Провадження №: 2/752/3692/25
РІШЕННЯ

Іменем України

23.12.2025 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Кирильчук І. А.,

за участю секретаря - Сінчук І. А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання в приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2024 року Акціонерне товариство «Банк інвестицій та заощаджень» (далі - АТ «Банк інвестицій та заощаджень») звернулось до Ірпінського міського суду Київської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 27 грудня 2019 року № PL/37/2337 в розмірі 194 190,55 грн, із яких: прострочена заборгованість за кредитом станом на 09 жовтня 2024 року в розмірі 95 999,14 грн, прострочена заборгованість за процентами за період з 01 січня 2020 року по 21 березня 2022 року в розмірі 21,24 грн, прострочена заборгованість за комісією за період з 01 січня 2020 року по 21 березня 2022 року в розмірі 76700,00 грн, інфляційні втрати за несвоєчасне виконання зобов`язань за період з 11 лютого 2020 року по 23 лютого 2022 року в розмірі 16 060,14 грн, 3 % річних в розмірі 5410,00 грн та судові витрати по оплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 27 грудня 2019 АТ «Банк інвестицій та заощаджень» та ОСОБА_1 уклали договір про надання споживчого кредиту № PL/30/2337, за умовами якого банк надав позичальнику кредит шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок позичальника, а позичальник отримав суму кредиту у розмірі 100 000,00 грн на споживчі потреби. Відповідно до п.п. 1.6. кредитного договору, сторони визначили строк кредиту з 27 грудня 2019 року по 27 грудня 2021 року.

За час дії кредитного договору відповідачем були допущені суттєві порушення умов кредитного договору в частині не виконання зобов`язань по поверненню кредиту, процентів за користування кредитними коштами. Внаслідок чого у ОСОБА_1 утворилась заборгованість, яка станом на 09 жовтня 2024 року становить 194 190,55 грн.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 28 листопада 2024 року позовну заяву АТ «Банк інвестицій та заощаджень» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу № 367/11989/24 передано на розгляд головуючому судді Кирильчук І. А.

Відповідно до статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 21 січня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У встановлений судом строк відповідач ОСОБА_1 відзив на позов не подала. Конверт з позовною заявою та ухвалою про відкриття провадження, двічі направлявся за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, та було вручено за довіреністю 09 червня 2025 року.

Клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву до суду не надходило.

Відповідно до положень частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом установлено, що 27 грудня 2019 року АТ «Банк інвестицій та заощаджень» та ОСОБА_1 уклали договір про надання споживчого кредиту №РL/30/12337, за умовами якого банк надав позичальнику ОСОБА_1 шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок позичальника на споживчі потреби суму кредиту 100 000,00 грн (далі - договір)

Строк, на який надається кредит - з 27 грудня 2019 року по 27 грудня 2021 року. ( п.п. 1.6 Договору) року.

Процентна ставка за користування кредитом - 0,01% річних, тип процентної ставки - фіксована. ( п.п. 1.8, 1.7 Договору).

Щомісячна комісія - 2,95% в місяць від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 договору ( п. 1.9 Договору).

Термін погашення процентів за користування кредитом та інших платежів - згідно графіку платежів, відповідно до Додатку №1 до договору (п. 1.10 Договору).

Відповідно до вимог п. 1.12 договору, реальна річна процентна ставка - 80,9%, загальна вартість кредиту - 173 760,37 грн (п. 1.13 договору).

У відповідності до п. 2.1. цей договір про надання споживчого кредиту складається із заяви про надання споживчого кредиту, що є невід`ємною частиною цього договору, умов надання споживчих кредитів, додатків до цього договору, а також додаткових договорів до цього договору. Договір є невід`ємною частиною Договору комплексного банківського обслуговування, укладеного між банком та клієнтом на умовах правил надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів - фізичних осіб у АТ «Банк інвестицій та заощаджень», що розміщені на офіційному сайті банку www.bisbank.com .ua.

У відповідності до таблиці обчислення орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача та орієнтовної реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до договору № PL/13/2337 зазначено дати платежу за період з 27 грудня 2019 року по 27 грудня 2021 року, суму кредиту - 100 000 грн, проценти за користування кредитом та платежі за розрахунково касове обслуговування 26 платежів по 6936,37 грн.

До матеріалів справи долучений паспорт споживчого кредиту до банківського продукту «Готівка для своїх», підписаний ОСОБА_1 , в якому, зокрема, зазначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача (тип кредиту - кредит, сума кредиту - 100 000 грн, строк кредитування - 24 місяці, мета отримання кредиту - для задоволення поточних потреб, спосіб та строк надання кредиту - безготівково, строком на 2 роки,) інформація щодо реальної річної процентної ставки 80,9% та загальної вартості кредиту для споживача ( процентна ставка 0,01% річних, тип процентної ставки - фіксована, комісійна винагорода за переказ коштів та та приймання готівки на рахунки в банку за продуктом «Готівка для своїх» щомісячно від суми кредиту - 2.95%, орієнтовна загальна вартість кредиту 173760,37 грн.

