проводити у порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10.09.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.
Позивачі у судове засідання не з`явились, повідомлялись своєчасно і належним чином, в заяві представник позивача просив розгляд справи провести без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.
В ході судового розгляду допитано свідків:
- ОСОБА_6 повідомила, що є сусідкою відповідача, знає ОСОБА_3 , який одружився та приблизно в 2000 році переїхав до дружини по АДРЕСА_2 , де проживав до 2022 року разом з дружиною та трьома дітьми. Вони разом виїхали і більше вона його не бачила.
- ОСОБА_7 пояснила, що є сусідкою позивачів, їх син ОСОБА_8 мешкав з ними (з батьками) приблизно до 2000 років, потім одружився та жив в с.Циркуни. На момент смерті свого батька ОСОБА_4 . ОСОБА_8 в будинку батьків не проживав.
- ОСОБА_9 пояснив, що є сусідом відповідача, який жив в сусідньому будинку 141 разом з дружиною та дітьми, приблизно з початку 2000 років. Батьки ОСОБА_8 жили в с.Ч.Тишках. ОСОБА_8 жив в с.Циркуни до 2022 року, потім вони всією сім`єю виїхали, з початку 2000 років ОСОБА_8 з батьками не жив.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15.02.2025, батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .
ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 17.07.1968.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 .
За життя ОСОБА_4 належало домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав №357544881 від 08.12.2023.
За інформацією Циркунівської сільської військової адміністрації Харківського району Харківської області від 15.01.2025 вих.№01-28/82, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_4 (на день смерті), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Звернувшись до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Пугачової І.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , позивачам повідомлено, що отримати спадщину на все майно вони не можуть, оскільки за адресою АДРЕСА_1 , на час смерті ОСОБА_4 також за вказаною адресою був зареєстрований ОСОБА_3 .
Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).
При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.
При цьому, згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та інший вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.
Верховний Суд у справі № 404/2163/16-ц від 04.07.2018 року виклав свою позицію, згідно якої: відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, вказавши, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.
Згідно з пп.4.10 п.4 гл.10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена.
Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.
В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року).
Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.
Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку.
Згідно зі п.1 ч.1ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів.
Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї (так зване «автоматичне прийняття спадщини)».
Факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини спадкоємців було встановлено нотаріусом за довідкою про останнє місце реєстрації померлого ОСОБА_4 , наданою 15.01.2025 року Циркунівською сільською військовою адміністрацією Харківського району Харківської області N? 01-28/82.
Водночас, в ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_3 хоча і був зареєстрований з померлим батьком за однією адресою: АДРЕСА_1 , але фактично там не мешкав з 2000 року.
Викладені обставини підтвердженні поясненнями свідків, що допитані в судовому засіданні.
Таким чином, на думку суду, викладені в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а так, позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Третя особа: Приватний нотаріус Пугачова Ірина Володимирівна, про встановлення факту та визнання таким, що не прийняв спадщину задовольнити повністю.
Встановити факт не проживання ОСОБА_3 разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати його таким, що не прийняв спадщину після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 .
Третя особа: Приватний нотаріус Пугачова Ірина Володимирівна, місце реєстрації: АДРЕСА_3 .
Суддя Д.М. Савченко