З виписки по особовим рахункам, яка сформована 17 жовтня 2024 року вбачається, що 27 грудня 2019 року АТ «Банк інвестицій та заощаджень» перерахувало ОСОБА_1 на її рахунок № НОМЕР_1 кредитні кошти в сумі 100 000 грн згідно кредитного договору № PL/13/2337 від 27 грудня 2019 року.

З виписки по особовим рахункам, яка сформована 17 жовтня 2024 року вбачається, що станом на 09 жовтня 2024 року 2019 року на рахунку ОСОБА_1 вихідний залишок 95 999,14 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості за вказаним договором станом на 09 жовтня 2024 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість в розмірі 194 190,55 грн, із яких: прострочена заборгованість по основному зобов`язанню - 95 999,14 грн, прострочена заборгованість по процентам за період з 01 січня 2020 року - по 21 березня 2022 року - 21,24 грн, прострочена заборгованість за комісією за період з 01 січня 2020 року по 31 січня 2022 року - 76 700 грн, інфляційні втрати за несвоєчасне виконання зобов`язань за період з 11 лютого 2020 року по 23 лютого 2022 року - 16 060, 14 грн, 3 % річних за несвоєчасне повернення комісії за період з 11 січня 2020 року по 23 лютого 2022 року.

Сума повернених кредитних коштів ОСОБА_1 згідно п. 1.1 становить 4000,86 грн ( внесено 15 січня 2020 року).

Відповідно до п. 4.4.3.-4.4.8. Умов надання споживчих кредитів, позичальник зобов`язаний своєчасно погашати споживчий кредит та сплачувати проценти за користування споживчим кредитом, а також здійснювати інші платежі щодо сплати боргових зобов`язань строки, визначені відповідно до цих Умов і Договору. Повністю погасити заборгованість за споживчим кредитом, проценти за користування споживчим кредитом за фактичну кількість днів користування ним у місяці, у якому здійснюється остаточне погашення, а також можливі прострочені проценти за користування споживчим кредитом та будь-які інші Боргові зобов`язання до закінчення строку, на який наданий споживчий кредит. Достроково погасити заборгованість за споживчим кредитом, сплатити проценти за користування ним та неустойки, а також виконати інші Боргові зобов`язання у випадках, передбачених цим Умовами, Договором та/або чинним законодавством України. Письмово повідомляти Банк протягом 7 (семи) Банківських днів про всі зміни, що можуть стосуватися виконання Позичальником положень цих Умов та умов Договору, у т.ч., але не виключно, про участь в будь-якій судовій справі. На вимогу Банку достроково погасити заборгованість за Споживчш кредитом, сплатити проценти за користування ним та/або виконати інші Боргові зобов`язання за цими Умовами та Договором, не пізніше 30 календарних днів з дати одержання такої вимоги від Банку. Самостійно відслідковувати зміни Тарифів шляхом перевірки: повідомлень про зміну Тарифів, розміщених в операційних залах Установ Банку та на Офіційному веб-сайті Банку в мережі Інтернет www.bisbank.com.ua.

У Додатку № 1 до Кредитного договору (невід`ємною частиною Кредитного договору) сторони передбачили та підписали таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, де передбачено терміни та суму погашення кредиту, щомісячної комісії, процентів.

За час дії кредитного договору відповідачем були допущені суттєві порушення умов кредитного договору в частині не виконання зобов`язань по поверненню кредиту, процентів за користування кредитними коштами та щомісячної комісії.

Згідно п. 2.6. кредитного договору позичальник підтверджує, що перед укладанням цього договору банк ознайомив його з Умовами, з переліком необхідних документів тарифами, позичальник згоден із ними та приймає їх як обов`язкові для виконання.

Відповідно до вимог статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно положень статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

В пункті 1 статті 629 ЦК УКраїни вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до пункт 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В пункті 1 статті 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частино першою статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо стягнення комісії за розрахунково касове обслуговування.

Частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Зі змісту вказаної норми убачається, що суд вирішуючи спір, не вправі допускати неправильного застосування норм матеріального права - незалежно від того, чи міститься посилання на таке неправильне застосування норм матеріального права в доводах сторін спору. Це не суперечить засадам змагальності сторін, оскільки даний принцип полягає у прояві в змагальності формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі , та забезпечує повноту досліджень обставин справи.

Правова позиція про те, що умова кредитного договору в частині встановлення платежу за дії, які банківська установа вчиняє на власну користь, тому що отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами - є нікчемною та не потребує визнанню недійсною, викладена у постанові Верховного Суду від 11.03.2020 року у справі № 708/195/19 (провадження № 61-1789св19) та 01.04.2020 року у справі №583/3343/19 (провадження №61-22778св 19), та у постанові Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі №496/3134/19.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту за переказ коштів та приймання готівки на рахункив Банку (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Щодо включення банком до розміру заборгованості, яку він просить стягнути у цій справі, щомісячної комісії, передбаченої договором, суд зазначає таке.

У постанові ВС у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 року у справі №204/224/21 міститься посилання на постанову Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19, в якій вказано, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Необхідність внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язанні з розрахунково-касовим обслуговуванням, передбачена в розділі 7.2 «Таблиці обчислення орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача» (далі - Таблиця). Розмір комісії за розрахунково-касове обслуговування складає з 01 січня 2020 року по 31 січня 2022 року в розмірі 76 700,00 грн.

При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).

Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення пункту 1.9 кредитного договору та 7.2 таблиці щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

З урахуванням викладеного, у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідачіа комісії в розмірі 76 700,00 грн слід відмовити.

Водночас, як вбачається з розрахунку заборгованості за нарахованою комісією за період з 27 грудня 2019 року по 31 грудня 2019 року відповідачем ОСОБА_1 було сплачено 2950,00 грн, які на переконання суду, необхідно зарахувати в рахунок погашення тіла кредиту, а відтак, заборгованість за тілом кредиту становитиме 93049,14 грн ( тіло кредиту 95 999,14 грн - комісійна винагорода сплачена за договором 2950, 00).

Крім цього у задоволені вимоги про стягнення 3% річних, нарахованих на суму простроченої заборгованості за комісією в розмірі 2 298,99 грн і інфляційних втрат, нарахованих на таку заборгованість, також слід відмовити.

Щодо стягнення відсотків суд зазначає таке.

З розрахунку позивача вбачається, що ним нараховано прострочену заборгованість за процентами за період з 01 січня 2020 року по 21 березня 2022 року в розмірі 21,24 грн, про те такий розрахунок не ґрунтується на вимогах закону та договору.

Відповідно п. 1. 7 Договору з відповідача слід стягнути процентну ставку в розмірі 0.01 % за користування кредитом починаючи з 27 грудня 2019 року до 27 грудня 2021 року в межах строку кредитування в розмірі 10,37 грн.

Щодо нарахування інфляційних втрат та 3 % річних.

Пунктом 18 розділу Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

В даному випадку законодавством звільнено позичальника від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення своїх кредитних(боргових) зобов`язань з 24 лютого 2022 року.

З наданого позивачем розрахунку, вбачається що 3% річних за період з 11 січня 2020 року по 23 лютого 2022 року за тілом кредиту становить 3111, 04 грн, такий розрахунок відповідає вимогам закону.

Водночас АТ «Банк інвестицій та заощаджень» розраховуючи розмір інфляційних втрат виходив із суми боргу до якої включив суму простроченої заборгованості за тілом кредиту, процентами та комісією за період з 10 лютого 2020 року по 31 січня 2022 року.

Оскільки судом відмовлено в задоволені позову в частині стягнення комісійної винагороди, тому при розрахунку розміру інфляційних втрат не слід враховувати заборгованість за комісією.

Суд здійснив розрахунок інфляційних втрат виходячи із простроченої суми заборгованості за тілом кредиту та відсотками за конкретні періоди , що вказані позивачем з 10 лютого 2020 року по 31 січня 2022 року.

Сума інфляційних втрат за період з 29 лютого 2020 року по 31 лютого 2022 року становить 9634,90 грн.

Враховуючи норми закону та те, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасив, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають частковому задоволенню у розмірі 105 806,24 грн, що складається із: простроченої заборгованості за основним зобов`язанням - 93049,14 грн, відсотки за користування кредитом за період з 27 грудня 2019 року до 27 грудня 2021 року в розмірі 10,37 грн, 3 % річних на основну суму заборгованості за період з 11 лютого 2020 року по 23 лютого 2022 року в розмірі 3111,04 грн, інфляційні втрати за період з 11 лютого 2020 року по 23 лютого 2022 року в розмірі 9634,90 грн.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судові витрати, а саме витрати на оплату судового збору, підтверджено платіжною інструкцією від 29 жовтня 2024 року № 919133 про оплату судового збору на суму 3028 грн.00 коп.

Частиною першою статті 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору, що становить 54,48 % від розміру задоволених судом позовних вимог, а саме: 1649 грн.66 коп.

На підставі викладеного та керуючись статтями 625, 626, 628, 638, 639, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, статтями 3, 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію», статями 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № PL/13/2337 від 27 грудня 2019 в розмірі 105 806 (сто п`ять тисяч вісімсот) грн 24 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 93049 (дев`яносто три тисячі сорок дев`ять) грн 36 коп., відсотки за користування кредитом - 10 (десять) грн 37 коп. , сума інфляційних втрат - 9634 (дев`ять тисяч шістсот тридцять чотири ) грн 90 коп., 3% річних, нарахованих на тіло кредиту - 3111 (три тисячі сто одинадцять) грн 04 коп.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1649 (одна тисяча шістсот сорок дев`ять) грн 66 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Банк інвестицій та заощаджень», вул. Юрія Іллєнка, 83-Д, м. Київ, 04119, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Рішення суду виготовлено 23 грудня 2025 року.

Суддя І. А. Кирильчук